Справа № 826/11054/15
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

за участю секретаря Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Емерсон» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Емерсон» (надалі - позивач або ТОВ «Емерсон») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач або ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві), у якій просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22.01.2015 №, №, №, №, № і №, від 21.01.2015 №, від 08.04.2015 №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2015 року адміністративний позов було задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти в цій частині нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, відповідачем на підставі направлень від 08.12.2014 і 09.12.2014 та наказів від 25.11.2014 № 513 і від 19.12.2014 № 35, згідно зі статями 77, 82 Податкового кодексу України, відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання була проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Емерсон» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 по 31.12.2013.

За результатами зазначеної перевірки складений акт від 06.01.2015 № 8/26-54-22-02/36469415 (надалі - акт перевірки, а.с. 29 - 119 Т. I), згідно висновків якого, відповідач встановив допущення ТОВ «Емерсон» ряду порушень вимог податкового та валютного законодавства, зокрема:

- норм пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п. 135.2 ст. 135, п. 137.1 ст. 137, п. 138.4 ст. 138, пп. 138.10.4, 138.10.6 і 138.10.12 п. 138.10 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 144.1 ст. 144, п. 150.1 ст. 150 Податкового кодексу України, що призвело до заниження товариством податку на прибуток на загальну суму 7 607 394 грн. (в тому числі за 2012 рік на 4 591 993 грн., за 2013 рік на 3 015 401 грн.). Суть даних правопорушень, на думку перевіряючих, полягає в наступному - нарахування амортизаційних відрахувань та формування витрат на обслуговування програмного продукту « 1С Підприємство 8» фактичне використання якого на підприємстві не підтверджено; неправомірне віднесення до складу «інших витрат» витрат на придбання послуг з оформлення ліцензії, що натомість підпадає під визначення «основні засоби» та відповідно підлягає амортизації; неправомірне віднесення до складу «адміністративних витрат» витрат на митно-брокерські послуги, придбані у ТОВ «ДСВ Україна», які безпосередньо пов'язані з придбанням запасів та повинні включитись до їх собівартості. Крім того, у складі витрат вартість даних послуг було відображено по даті їх здійснення, а не по даті визнання доходу від реалізації товарів, до собівартості яких останні включаються; неправомірне формування витрат по фінансово-господарським взаємовідносинам з ТОВ «Новаклін», що не підтверджуються документально належними первинними документами; внаслідок невірного визначення дати витрат, які формують собівартість наданих ТОВ «Емерсон» (як виконавцем) за контрактом з ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація, замовник) послуг по персоналу, а саме: заробітна плата працівників товариства відносилася до складу витрат в періоді її нарахування, а не в періоді складання акта приймання-передачі наданих послуг, - було занижено суму доходів на 533 603,02 грн.; формування витрат за рахунок витрат на придбання у ТОВ «Анкор Персонал Україна» бухгалтерських послуг, що не пов'язанні з господарською діяльністю та документально не підтверджені належними первинними документами; неврахування як безповоротної фінансової допомоги грошових надходжень від нерезидента ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація) по агентських договорах в сумі 33 995 269,78 грн. та неврахування у складі доходів підприємства; не врахування у складі доходів вартості наданих на користь нерезидента ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація) послуг персоналу;

- норм п. 198.1, 198.2, 198.3 і п. 198.6 ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу України, що призвели до заниження суми податку на додану вартість на загальну суму 110 271 грн. (в тому числі за березень 2012 року на 4 121 грн., за квітень 2012 року - 2 091 грн., за жовтень 2012 року - 13 530 грн., за листопад 2012 року - 2 551 грн., за грудень 2012 року - 6 814 грн., за січень 2013 року - 5 901 грн., за серпень 2013 року - 55 442 грн., за жовтень 2013 року - 13 994 грн., за листопад 2013 року - 3 367 грн., за грудень 2013 року - 2 510 грн.). Суть даних правопорушень, на думку перевіряючих, полягає в наступному - неправомірне віднесення до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість у розмірі 2 208 грн. з вартості програмного продукту « 1С Підприємство 8» і послуг на його інформаційно-технічне обслуговування (контрагент-постачальник - ТОВ «Компента»); неправомірне віднесення до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість у розмірі 4 067 грн. з вартості послуг з прибирання території (контрагент-постачальник - ТОВ «Новаклін»); неправомірне віднесення до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість у розмірі 103 996,13 грн. з вартості бухгалтерських послуг (контрагент-постачальник - ТОВ «Анкор Персонал Україна»);

