Справа № 755/16122/15-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

26 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Земляної Г.В.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Києва на постанову Дніпровського районного суду м.Києва від 11 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 11 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м.Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено, визнано дії Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м.Києва протиправними, скасовано розпорядження Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м.Києва №179 від 04 березня 2015 року про відмову ОСОБА_2 призначити пенсію за віком по Списку №1 у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Києва призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, починаючи 26 лютого 2015 року, зарахувавши у її пільговий стаж період роботи, з 01 квітня 1988 року по 25 жовтня 1991 року за професією укладальника-пакувальника в цеху №18 на Заводі хімікатів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів неправильного застосування норм матеріального права, що мають істотне значення для вирішення справи, та винести рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що стаж пільгової роботи позивача по Списку №1 за період з 19 жовтня 1987 року по 24 жовтня 1991 року не підтверджено.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1.

26 січня 2015 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Києва з заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 у відповідності до положень п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом від 11 березня 2015 року №4277/06 Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Києва повідомило ОСОБА_2, що розпорядженням №179 від 04 березня 2015 року їй відмовлено в призначенні пенсії за віком по списку №1 відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки відповідно до наданих позивачем документів не підтверджена її робота в цеху №18 за період з 01 квітня 1988 року по 25 жовтня 1991 року, в копії картки Т-2 вбачаються виправлення, стаж пільгової роботи по Списку №1 - 09 місяців 27 днів, що не дає права виходу на пенсію зі зниженням пенсійного віку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку щодо підтвердження факту роботи позивача повний робочий день на посадах, які містяться в Розділі VIII «Хімічне виробництво», підрозділ 1080А010 Списку №1 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, та постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», який встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Згідно із ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

З аналізу наведеної норми вбачається, що жінкам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст.12 цього Закону, на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

При цьому, ст.100 вищенаведеного Закону передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

У відповідності до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно Списку №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах з важкими умовами праці та в гарячих цехах, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, до такої категорії працівників віднесені, серед іншого, робітники та інженерно-технічні робітники, зайняті повний робочий день в цехах, виробництвах (на правах цехів) та окремих установках ниженаведених виробництв, зокрема, поліуретанів (розділ VІІІ «Хімічне виробництво»).

Відповідно до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, до такої категорії працівників відносяться робітники, керівники та спеціалісти підприємств хімічної та нафтохімічної галузі промисловості, зайняті повний робочий день в наступних виробництвах та роботах, зокрема, поліуретанів (VІІІ «Хімічне виробництво, 1080А010).

З матеріалів справи вбачається, що пільговий стаж роботи по Списку №1 ОСОБА_2 за період роботи з 01 квітня 1988 року по 25 жовтня 1991 року та з 25 жовтня 1991 по 21 серпня 1992 року становить 4 роки 4 місяці 22 дні.

Таким чином, зменшення віку позивача для призначення їй пенсії на пільгових умовах становить 5 років 4 місяці, а отже ОСОБА_2 має право на призначення вказаної пенсії у віці 49 років 8 місяців.

На момент звернення до органів пенсійного фонду із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 ОСОБА_2 було 49 років 8 місяців 3 дні.

Разом з тим, Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Києва не зараховано роботу позивача за період з 01 квітня 1988 року по 25 жовтня 1991 року до робіт з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, з підстав того, що за вказаний період, відповідно до наданих ОСОБА_2 документів, не підтверджена її робота в цеху №18, в трудовій книжці позивача вбачаються виправлення, на що також посилається відповідач у апеляційній скарзі, додатково зазначаючи, що позивачем не були надані накази про проведення і результати атестації після 21 серпня 1992 року робочих місць за умовами праці.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 затверджений Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, згідно якого якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результата ми атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1992 pоку, право не підтвердилось, до пільгового ста жу зараховується лише період ро боти із шкідливими умовами праці на такому підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто, до набрання чин ності Порядком проведення атес тації робочих місць.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не заявлені позовні вимоги щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи після 21 серпня 1992 року, доводи апелянта щодо необхідності подання позивачем відповідних наказів про проведення і результати такої атестації є безпідставними та не відповідають матеріалам справи.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Доводи апелянта щодо наявності виправлень на першій сторінці титульного листа трудової книжки не беруться судом до уваги, оскільки не стосуються предмету спору та жодним чином не доводять та не спростовують наявність у позивача відповідно пільгового стажу роботи по Списку №1 для призначення їй пенсії на пільгових умовах відповідно до п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Порушення порядку заповнення трудової книжки не ставить в залежність беззаперечне визнання відповідних записів недійсними та не позбавляє позивача права на врахування відповідного стажу, що підтверджується трудовою книжкою та іншими документами.

