Справа № 308/12293/15-а
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 р. Справа № 876/12387/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Старунського Д.М., Гінди О.М.,

при секретарі судового засідання Гользбергер А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу громадянки ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.10.2015 року у справі за позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України до громадянки ОСОБА_1 про примусове видворення,

ВСТАНОВИЛА :

Чопський прикордонний загін Західного регіонального управляння Державної прикордонної служби України 05.10.2015року звернувся в суд з адміністративним позовом до громадянки ОСОБА_1 про примусове видворення.

В позові Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління ДПС України покликається на те, що 04.10.2015 р. відповідачка була затримана прикордонним нарядом відділу прикордонної служби «Великий Березний» Чопського прикордонного загону за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза межами пункту пропуску. На момент затримання документів, що посвідчують особу не мала. Начальником Чопського прикордонного загону було прийнято рішення примусово повернути відповідачку за межі України. Враховуючи, що відповідачка документів які б надавали їй право офіційно вибути за межі території України немає, українською мовою не володіє, родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження немає, наявністю наміру будь- яким шляхом потрапити до країн Західної Європи, є всі підстави вважати, що відповідачка всілякими можливостями буде ухилятися від виїзду за межі території України. Просить суд на підставі п. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусово видворити відповідачку.

Оскаржуваною постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.10.2015 року позовну заяву Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України до громадянки ОСОБА_1 про примусове видворення - задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позов Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України суд першої інстанції виходив з того, що згідно вимог п.1 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" органи охорони державного кордону, стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства. Якщо вони не виконали у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення , або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухиляється від виконання такого рішення. Відповідач перебуває на території України незаконно, документів, коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватися на території України не має змоги, родичів на території України не має.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Встановлено, що 04.10.2015 р. відповідачку - громадянку ОСОБА_1 було затримано прикордонним нарядом ВПС «Великий Березний» у складі групи осіб на напрямку 147-144 п/з на відстані 300 м від державного кордону України при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку.

05.10.2015 р. начальником Чопського прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення за межі України відповідачки та розміщення останньої у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з одночасною подачею позову про примусове видворення.

На момент затримання документів, що посвідчують особу відповідач не мала. Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне затримання від 04.10.2015 року, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 04.10.2015 року. 05.10.2015 року начальником Чопського прикордонного загону відносно громадянки ОСОБА_1 було прийнято рішення про примусове видворення за межі України.

Вивчаючи матеріали адміністративної справи, колегія суддів прийшла до висновку, що реалізувати свої права та свободи, відповідач міг встановленим порядком емігрувати в одну з Європейських країн на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України.

Згідно вимог п.1 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" органи охорони державного кордону, стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухиляється від виконання такого рішення. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, указаних у частині першій статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Іноземці та особи без громадянства перебувають у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, протягом строку, необхідного для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як дванадцять місяців. Рішення суду про примусове видворення іноземця або особи без громадянства виконується територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, а стосовно іноземців та осіб без громадянства, затриманих ним у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України, - органом охорони державного кордону. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове видворення здійснюється органом, за чиїм позовом суд прийняв рішення про примусове видворення. Для контролю за виконанням іноземцем або особою без громадянства рішення про примусове видворення службові особи органу охорони державного кордону або центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, здійснюють супровід такого іноземця або особи без громадянства. Затримання або примусове видворення іноземця та особи без громадянства здійснюється лише на підставі постанови адміністративного суду. З таким позовом до адміністративного суду мають право звернутися органи внутрішніх справ (центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції), органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України.

Суд першої інстанції під час розгляду справи про затримання та примусове видворення вирішує лише ці вимоги. Зокрема, суд не має права вирішувати вимоги про заборону іноземцю та особі без громадянства подальшого в'їзду на територію України на строк до трьох років, оскільки ці питання вирішують центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону, органи Служби безпеки України. Отже, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово видворені з території України лише на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова приймається судом за зверненням зазначених суб'єктів владних повноважень з позовною заявою про примусове видворення з України іноземця чи особи без громадянства, якщо вони не виконали у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення (частина перша статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

Згідно з частини першої статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" випливає, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення. Відповідач перебуває на території України незаконно, документів, коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватися на території України не має змоги, родичів на території України не має. Таким чином, позовні вимоги, щодо примусового видворення відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу громадянки ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.10.2015 року у справі № 308/12293/15-а - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

Д. М. Старунський