Справа № 804/7872/15
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2015 р. Справа № 804/7872/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцева І.В.,
при секретарі Ломідзе Д.Г.,
представників позивача Крят В.М., Гопка І.С.,
представників відповідача Васюченко М.Е., Ралло О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Ферронік» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що висновки проведеної перевірки є хибними, не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв'язку з невірним застосуванням норм податкового законодавства, а зазначене податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийняте податковим органом без достатніх на те правових підстав.
Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з викладених у позові підстав.
Представники відповідача проти задоволення позову заперечували, подали до суду письмові заперечення, які залучені до матеріалів справи. В судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову з підстав викладених в запереченнях та пояснили, що угоди, зазначені позивачем у позовній заяві, не були спрямовані на якісне та своєчасне виконання податкових зобов'язань, а здійснені лише для нарахування податкових зобов'язань з метою подальшого їх коригування у бік зменшення, оскільки не підтверджено намірів позивача на придбання товарів в періодах коригування податкових зобов'язань.
Суд, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив наступне.
Судовим розглядом справи встановлено, що в період з 05.02.2015 р. по 03.03.2015 р. на підставі п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п.п.200.11 ст. 200 Податкового кодексу України, ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ фірма «Ферронік» з питань правомірності залишку від'ємного значення у сумі 621 537 грн. по декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року, за результатами якої складено акт від 11.03.2015 року № 355/2203/33475122 (т. 1 а.с. 24-39).
За результатами перевірки встановлені порушення ТОВ фірма «Ферронік», а саме п.185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України ТОВ фірма «Ферронік» по декларації з ПДВ грудня 2014 року, а саме по періодах декларації з ПДВ за липень 2013 року на суму 66 220,00 грн. січень 2014 року на суму 207 030,00 грн., лютий 2014 року на суму 107790,00 грн. завищено суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на загальну суму 621 547,00 грн.
Не погодившись з висновками зробленими в акті перевірки позивачем подано до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська заперечення від 20.03.2015 року, за результатами розгляду яких висновки акту залишено без змін (т. 1 а.с. 40-48).
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесених на підставі таких висновків спірних актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд встановив наступне.
В ході розгляду справи встановлено, що спірна сума залишку від'ємного значення, яка після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту по декларації за грудень 2014 року, самостійно зазначені позивачем у графі 24 у розмірі 621537,00 грн. сформована по взаємовідносинами з Закритим акціонерним товариством «Завод «Фрегат» та факту надання послуг.
Так, Договором від 31.05.2010 року №428, укладеним між ВАТ «Завод «Фрегат» і ТОВ Фірма «Ферронік», ТОВ Фірма «Ферронік» зобов'язалося поставити продукцію, визначену у Специфікації (т. 1 а.с. 61-62).
Згідно з п.3.1. Договору поставка товару здійснюється в місці, встановленому Сторонами у Специфікаціях. Згідно Специфікацій №№ 1-9 до Договору умовою поставки є поставка товару партіями на умовах ЕХW, станція призначення: ст. Первомайськ на Бузі, Одеська Зал., Вантажоотримувач: ВАТ «Завод «Фрегат», а згідно Специфікацій №№ 10, 11, 12, 13, 13-1, 14 до Договору умовою поставки є СРТ (м. Первомайськ).
Договором від 15.08.2012 року №457, укладеним між ПАТ «Завод «Фрегат» і ТОВ Фірма «Ферронік», ТОВ Фірма «Ферронік» зобов'язалося поставити продукцію, визначену у Специфікації (т. 1 а.с. 93-95).
Згідно п.3.1. Договору умови поставки товару погоджуються сторонами у відповідних Специфікаціях. Згідно Специфікації № 1 до Договору умовою поставки є поставка товару партіями на умовах ЕХW, станція призначення: ст. Первомайськ на Бузі, Одеська Залізна дорога, вантажоотримувач - ПАТ «Завод «Фрегат».
Згідно укладених договорів між ВАТ «Завод Фрегат» та ТОВ фірма «Ферронік» заявлена для придбання продукція повинна бути попередньо оплачена Покупцем.
Судом встановлено, що у відповідності до вищезазначених договорів, позивачем отримано від ПАТ «Завод «Фрегат» передплату, що підтверджується копіями банківських виписок, які знаходяться в матеріалах справи.
На виконання зазначених договорів ТОВ Фірма «Ферронік» уклало з підприємствами-постачальниками відповідні договори, а саме:
- договір поставки від 28.01.2013 року №280113 з ТОВ «ТПК Укрсплав» (Постачальником) на поставу продукції виробничо-технічного призначення. У відповідності до умов договору поставка Товару здійснюється на умовах, визначених в специфікаціях на кожну окрему партію Товару, передача (приймання-здача) товару здійснюється в пункті поставки відповідно до Специфікації. Згідно Специфікацій №№1-4 до договору поставки від 28.01.2013 року №280113 умовою поставки є склад Покупця: м. Первомайськ, Миколаївської області.
- договір від 05.02.2013 року №13/02-5 з ПП НВП «Центросталь» на поставу цинку електролітичного в злитках нелегованого. У відповідності до умов договору поставка Товару здійснюється за рахунок Продавця - ПП НВП «Центросталь», а пунктом поставки продукції є м.Первомайськ, Миколаївської області.
- договір від 21.06.2010 року №21/06/10 з ТОВ «МД Груп» на поставку металопрокату. У відповідності до умов договору кількість та ціна якого передбачається у Специфікації, а умовою поставки є поставка товару партіями на умовах СРТ, станція призначення: ст.Первомайськ на Бузі, Одеська Зал., вантажоотримувач - ВАТ «Завод «Фрегат».
Виконання зазначених договорів підтверджується накладними, рахунками, товарно-транспортними накладними, податковими накладними, виписками з рахунку.
Розв'язуючи спір, суд зазначає, що пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно з п. 198. 1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Відповідно до п. 198. 2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Згідно з п. 198.6. ст. 198 Кодексу, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 ПК України).
Системний аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.
Суд не погоджується з доводами відповідача щодо сумнівів виконання укладених угод з придбання-продажу товару для отримання прибутку, через відсутність у ТОВ Фірма «Ферронік» складських приміщень.
Згідно договорів від 28.01.2013 року №280113 та від 05.02.2013 року №13/02-5, договору від 21.06.2010 року №21/06/10, які були укладені на виконання договору від 15.08.2012 року №457 та договору від 31.05.2010 року №428, поставка продукції здійснюється поставщиками цієї продукції - ТОВ «МД Груп», ТОВ «ТПК Укрсплав» та ПП НВП «Центросталь» безпосередньо на склад ПАТ «Завод «Фрегат», що не передбачає як необхідності наявності у ТОВ Фірми «Ферронік» власних чи орендованих складських приміщень.
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені у статті 200 Податкового кодексу України.
Відповідно до п. 200.1, 200.3, п.п. «б» п. 200.4 ст. 200 ПУ України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п 200.2. ст. 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї етапі, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Пунктом 200.4. ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Разом з тим, відповідно до п. 192.1 ст. 192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За приписами пп. 192.1.2 п.192.1 ст. 192 ПК України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок.
З урахуванням цього у позивача виникло право на збільшення суми податкових зобов'язань з ПДВ, що ним і було зроблене.
Так, в зв'язку із зміною організації товарних поставок ТОВ фірма «Ферронік» повернуло ВАТ «Завод Фрегат» частину грошових коштів, які були отримані в якості передоплати за договором від 15.08.2012 року №457 та договором від 31.05.2010 року №428, що було і відображено в коригуваннях до податкових накладних і відповідно в декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року. Повернення частини передоплати також підтверджується відповідними банківським виписками.
Позивачем, на підтвердження реальності господарських операцій за вказаними вище договорами надано, а судом досліджено та долучено до матеріалів справи первинну та бухгалтерську документацію по правовідносинам, а саме: договори, податкові накладні, видаткові накладні, специфікації, виписки банку, товарно-транспортні накладні, тощо.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд, згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до ст. 94 КАС України.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Ферронік» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева