Справа № 162/752/15-а, 2а-162/1215/15
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016р. Справа № 876/7912/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Яворського І.О.,

судді Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області

на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 21.04.2015р. у справі №162/752/15-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2015р. позивач: ОСОБА_1 звернулась до Любешівського районного суду Волинської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій неправомірними по відмові у перерахунку пенсії, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, просила визнати дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в проведенні розрахунку на збільшення їй пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років - неправомірними; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області провести їй перерахунок та виплату пенсії в межах строку позовної давності, відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад встановлений стаж - 15 років; звернути постанову в частині стягнення за однин місяць до негайного виконання.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 21.04.2015р. у справі №162/752/15-а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, починаючи з 24.03.2015р., провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку; постанову у межах суми стягнення за один місяць звернено до негайного виконання; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач у справі: управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю з'ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 зверталась до суду з аналогічними позовними вимогами у 2013р., за результатами розгляду яких постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2014р. у справі №876/13925/13 скасовано постанову Любешівського районного суду Волинської області від 17.09.2013р. у справі №162/1127/13-а та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 є постраждалою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням.

ОСОБА_1 з 16.12.2003р. призначено пенсію із зменшенням пенсійного віку на підставі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Загальний страховий стаж з 01.12.2013р. становив 28 років 11 місяців 12 днів.

24.03.2015р. ОСОБА_1 звернулась до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області із заявою, в якій зазначила, що обирає умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", просила провести перерахунок пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.56 цього Закону.

Листом від 30.03.2015р. за №394/М-01 управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області відмовило позивачу у проведенні такого перерахунку.

Згідно із вимогами п.13 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV), якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ) та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85% заробітку.

З матеріалів пенсійної справи слідує, що позивач до 01.01.2004р. отримувала пенсійні виплати з врахуванням положень ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не більше 75% заробітку.

Згідно з розпорядженнями управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі, починаючи з 01.01.2004р., формула розрахунку пенсії позивачу змінилася: введено поняття понаднормативного стажу, який розрахувався відповідно до положень ст.28 Закону №1058-IV. При цьому, як встановлено судом першої інстанції, позивач не заявляла про незастосування щодо неї при перерахунку пенсії положень Закону №796-ХІІ, перехід на відмінний ніж передбачено у цьому Законі вид пенсії тощо.

Таким чином, з набранням чинності Законом №1058-IV відповідач самостійно змінив умови нарахування пенсії позивачу.

Статтею 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом №796-ХІІ або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 49 Закону №796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

З пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1058-IV слідує, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії зокрема і відповідно до Закону №796-ХІІ, їй призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до вимог ст.71 Закону №796-ХІІ, дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Частиною 3 ст.55 Закону №796-ХІІ встановлено, що призначення та виплата пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Згідно із вимогами ст.56 Закону №796-ХІІ, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи, не меншого, ніж 20 років для чоловіків, 15 років для жінок, зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище за 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1 - чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище за 85% заробітку.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до процитованих вище ст.15 Закону №1788-XII, пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1058-IV особа, яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи, обираючи відмінні, ніж передбачені Законом №796-ХІІ, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, повинна про це повідомити Пенсійний фонд. У пенсійній справі позивача відповідна заява відсутня.

Порівнюючи положення ч.2 ст.56, ст.57 Закону №796-ХІІ та ч.1 ст.28 Закону №1058-IV, суд прийшов до правильного висновку про те, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії за понад встановлений мінімальний стаж роботи, має пільговий характер власне щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок.

Колегія суду погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що починаючи з 01.01.2004р., з впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, лише на підставі Закону №796-ХІІ без врахування положень Закону №1058-IV є неможливим; і навпаки - застосування окремих положень Закону №1058-IV не є перешкодою до використання до цієї категорії осіб при обрахунку пенсії Закону №796-ХІІ. При наявності права у пенсіонерів, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, на тотожні виплати, застосуванню підлягають положення спеціального характеру, в цьому випадку - Закон №796-ХІІ.

Таким чином, потерпіла від наслідків Чорнобильської катастрофи особа має право на одержання пенсії на умовах, визначених Законом №796-ХІІ, яким чином фінансується пенсія (Державний бюджет, бюджет Пенсійного фонду тощо) юридичного значення не має.

Статтею 56 цього Закону передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію. Зокрема, згідно із вимогами ч.2 зазначеної статті, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше ніж 20 років чоловіки, 15 років жінки, зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1 чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше, - не вище 85% заробітку.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що при визначенні розміру пенсії позивачу застосуванню підлягають положення ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відтак, колегія апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, постанова суду першої інстанції ґрунтується на правильно встановлених обставинах справи та прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 21.04.2015р. у справі №162/752/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, - залишити без задоволення.

2. Постанову Любешівського районного суду Волинської області від 21.04.2015р. у справі №162/752/15-а, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.О. Яворський

Суддя В.П. Сапіга