- норм п. 160.2 ст. 160, п. 103.9 ст. 103 Податкового кодексу України у зв'язку з неутриманням податку на репатріацію з сум виплачених на користь нерезидентів процентів по договорам позики, що призвело до заниження в 4-му кварталі 2011 року податку на доходи нерезидента, отримані з джерелом їх походження з України, на 2 781 грн.;

- норм пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, що призвело до неутримання та неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 1 781,42 грн.;

- норм ст.ст. 1 і 2 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (в частині несвоєчасного надходження валютної виручки по експортним операціям, а саме - по контракту від 01.10.2012 № 30-10/05-12 з Control Techniques Drives Limited (Великобританія) на загальну суму 96 240 дол. США та по контракту від 08.09.2012 № 117/2012 з ЗАТ «ПГ «Метран» (Російська Федерація) на суму 667,05 дол. США; та в частині ненадходження валютних цінностей на територію України в сумі 2 056 074,43 дол. США по імпортним операціям, а саме - по договорам купівлі-продажу права вимоги за договором підряду № 1 від 20.07.2012 і № 2 від 14.11.2012 з ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація);

- п. 1 ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» (в частині недекларування валютних цінностей станом на 01.04.2013, 01.07.2013, 01.10.2013, 01.01.2014).

На підставі даного акта перевірки ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві винесла наступні податкові повідомлення-рішення (а.с. 135 - 145 Т. І):

- форми «Р» від 22.01.2015 № , яким позивачу визначено до сплати грошове зобов'язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, на загальну суму 9 509 243 грн., в тому числі 7 607 394 грн. - основний платіж, 1 901 849 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

- форми «П» від 22.01.2015 № , яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 649 262 грн., задекларованого у податковій декларації за 2013 рік (реєстр. № від 05.12.2014);

- форми «Р» від 22.01.2015 № , яким позивачу визначено до сплати грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 137 839 грн., в тому числі 110 271 грн. - основний платіж, 27 568 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

- форми «У» від 22.01.2015 № , яким позивачу нарахована до сплати пеня за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 10 171 984,45 грн.;

- форми «У» від 22.01.2015 № , яким позивачу нараховані до сплати штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 680 грн.;

- форми «Р» від 22.01.2015 № , яким позивачу визначено до сплати грошове зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 2 781 грн. (сума основного платежу);

- форми «Р» від 22.01.2015 № , яким позивачу визначено до сплати грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 2 226,78 грн., в тому числі 1 781,42 грн. - основний платіж, 445,36 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

30.01.2015 ТОВ «Емерсон» скористалося правом на адміністративне (досудове) оскарження даних податкових повідомлень-рішень від 22.01.2015, та в результаті отримало рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 30.03.2015 № 5221/10/26-15-10-05-35 про результати розгляду первинної скарги (а.с. 172 - 192 Т. І), згідно якого податкові повідомлення-рішення від 22.01.2015 були залишені без змін та, одночасно, збільшено розмір штрафної санкції, визначеної у податковому повідомленні-рішенні від 22.01.2015 № на 403,50 грн.

Розрахунки податкових зобов'язань та штрафних санкцій до податкових повідомлень-рішень від 22.01.2015 № , від 22.01.2015 № , від 22.01.2015 № , від 22.01.2015 № , від 22.012015 № , від 21.01.2015 № і від 08.04.2015 № містяться в матеріалах справи (а.с. 136, 140, 142, 144, 147 Т. І).

08.04.2015 ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі акта перевірки та з урахуванням рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 30.03.2015 № 5221/10/26-15-10-05-35 додатково прийняла податкове повідомлення-рішення форми «Р» за № , яким позивачу відповідно до п. 127.1 ст. 1127 Податкового кодексу України нараховані до сплати штрафні санкції у розмірі 403,50 грн. за порушення норм пп. 164.2.17, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 цього Кодексу.

Не погоджуючись із правомірністю зазначених вище податкових повідомлень-рішень позивач звернувся з даним позовом до суду.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам в межах апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, між ТОВ «Емерсон» і нерезидентом ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація) був укладений договір про надання послуг персоналу від 10.09.2012 № 10-09/03-2. Відповідно до замовлення № 2 від 01.10.2012 до цього Договору позивач мав надати контрагенту-нерезиденту персонал у кількості двох спеціалістів за певними професіями, що вказані в Додатку № 1 до цього Договору, на період з 01.10.2012 по 30.09.2013.

За результатами надання таких послуг ТОВ «Емерсон» складені акти виконаних робіт на загальну суму 111 395 дол. США, що в еквіваленті на національну валюту України складає 890 380,25 грн. (а саме: акт від 31.01.2013 № 4, від 28.02.2013, від 29.03.2013, 30.04.2013, 31.05.2013 та від 27.06.2013). Дані акти виконаних робіт були підписані лише зі сторони виконавця (позивача), а зі сторони замовника - ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація) у прийнятті такої документації для підписання відмовлено з підстав їх неналежного оформлення (як то відсутність певних реквізитів у документах, ненадання іншої супутньої первинної документації, тощо), про що вказано в листах ТОВ «Емерсон» (м. Москва) від 04.02.2013, 04.03.2013, 05.03.2013, 02.04.2013, 30.04.2013, 04.05.2013, 01.06.2013, 04.06.2013, і від 01.07.2013, адресованих позивачу.

Однак, до перевірки були надані інші акти виконаних робіт від 31.03.2014 № 42300032, від 31.03.2014 № 42300030, від 30.03.2014 № 42300059, від 31.03.2014 № 42300035, від 30.05.2014 № 42300057, від 30.05.2014 № 42300053, від 30.05.2014 № 42300052, від 30.05.2014 № 42300046, від 30.05.2014 № 42300045, від 31.03.2014 № 42300040, від 31.03.2014 № 42300036, від 31.03.2014 № 42300041, всього на загальну суму 117 415 дол. США, крім того ПДВ.

На думку перевіряючих позивач мав відобразити вартість наданих на користь нерезидента послуг персоналу у складі доходів ТОВ «Емерсон» за період з 01.01.2013 по 30.06.2013.

При цьому, з пояснень представника, судом першої інстанції встановлено, що дані акти виконаних робіт, датовані березнем і травнем 2014 року, були підписані контрагентом-нерезидентом після усунення недоліків у їх оформленні, а не одразу після надання послуг. У зв'язку з цим вартість наданих ТОВ «Емерсон» послуг на користь контрагента-нерезидента відображена в бухгалтерському обліку (віднесена до складу доходів) за фактом належного оформлення та підписання сторонами первинних документів - актів виконаних робіт, тобто в 2014 році.

Згідно із п. 135.1 ст. 135 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі - ПК України) доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до п. 135.2 ст. 135 цього Кодексу доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до абз. 2 п. 137.1 ст. 137 ПК України дохід від надання послуг та виконання робіт визнається за датою складення акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або надання послуг.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість правової позиції відповідача про допущення позивачем порушень вимог п. 135.2 ст. 135 і п. 137.1 ст. 137 ПК України за результатами формування показника валових доходів за наслідками договору від 10.09.2012 № 10-09/03-2 (замовлення № 2 від 01.10.2012) з замовником-нерезидентом ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація).

Також, в ході проведення документальної перевірки позивача працівниками податкового органу встановлено укладення ТОВ «Емерсон» (як Виконавцем) з ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація, Замовник) договору про надання послуг від 09.09.2012 № 09-09/02-12, предметом якого було надання ТОВ «Емерсон» послуг з просування продукції Замовника, послуг з пошуку потенційних покупців, маркетингових послуг, послуг з організації участі Замовника та його продукції на виставках, семінарах та інших заходах, послуги з організації сертифікації та отримання іншої дозвільної документації на обладнання.

У зв'язку з встановленням фактів виписки позивачем податкових накладних на адресу контрагента-нерезидента, а також віднесення ТОВ «Емерсон» до складу податкових зобов'язань сум податку на додану вартість з вартості маркетингових послуг та оформлення акта від 31.03.2013 № 3 за результатами послуг з адміністративної та інженерної підтримки на суму 6 798 дол. США перевіряючи прийшли до висновку виникнення у позивача обов'язку щодо включенню до складу доходів за 2013 рік суми коштів у розмірі 294 981,66 грн.

Разом з тим, на стор. 5 акта перевірки зафіксовано, що акти виконаних робіт за результатами надання маркетингових послуг на загальну суму 36 905 дол. США (що в еквіваленті на національну валюту складає 294 981,66 грн.) позивачем не складалися і не підписувалися, та розрахунки між сторонами по договору від 09.09.2012 № 09-09/02-12 не проводилися.

З пояснень позивача Окружним адміністративним судом встановлено, що послуги за вказаним договором не надавалися та їх оплата контрагентом-нерезидентом не проводилась, оскільки нерезидент ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація) не вимагало надання зазначених послуг. А тому відповідно у товариства не було підстав для складання первинних документів (актів наданих послуг) та включення до складу доходів вартості таких ненаданих послуг у сумі 294 981,66 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Враховуючи зазначені вище обставини, а також здійснивши системний аналіз пунктів 4-6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства (затверджений наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 № 984, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 12.01.2011 за № 34/18772, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що правова позиція контролюючого органу в частині цього епізоду правопорушення документально не підтверджується. Так, в тексті акта перевірки (стор. 5 - 6 такого акта) відсутні посилання на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують факт отримання ТОВ «Емерсон» доходів у сумі 294 981,66 грн. або оформлення ним відповідних первинних документів за результатами надання послуг на зазначену суму коштів.

Також, за результатами перевірки, перевіряючи дійшли висновку про заниження позивачем суми «інших доходів» на 33 995 269,78 грн. у зв'язку з неврахуванням товариством у складі доходів за звітні періоди 2012 і 2013 років сум коштів (3 110 620,26 грн., 1 702 448 грн. та 29 182 201,52 грн.), отриманих від ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація) за агентськими договорами від 26.10.2011 № 1, від 18.11.2011 № 2 та від 05.03.2012 № 3.

На переконання працівників відповідача дані суми отриманих коштів повинні кваліфікуватися як безповоротна фінансова допомога та в силу норми пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК України підлягають включенню до складу інших доходів платника податку.

До таких висновків перевіряючі прийшли за результатами аналізу змісту агентських договорів, та, зокрема, зазначили в акті перевірки наступне:

- по вищезазначених агентських договорах фактичним Замовником є Представництво ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація) на території України про що свідчать печатки на згаданих договорах;

- при виконання агентських договорів, в порушення умов таких договорів, фінансування Агента (ТОВ «Емерсон») нерезидентом здійснюється не через його Представництво на територій України, а безпосередньо самим нерезидентом ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація) на валютний рахунок Агента (ТОВ «Емерсон»), що не передбачено умовами агентських договорів;

- можливість фінансування Агента безпосередньо нерезидентом ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація) визначена лише в заявках на перерахування коштів до агентського договору від 05.03.2012 № 3;

- можливість використання ТОВ «Емерсон» (Україна) валютного рахунку при виконанні агентського договору № 1 від 26.10.2011 року та агентського договору № 2 від 18.11.2011 року передбачена не була;

- при виконанні агентських договорів не була виконана умову першої події - отримання коштів від ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація), який діє через своє Представництво на території Україні. Тобто, кошти на користь ТОВ «НТК «Енпаселектро» (код 21573438) Агентом (ТОВ «Емерсон», код 36469415) перераховувались не за рахунок Замовника, а за рахунок власних коштів;

- представництво ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація) на території України та ТОВ «Емерсон» (Україна) є пов'язаними особами, відповідно до норм ПК України.

Також, працівники відповідача прийшли до висновку, що агентські договори, укладені ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація), яке діє через своє представництво в Україні (код 26610302, платник податку на прибуток на загальних підставах)(Замовник), ТОВ «Емерсон» (код 36469415) (Агент) і ТОВ «НТК «Енпаселектро» () (Постачальник), не є агентськими договорами, та укладені з метою, відмінною від надання агентських послу. Тобто, в силу норми ст. 253 Цивільного кодексу України («Правові наслідки удаваного правочину») є удаваними.

При цьому, проаналізувавши зміст правових норм викладених у пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК України п. 137.10 ст. 137 ПК України, дослідивши тексти агентських договорів від 26.10.2011 № 1, від 18.11.2011 № 2 та від 05.03.2012 № 3, судом першої інстанції встановлено наступне.

Дані агентські договори були укладені між Представництвом ТОВ «Емерсон» в Україні (зареєстрованим згідно з законодавством України, та підконтрольним ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація), в особі голови Представництва Гоєва М.Ю. (замовник), ТОВ «Емерсон» (що створене за законодавством України - позивачем) (агент) і ТОВ «Науково-технічна компанія «Енпаселектро» (створене за законодавством України) (постачальник) - агентський договір від 26.10.2011 № 1, та між ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація»), яке діє через своє представництво в Україні, (замовник), ТОВ «Емерсон» (що створене за законодавством України - позивачем)(агент) і ТОВ «Науково-технічна компанія «Енпаселектро» (створене за законодавством України) (постачальник) - агентські договори від 18.11.2011 № 2 і від 05.03.2012 № 3, з метою забезпечення виконання контрактної угоди від 15.12.2010 № UHE/C-PSC-11/08-EE щодо поставки продукції, що був попередньо укладений між замовником і постачальником.

За умовами цих Агентських договорів Агент зобов'язується за дорученням Замовника сплатити від імені та за рахунок останнього кошти («купівельну ціну») згідно з договором у сумах 3 110 620,26 грн. (за договором від 26.10.2011 № 1), 1 702 488 грн. (за договором від 18.11.2011 № 2) і кошти і розмірі, визначеному відповідно до заявок (договір від 05.03.2012 № 3) на визначений у Договорі поточний рахунок постачальника. Така купівельна ціна сплачується єдиним платежем.

Відповідно до п. 1.3 і 1.4 цих Договорів Агент зобов'язаний здійснити сплату купівельної ціни виключно в день надання йому уповноваженим представником Постачальника документів за встановленим переліком. Агент самостійно (без додаткових запитів, інструкцій та узгоджень з боку будь-якої сторони цього Договору) відповідно до умов п. 1.3 даного Договору приймає рішення про відповідність вказаних документів.

В силу положень п. 2.2 Агентського договору Агент зобов'язаний здійснити платежі на користь постачальника згідно з порядком, визначеним у п. 1.3 цього Договору.

В свою чергу, згідно п. 2.3 цього Договору Замовник, що зареєстрований в Росії, зобов'язується перерахувати Агенту зі свого банківського рахунку в ЗАТ «Сітібанк» (Росія): купівельну ціну в загальній сумі 389 800 дол. США, що є еквівалентом 3 110 620,26 грн., за реквізитами, які вказані в ст. 6 цього Договору, не пізніше 20.03.2012 - за договором від 26.10.2011 № 1, купівельну ціну в загальній сумі 213 340 дол. США, що є еквівалентом 1 702 448 грн., не пізніше 20.03.2012 - за договором від 18.11.2011 № 2, та купівельну ціну в розмірі, визначеному у відповідних заявках, - за договором від 05.03.2012 № 3 (при цьому як видно з тексту цього Агентського договору строки для перерахування Замовником коштів на користь Агента відповідно до заявок сторонами не встановлені).

Крім того, за умовами п. 2.3 зазначених Агентських договорів обов'язку Замовника перерахувати Агенту агентську винагороду та її розмір не передбачався, та оформлення від Агента актів виконаних робіт не вимагалося (у випадку з договором від 05.03.2012 № 3 - абзац «Б», яким передбачалося перерахування агентської винагороди на користь ТОВ «Емерсон» в розмірі 5% від суми купівельної ціни по всіх заявках та обов'язку позивача по оформленню актів виконаних робіт, був виключений згідно додаткової угоди від 31.05.2012 № 1 до агентського договору від 05.03.2012 № 3).

Позивачем на виконання положень Агентських договорів позивач перерахувало на користь ТОВ «Науково-технічна компанія «Енпаселектро» кошти у сумах 3 110 620,26 грн. - 31.10.2011, 1 702 448 грн. - 02.12.2011, 29 182 201,52 грн. - протягом періоду з 07.03.2012 по 19.12.2013.

Кошти від ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація) надійшли на валютний рахунок позивача 16.03.2012 року (389 800 та 213 340 дол. США), та протягом періоду з 13.03.2012 по 27.12.2013 (3 651 865,89 дол. США).

Отже, матеріалами справи підтверджуються обставини отримання ТОВ «Емерсон» (позивачем) сум коштів безпосередньо від ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація) у строки та в порядку, встановленому в агентських договорах, та під забезпечення виконання контрактної угоди від 15.12.2010 № UHE/C-PSC-11/08-EE щодо поставки продукції.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сума отриманих позивачем коштів у розмірі 33 995 269,78 грн. від ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація) відповідно до пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України не підпадає під визначення безповоротної фінансової допомоги, а тому не підлягають віднесенню до складу інших доходів як така.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання відповідача на допущення сторонами порушення при укладенні агентських договорів (як то неврахування в договорах всіх істотних умов - визначення винагороди за виконання агентом доручень замовника), а також на пов'язаність сторін договору (Представництва ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація) на території України і ТОВ «Емерсон»), оскільки вони не змінюють статусу сум коштів, отриманих позивачем в межах агентських договорів, та не нівелюють факт виконання сторонами таких агентських договорів в повному обсязі.

Крім того, перевіряючі прийшли до висновку про виникнення у ТОВ «Емерсон» (позивача) обов'язку по складанню акта виконаних робіт на підставі агентського договору від 05.03.2012 № 3 в період до дати укладення згаданої вище сторонами додатково угоди від 31.05.2012 № 1, та відповідно віднесенню до складу доходів за 1-ий квартал 2012 року доходу від агентської винагороди (5% від купівельної суми), отриманої товариством за наслідками перерахування 07.03.2012 і 16.03.2012 сум коштів за заявками на користь постачальника (ТОВ «НТК «Енпаселектро»).

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, матеріалами справи (в тому числі актом перевірки) факти нарахування нерезидентом, отримання позивачем сум агентської винагороди та/або складання актів виконаних робіт на підставі Агентських договорів документально не підтверджується.

Також, як вбачається з тексту акта перевірки, працівники податкового органу дійшли висновку про недотримання позивачем норм п. 160.2 ст. 160 ПК України при виплаті в 4-му кварталі 2011 року своїми контрагентами-нерезидентами сум відсотків за договорам позики. А саме, ТОВ «Емерсон» здійснило оплату відсотків на користь нерезидента ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація) у сумі 209,60 дол. США по договору позики від 24.01.2011 № 1, та на користь компанії «Emersub Treasury Ireland» (Ірландія) у сумі 17 672,94 дол. США по договору позики від 06.09.2011 № 1.

За даними акта перевірки ТОВ «Емерсон» не сплатило в 2011 році податок з доходів нерезидентів при перерахуванні валютних коштів (процентів), у вигляді доходів з джерелом їх походження з України, на загальну суму 2 781 грн. (в тому числі в розмірі 31,44 дол. США (еквівалент в національній валюті 250,76 грн.) - з доходу ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація) і 2 111,00 дол. США ( в національній валюті 2 529,81 грн.) - з доходу компанії «Emersub Treasury Ireland» (Ірландія).