З копії трудової книжки позивача вбачається, що відділ кадрів Заводу хімікатів в трудовій книжці зробив запис: «дописаному в п.9 «в цех №18 укладчиком-упаковщиком» верить», що завірено підписом начальника відділу кадрів та печаткою.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до записів в трудовій книжці та копії довідки від 07 листопада 2011 року №99 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтверджено факт роботи позивача повний робочий день на посадах, які містяться в Розділі VIII «Хімічне виробництво», підрозділ 1080А010 Списку №1 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 та постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162.

При цьому, в довідці від 07 листопада 2011 року №99 зазначено, що ОСОБА_2 працювала повний робочий день у ВАТ «Радікал» в період з 01 квітня 1988 року по 25 жовтня 1991 року укладальником-пакувальником в цеху №18 (виробництво поліуретана), з 25 жовтня 1991 року по 23 червня 1994 року техніком з обліку продукції ППУ в цеху №18 (виробництво поліуретана), повний робочий день зайнята в діючому виробництві дослідження поліуретану контролем якості продукції, комплектовкой, упаковкой продукції з поліуретану за розмірами, видами для меблевої, автомобільної промисловості; обліком продукції, виготовленої зміною, за розмірами, тонажем, оформлення документів в цеху.

Окрім того, довідкою від 16 січня 2003 року №11 підтверджується перейменування 30 березня 1992 року Заводу хімікатів в Державне виробниче підприємство «Радикал», а з 20 лютого 1994 року у ВАТ «Радикал».

Робота позивача на Заводі хімікатів укладальником-пакувальником ППУ 4 розряду цеху №18 підтверджується також особовою карткою №2128, наказом по Заводу хімікатів від 24 жовтня 1991 року №314/ок щодо переведення позивача з посади укладальника-пакувальника в цеху №18 на посаду техніка по обліку продукції у том ж цеху, з 25 жовтня 1991 року.

Професія укладальника-пакувальника по цеху №18 заводу хімікатів підтверджується наявною в матеріалах справи копією Обґрунтування найменування професій за підвищеними тарифними ставками, права на пільгове пенсійне забезпечення, скороченого робочого дня, додаткової відпустки та права на отримання ЛПП та спецмолока по Заводу хімікатів на 1989 год.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позивач працювала на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, при стажі роботи не менше 15 років стаж роботи позивача, який дає право на пенсію на пільгових умовах, становить не менше половини від 7 років 6 місяців (4 роки 4 місяці 22 дні), позивач, яка досягла 49 років 8 місяців, подала документи, необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням віку, передбаченого ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи, а тому відповідач протиправно відмовив позивачу у зарахуванні пільгового стажу і призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, внаслідок чого розпорядження відповідача №179 від 04 березня 2015 року підлягає скасуванню та обґрунтовано зобов`язано відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, починаючи 26 лютого 2015 року, зарахувавши у її пільговий стаж період роботи з 01 квітня 1988 року по 25 жовтня 1991 року за професією укладальника-пакувальника в цеху №18 на Заводі хімікатів.

Разом з тим, згідно ч.6 ст.187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2015 року апелянту відстрочено сплату судового збору по день ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, судовий збір за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 80,39 грн. підлягає стягненню з апелянта.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Києва - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м.Києва від 11 грудня 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Києва в дохід спеціального фонду Державного бюджету України (р/р 1007, отримувач - УДКСУ у Печерському р-ні, банк отримувача - ГУДКСУ у м.Києві, , МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 80,39 грн. (вісімдесят грн. 39 коп.)

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 01 лютого 2016 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

Г.В.Земляна

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Земляна Г.В.

Грищенко Т.М.