Справа № П/811/1780/15
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Жук Р.В.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2016 року справа № П/811/1780/15
приміщення суду за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект імені Газети «Правда», 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Маловисківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2015 р. у справі №П/811/1780/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Кочубій" до Маловисківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 24.12.2014 року №, від 25.12.2014 року №,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Кочубій" (далі-позивач, ТОВ "Агрофірма "Кочубій") звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Маловисківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 24.12.2014 року № та 25.12.14 року №.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2015 р. позов було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 24.12.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 166312,00 грн., в том числі за основним платежем - 133049,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 33263,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Кочубій" на користь Державного бюджету України витрати зі сплати судового збору у розмірі 1051 грн. 40 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, просить постанову суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що позивачем деякі податкові накладні були включені до податкової декларації за серпень-вересень 2011 року повторно, чим завищено податковий кредит на загальну суму 31 141,93 грн.

Зауважив щодо інформації отриманої від іншого контролюючого органу про нереальності здійснення операцій по ланцюгу постачання від контрагентів позивача, відсутність у них виробничого обладнання, транспортних засобів, торгівельного обладнання, необхідних умов для здійснення господарських операцій.

Окремо зауважив щодо відсутності деякої інформації в наданих до перевірки первинним документах (актах здачі-прийняття робіт, послуг), а саме відсутня конкретна інформація чи посилання на первинні документи щодо змісту, складу та обсягу господарських операцій, одиниць виміру, місць та дат надання робіт (послуг), переліку виконаних робіт та інформації відносно того, в чому виражений результат виконання послуг, у зв'язку з чим відповідає вважає, що ці документи складені з порушення вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Оскільки дані бухгалтерського обліку підприємства свідчать про відсутність належної кількості зерна, переданого для сушіння, перевіряючи дійшли висновку про завищення податкового кредиту на суму 50 710,02 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Айова».

Також під час перевірки було встановлено, що загальна сума перевищення податкового кредиту внаслідок віднесення до складу ПДВ з орендної плати техніки, яка не використовувалась в господарській діяльності позивача складає 78 285,94 грн.

З огляду на вищевикладене відповідач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими та такими, що повністю відповідають всіх приписам законодавства України, а позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ "Агрофірма "Кочубій" зареєстроване в якості юридичної особи Новоархангельською РДА Кіровоградської області 04.08.2005 року (т.1 а.с.22).

Згідно наказу №506 від 20.10.2014 року посадовими особами Маловисківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області було проведено планову виїзну перевірку ТОВ "Агрофірма "Кочубій" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2011 року по 30.06.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 року по 30.06.2014 року, за результатими якої складено Акт №4/2200/33708245 від 10.12.2014 року (т.1 а.с.24-42).

Перевіркою встановлено порушення:

- п.198.1, 198.2, п.198.6 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму 164191,00 грн., в тому числі за серпень 2011 року - 9075,73 грн., вересень 2011 року - 22066,20 грн., серпень 2012 року - 1961,00 грн., вересень 2012 року 2093,00грн., грудень 2012 року - 737,00 грн.; березень 2013 року - 34444,00 грн., травень 2013р.- 50710,00грн., червень 2013р. - 11626,00 грн., грудень 2013р. - 2631,00грн., березень 2014р. - 28847,00 грн.;

- п. 164.5 ст.164 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податку з доходів фізичних осіб за 2011 - 2013 рік в сумі 38958,71грн., в тому числі за ІІ півріччя 2011 року - 15104,52 грн., 2012 рік - 15493,87 грн., 2013р.- 8360,32 грн.

- п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України донараховано податку з фізичних осіб за 2011 - 2013 роки в сумі 22454,53 грн., в тому числі за ІІ півріччя 2011 року - 18807,87 грн., 2012 рік - 1683,15 грн., 2013 рік - 1963,51 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки податковим органом прийнято:

- податкове повідомлення - рішення № від 24.12.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 166312,00 грн., в том числі за основним платежем - 133049,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями -33263,00 грн. (т.1,а.с.43);

- податкове повідомлення - рішення № від 25.12.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 76766,55 грн., в том числі за основним платежем - 61413,24 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями -15353,31 грн. (т.1,а.с.45).