Так, судом першої інстанції з пояснень представника позивача, встановлено, що ТОВ «Емерсон» заперечує проти висновків акта перевірки в частині епізоду неутримання податку при виплаті суми процентів на користь компанії «Emersub Treasury Ireland» (Ірландія). Оскільки за підсумками 1-го кварталу 2012 року товариство задекларувало в рядках 17 «сума податків, які утримуються при виплаті доходів (прибутків) нерезидентам за звітний (податковий) період» і 19 «сума податків, які утримуються при виплаті доходів (прибутків) нерезидентам, нарахована за результатами останнього календарного кварталу звітного (податкового) періоду (рядок 17 - ряжок 18)» податок у сумі 2 530 грн. із доходу, що виплачувався на користь компанії «Emersub Treasury Ireland» (Ірландія) в четвертому кварталі 2011 року, та відповідно перерахувало суму таку суму податку до бюджету.

На підтвердження чого позивач надав суду копію звітної податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 1-ий квартал 2012 року з додатком ПН до неї (а.с. 100 - 108 Т. ІІ). В даній Податковій декларації і Додатку ПН до неї задекларовано податкове зобов'язання нерезидента Emersub Treasury Ireland, назва країни резиденції Ірландія, у сумі 8 255 грн. (за ставкою 15% від сум отриманих доходів (проценти, дисконтів доходи) в розмірі 55 034 грн.), що зі слів представник позивача складається із податкового зобов'язання в сумі 2 530 грн., помилково не сплаченого у четвертому кварталі 2011 року та податкового зобов'язання за перший квартал 2012 року в сумі 5 725 грн.

З тексту акта перевірки судом першої інстанції встановлено, що податкова декларація ТОВ «Емерсон» з податку на прибуток підприємства за 1-ий квартал 2012 року була предметом дослідження під час перевірки. Проте всупереч вимог п. 6 розд. 1 і п. 5.2 розд. 2 Порядку № 984 не містить аналіз показників такої податкової звітності позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Інших документальних доказів на спростування тверджень позивача про виконання ним у 1-му кварталі 2012 року обов'язку по утриманню та сплаті податку на прибуток іноземних юридичних осіб з суми доходу, виплаченого на користь компанії «Emersub Treasury Ireland» (Ірландія), відповідач під час судового розгляду справи не надав.

З урахуванням вищенаведеного, здійснивши системний аналіз правових норм викладених у (п. 103.2 103.9 103.10ст. 103 ПК України) п. 160.1, 160.2 ст. 160 ПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення від 22.01.2015 № лише в частині визначення до сплати податку на прибуток іноземних юридичних осіб у сумі 250,76 грн.

Матеріали справи свідчать, що в акті перевірки встановлені випадки порушення ТОВ «Емерсон» норм ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.2004 № 185/94-ВР (прострочення надходження валютної виручки від контрагентів-нерезидентів) по наступним експортним контрактам:

- контракту від 01.10.2012 № 30-10/05-12 з компанією «CONTROL TECHNIQUES DRIVES LIMITED» (Великобританія) щодо надання маркетингових послуг на загальну суму 147 240 дол. США. За цим контрактом на рахунок ТОВ «Емерсон» від нерезидента - компанією «CONTROL TECHNIQUES DRIVES LIMITED» (Великобританія) надійшла валютна виручка, всього на загальну суму 109 080 дол. США, в тому числі з порушенням законодавчо встановленого терміну в частині суми 96 240,00 дол. США (кількість днів затримки наведена в додатку «PENJA» до акта перевірки, а.с. 119 Т. І). Також, перевіркою встановлено дебіторську заборгованість по цьому експортному контракту з нерезидентом - компанією «CONTROL TECHNIQUES DRIVES LIMITED» (Великобританія) на загальну суму 38 160 дол. США, в тому числі термін погашення якої настав станом на 31.12.2013 року - на суму 9 600 дол. США., заборгованість погашена 31.01.2014.;

- контракту від 08.09.2012№ 117/2012 з компанією ЗАТ «ПГ «МЕТРАН» (Російська Федерація) щодо надання послуг по сертифікації продукції на суму 667,05 дол. США, граничний термін отримання валютної виручки становив 10.03.2013. Валютна виручка за цим контрактом від нерезидента надійшла в сумі 667,05 дол. США з порушенням законодавчо встановленого терміну з затримкою на 19 днів.

