Справа № 2518/2-а-6114/11
Суддя: Шляхов В. І.
Дата ухвалення: 2011-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ріпкинський районний суд Чернігівської області
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2011 року смт. Ріпки №2518/2-а-6114/11

Суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Шляхов В. І., розглянувши у скороченому провадженні справу за адмінстративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області, про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Звернувшись до суду з адміністративним позовом до відповідача, позивач вказує, що визнаний дитиною війни та згідно зі ст. 6 Закону України (далі ЗУ) Про соціальний захист дітей війни має право на щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Так як рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6- рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 відповідно визнані такими, що не відповідають Конституції положення ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими була зупинена дія статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», та внесені до неї зміни, в 2009-2010 р.р. Верховною Радою України не приймались закони, якими зупинялась на 2009-2010 р. дія ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», або іншим чином обмежувалась її дія. просить визнати дії відповідача щодо відмови нарахування і виплати йому державної соціальної допомоги в належному розмірі неправомірними, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі провести перерахунок допомоги, виплатити заборгованість з 01.08.2010 року і продовжити нарахування у відповідному розмірі.

Ухвалою судді за вимогами адміністративного позову відкрите провадження про що належним чином повідомлено відповідача, який заперечень не надав.

Вивчивенням доводів адміністративного позову, інших матеріалів справи, були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач народився 12.11.1935 року і є громадянином України. Відповідно до статей 1, 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІУ (далі по тексту - Закон № 2195) він має право на виплату підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком, яка виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідач не здійснює виплату позивачеві зазначеної доплати у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, оскільки згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107 внесено зміни в ст. 6 Закону № 2195 та з 01.01.2007 року підвищення дітям війни виплачувалося відповідно до ст. 6 Закону № 2195. викладеній в редакції Закону №107.

Зазначене положення Закону № 107 визнано рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-ра2008 неконституційним. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або окремі їх положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22.05.2008 року стаття 6 Закону № 2195 була поновлена в попередній редакції. Втім, відповідач виплачує позивачу підвищення до пенсії в розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

Зазначене є підставою для визнання дій відповідача неправомірними по відмові позивачу провести перерахунок підвищення до пенсії в розмірі встановленому ст. 6 Закону № 2195 - 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком, для визначення розміру якої підлягає застосуванню абзац 1 ч. 1 ст. 28 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25. а у жінок 20 років страхового стажу встановлений в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що визначається бюджетним та спеціальним законодавством, адже іншими Законами мінімальний розмір пенсії за віком не визначено, та зобов'язання відповідач* здійснити перерахунок і виплату позивачу підвищення до пенсії, відповідно до ст. 6 Закову № 2195. Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України особа має право звернутися зо адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Будь-яких доказів про порушення про порушення прав, свобод або інтересів позивача в подальшому щодо нарахування соціальної виплати суду к надано, а отже позовні вимоги в частині її виплати в подальшому, задоволенню к підлягають.

Керуючись статтями 11, 49, 51, 158-163, 1832, 186 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському район Чернігівської області провести перерахунок позивачеві підвищення до пенсії в розмірі встановленому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», - неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області провести перерахунок підвищення до пенсії ОСОБА_1', з 22 серпня 2010 року по 23 травня 2011 року, в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком щомісяця, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та враховуючі що її розмір дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, визначеному Законами України «Про Державний бюджет на 2010 рік» і «Про Державне» бюджет на 2011 рік» та забезпечити позивачеві відповідні виплати за відрахуванням вже виплачених сум за вказаний період.

В задоволенні решти вимог відмовити за безпідставністю.

Управлінню Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області постанову належить виконати негайно.

Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 КАС України.

Суддя В.І. Шляхов