Із матеріалів справи вбачається, що фактично податкові зобов'язання з податку на додану вартість донараховані позивачу на підставі висновків про нереальність вчинення господарських операцій між позивачем та ТОВ "ТД "Євротех", ТОВ "Айова", ТОВ "Українські аграрні інвестиції".

По взаємовідносинам з ТОВ "ТД "Євротех" судами встановлено наступне.

Відповідно до договору поставки №1415 від 06.08.2012 р. підприємство у серпні 2012 року придбало у ТОВ "ТД "Євротех" шини 260R508 (9,00 R 20)ИН-142 та обідну стрічку 6,7-20 на суму 11760,05 грн., у тому числі ПДВ - 1960,01 грн., що підтверджується рахунком на оплату, видатковими накладними та податковими накладними (т.1 а.с.53-55).

Відповідно до договору поставки б/н від 13.09.2012 р. підприємство у вересні 2012 року придбало у ТОВ "ТД "Євротех" шини 320R508 (12.00R20) НкШЗ И-368 та обідну стрічку 7,7-20 на суму 12560,02 грн., в тому числі ПДВ - 2093,34 грн., що підтверджується рахунком на оплату видатковими накладними та податковими накладними (т.1 а.с.57-59).

Оплата отриманих товарів підтверджується банківськими виписками (т.1 а.с.56, 60).

Згідно довідки з ЄДРПОУ основним видом діяльності ТОВ "ТД "Євротех" є оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (45.31) (т.2 а.с.55).

З матеріалів справи вбачається, що придбані запчастини були використані позивачем для утримання, ремонту та експлуатації транспортних засобів, про що складено акти установки запчастин ( т.1 а.с.61-66).

За вказаними господарськими операціями суми ПДВ позивачем віднесено до складу податкового кредиту за серпень та вересень 2012 року (сільськогосподарська декларація для суб'єктів спеціального режиму оподаткування) (т.2 а.с.168-184).

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Айова" судами встановлено наступне.

Між позивачем та ТОВ "Айова" укладено договір про надання послуг сушіння зерна №1-суш від 01.02.2013 року. Предметом укладеного договору є надання послуг сушіння кукурудзи (т.1 а.с.77-79).

Товарно - транспортні накладні, акт здачі-прийняття робіт та рахунок-фактура свідчать про фактичне виконання сторонами умов даного договору (т.1 а.с.82-115).

Згідно даних статистичної звітності в 2012 році площа посівів кукурудзи у підприємства склала 2239 га, отриманий врожай склав 129458 ц (12945,8 тонн). При цьому підприємством у 2012 році реалізовано кукурудзи в кількості 8101,4 тонн, залишок станом на 01.01.2013 року складав 4844,4 тонн (т.2 а.с.58-67).

Підприємством у лютому 2013 року, згідно товарно-транспортних накладних передано ТОВ "Айова" кукурудзу для виконання робіт по доведенню до необхідних якісних показників зерна кукурудзи вагою 635,49 тонн.

Отже, ТОВ "Айова" виконало роботи по доведенню до необхідних якісних показників зерна кукурудзи, про що складено акт №71 здачі-приймання робіт від 20.05.2013 року на загальну суму 304260,12 грн., в тому числі ПДВ - 50710,02 грн. (т.1 а.с.116).

За наслідками виконання умов укладеного договору ТОВ "Айова" виписало позивачеві податкову накладну №1/2 від 20.05.2013 року на загальну суму 304260,12 грн., в тому числі ПДВ - 50710,02 грн. (т.1 а.с.118).

Розрахунки між позивачем та ТОВ "Айова" проведено шляхом перерахування відповідних сум на банківський рахунок, що підтверджується випискою з рахунку (т.1 а.с.110).

За вказаною господарською операцією суму ПДВ в розмірі 50710,02 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за травень 2013 року (спеціальна декларація) (т.1 а.с.121-134).

Оброблене зерно кукурудзи в подальшому реалізовано за договором поставки №16/2012-К від 01.07.2012 року, укладеного з ТОВ "Українські Аграрні Інвестиції" (т.2 а.с.112-114).

Фактичне виконання умов договору підтверджується накладними (т.2 а.с.115-128), товарно-транспортними накладними (т.2 а.с.129-151) та копіями банківських виписок (т.2 а.с.152-164).

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Українські аграрні інвестиції" судами встановлено наступне.

01.01.2012 року між позивачем (орендар) та ТОВ "Українські аграрні інвестиції" (орендодавець) укладено договір №16/12-оренда оренди рухомого майна. Предметом укладеного договору є передача в строкове платне користування рухомого майна. Перелік майна, що передається і оренду та його загальна вартість визначається в Додатках до даного договору. Цільове призначення об'єкту оренди - сільськогосподарське виробництво (т.1 а.с.135).

Відповідно до укладеного договору та додаткових договорів, ТОВ "Українські аграрні інвестиції" передало позивачеві в оренду транспортні засоби та сільськогосподарську техніку (т.1 а.с.136-166).

За наслідками виконання умов укладеного договору ТОВ "Українські аграрні інвестиції" виписало позивачеві податкову накладну №116 від 31.03.2013 року на загальну суму 595908,37 грн., в тому числі ПДВ - 99318,05 грн. (т.1 а.с.176а), податкову накладну №54 від 30.06.2013 року на загальну суму 830393,54 грн., в тому числі ПДВ - 138398,92 грн. (т.1 а.с.177-178), податкову накладну №35 від 30.09.2013 року на загальну суму 1063265,43 грн., в тому числі ПДВ - 177210,90 грн. (т.1 а.с.179-180), податкову накладну №65 від 31.12.2013 року на загальну суму 1082166,13 грн., в тому числі ПДВ - 180361,01 грн. (т.1 а.с.181-182) та податкову накладну №46 від 31.03.2014 року на загальну суму 1118881,20 грн., в тому числі ПДВ - 186480,19 грн. (т.1 а.с.183-184).

Розрахунки між позивачем та ТОВ "Українські аграрні інвестиції" проведено шляхом перерахування відповідних сум на банківський рахунок, що підтверджується випискою з рахунку (т.1 а.с.189-199).

Орендована с/г техніка використовувалась підприємством в процесі здійснення господарської діяльності по вирощуванню сільськогосподарських культур, що підтверджується копіями актів виконаних робіт (т.1 а.с.167-174).

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до положень п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 ПКодаткового кодексу України) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-ХІV від 16.07.1999р. визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, оцінюватись при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Господарські операції позивача підтверджені належним чином оформленими первинними документами, а правочини не визнані у встановленому законом порядку недійсними. Відповідачем у встановленому законом порядку не спростовано презумпцію правомірності правочину, добросовісності платника податку та достовірності поданих документів.

Отже висновки відповідача, викладені в акті перевірки щодо безтоварності господарських операцій між позивачем та його контрагентами не підтверджуються належними та допустимими доказами і спростовуються фактичними обставинами справи, встановленими судом під час розгляду справи.

Зазначене свідчить про необґрунтованість та упередженість висновків податкового органу щодо встановлених порушень.

Контрагенти позивача на час виписки податкових накладних були зареєстровані відповідно до чинного законодавства, не перебували в процесі припинення, щодо них не було внесено відомостей про відсутність за місцем реєстрації, та були зареєстровані як платник податку, в тому числі податку на додану вартість.

Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем протиправно визначено позивачу грошове зобов'язання з податку на додану вартість податковим повідомленням-рішенням № від 24.12.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2015 р. в частині позовних вимог щодо податкового повідомлення - рішення № від 24.12.2014 року апелянтом не оскаржується, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2016 року апелянту було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, а тому судовий збір за звернення до суду з апеляційною скаргою на оскаржувану постанову у розмірі 3658,86 грн. (110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви) підлягає стягненню на користь спеціального фонду Державного бюджету України з бюджетних асигнувань Маловисківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Маловисківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2015 р. у справі № П/811/1780/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідалтьністю "Агрофірма "Кочубій" до Маловисківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 24.12.14 р. №, від 25.12.14 р. № - залишити без змін.

Стягнути на користь спеціального фонду Державного бюджету України з бюджетних асигнувань Маловисківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області судовий збір у розмірі 3658 (три тисячі шістсот п'ятдесят вісім) грн. 86 коп.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва