Справа № 334/29/16-а
Суддя: Добрєв М. В.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 27.01.2016
Справа № 334/29/16-а
Провадження № 2-а/334/88/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді Добрєва М.В., при секретарі Франчук Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій противоправними та зобов'язання вчинити певні дії, вказавши, що він перебуває на обліку в УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком з 07.12.2011 року згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», про що надав копію протоколу №3850 від 07.12.2011 року про призначення пенсії.

У зв'язку з тим, що з 01.04.2015 року Пенсійний фонд України в Ленінському районі м.Запоріжжя припинив виплату пенсії за віком, посилаючись на Закон України від 02.03.2015 року № 213-VIII, він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з проханням поновити неправомірно призупинену виплату пенсії.

06.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з заявою поновити неправомірно призупинену виплату пенсії, з 06.08.2015 року йому поновлено виплати пенсії за віком.

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з заявою про нарахування та виплати пенсії за віком за період з 01.04.2015 року по 05.08.2015 року йому поновлено виплати пенсії за віком.

25.12.2015 року позивач отримав відмову у нарахування та виплати пенсії за віком.

Просить суд визнати протиправними дії Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя щодо призупинення виплати пенсії за віком з 01.04.2015 року, зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Запоріжжя нарахувати та виплатити йому пенсію за віком з 01.04.2015 року по 05.08.2015 року.

В судовому засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, у якій просить розглянути справу без його участі та стягнути на його користь понесені судові витрати.

Представник УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя проти позову заперечує, вказавши, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні з 07.12.2011 року, отримуючи пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 N 213- VIII, яким внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно абзацу другого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній з 01.04.2015 року): «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

- У період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи

та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону

України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах,

які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового

утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус

народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про

судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не

виплачуються.

Оскільки позивач станом на 01.04.2015 року працював на посаді судді апеляційного суду Запорізької області, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», то з 01.04.2015 року позивачу призупинено виплату пенсії.

На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213- VIII,, абзацу четвертого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Крім того, доповнила в судовому засіданні, що відповідно до отриманих позивачкою документів, а саме відомостей з трудової книжки, відповідно до яких ОСОБА_1 вийшов у відставку, у відповідності до ст.. 120 п.1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», йому поновлено виплату пенсію з 06.08.2015 року.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя, з 07.12.2011 року і до 01.04.2015 року отримував пенсію за віком, призначену за вимогами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується копією протоколу №3850 від 07.12.2011 року про призначення пенсії.

З 01.04.2015 року Пенсійний фонд України в Ленінському районі м.Запоріжжя припинив виплату пенсії за віком, посилаючись на Закон України від 02.03.2015 року № 213-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

06.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з проханням поновити неправомірно призупинену виплату пенсії, з 06.08.2015 року йому поновлено виплати пенсії за віком.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо призупинення виплати пенсії за віком з 01.04.2015 року до 05.08.2015 року, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд заслухав пояснення сторін, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Так, згідно абз.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній з 01.04.2015 року): «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

- У період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи

та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону

України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах,

які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового

утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус

народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про

судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не

виплачуються.

Установлення менш сприятливих умов надання гарантій матеріального та соціального забезпечення суддям, що призначені (обрані) на посаду раніше введеного в дію нового правового регулювання, порівняно з тими умовами, що були законодавчо передбачені при призначені (обрані) їх на посаду, за своїм значенням у системі правового регулювання практично означає зниження рівня незалежності суддів, що є недопустимим в силу положень ст..126 Конституції України.

Крім того, положенням Закону від 02.03.2015 року, а саме п.п.5 п.2 розділу1, окрім рівності всіх громадян , порушено принцип пропорційності, бо працюючи пенсіонери постав лен і нерівні умови.

Зокрема, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про

судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до Закону №1788-XII, не виплачуються.

Натомість у період роботи особи на інших посадах/роботах пенсії призначені, відповідно до Закону №1788-XII (розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму) виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Тобто суддів виділено в окрему групу осіб, яким не виплачується пенсії або довічне грошове утримання в разі їх перебування на посаді судді в цей період. Таке обмеження не може бути застосовано, оскільки воно зачіпає саму сутність права на отримання пенсії та є перепоною в реалізації закріплених ст..21-24 Конституції України прав, що всі люди є вільні і рівні у своїх правах, які гарантуються Конституцією і не можуть бути скасовані.

Згідно діючій редакції абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-1У, «тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього закону, не виплачуються».

Піддаючи аналізу вищевикладені норми Законів, суд приходить до висновку , що не підлягають виплаті пенсії, призначені у період роботи осіб на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про судоустрій і статус суддів». А позивачу, як встановлено судом, у 2011 році було призначено пенсію за віком на загальних підставах, у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.. 159-163, 186 КАСУ, ст..ст. 8,22,55,95,64, 124,152 Конституції України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 01 квітня 2015 року по 05.08.2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з 01 квітня 2015 року по 05.08.2015 року.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції - Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня складання постанови у повному обсязі.

Суддя: Добрєв М. В.