Відповідно до ст. 4 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» за наслідками виявлення зазначених порушень ст. 1 цього Закону, перевіряючі нарахували позивачу суми пені у розмірах 41 501,89 грн. і 303,91 грн.

При цьому, судом першої інстанції, з пояснень представника позивача встановлено, що висновки акта перевірки в частинах описаних вище епізодів правопорушень позивачем визнаються як правомірні та обґрунтовані.

Разом з тим, в тексті акта перевірки викладені висновки перевіряючих про порушення позивачем вимог ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в частині порушення термінів розрахунків ТОВ «Емерсон» по імпортним операціям з ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація), а саме - ненадходження валютних цінностей на територію України по імпортним договорам купівлі-продажу права вимоги за договорами підряду № 1 від 20.07.2012, № 2 від 14.11.2012 року з нерезидентом ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація) у загальному розмірі 2 056 074,43 дол. США та порушення термінів розрахунків по імпортній операції згідно цих договорів купівлі-продажу права вимоги на суму 2 056 074,43 дол. США (кількість днів затримки надходження товарів в розрізі по договорах купівлі-продажу права вимоги за договором підряду наведена в додатку «PENJA» до акта перевірки, а.с. 119 Т. І).

Свої висновки працівники відповідача мотивують тим, що відповідно до п. 3.3 Інструкції про порядок здійснення контролю і отримання ліцензій за експортними, імпортними та лізинговими операціями, затвердженої постановою Правління Нацбанку України від 24.03.1999 № 136, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 за № 338/3631, імпортна операція знімається з валютного контролю на підставі ВМД та за наявності інформації про цю операцію в реєстрі ВМД, а в інших випадках - після пред'явлення резидентом документа, який згідно з умовами договору засвідчує здійснення нерезидентом поставки продукції, виконання робіт, надання послуг.

В ході проведення перевірки надано акти приймання-передачі прав вимоги між ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація) ТОВ «Емерсон» (Україна) до договору купівлі-продажу права вимоги за договорами підряду від 20.07.2012 № 1 та договору купівлі-продажу права вимоги за договорами підряду від 14.11.2012 № 2, за яким не можливо визначити розрахункову суму, за якою визначена номінальна вартість права вимоги та за якою були здійсненні перерахування ТОВ «Емерсон» (Україна). Враховуючи зазначене, після погашення зобов'язання перед нерезидентом відносно оплати раніше імпортованих товарі (робіт, послуг) у нового боржника відсутні підстави для завершення імпортної операції.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» за наслідками виявлення зазначених порушень ст. 2 цього Закону, перевіряючі нарахували позивачу суму пені у розмірі 10 130 178,65 грн.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, між нерезидентом ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація)(Продавець) і ТОВ «Емерсон» (Покупець) укладено договори купівлі-продажу права вимоги підряду № 1 від 20.07.2012, № 2 від 14.11.2012, № 3 від 04.04.2013, № 4 від 20.06.2013 і № 5 від 14.11.2013. За умовами п. 3 .1 ст. 3 цих Договорів купівлі-продажу права вимоги Продавець продає (відступає) Покупцеві право вимоги за Договором підряду, а Покупець купує (приймає) таке право вимоги за Договором підряду та зобов'язується сплатити на користь Продавця покупну ціну.

Згідно ст. 1 даних Договорів купівлі-продажу права вимоги під «договором підряду» розуміється договір підряду № UHE/C-PSC-11/08 від 30.06.2010 року, укладений між ПАТ «УкрГідроЕнерго» (, Україна) і ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація) щодо поставки та монтажу систем захисту та контролю на гідроелектростанціях, SCADA; «право вимоги за договором підряду» - право вимоги Продавця до УкрГідроЕнерго за договором підряду щодо сплати грошових коштів у розмірі 11 238 030,60 грн. (за договором купівлі-продажу права вимоги за договором підряду № 1 від 20.07.2012), 5 196 172,92 грн. (за договором купівлі-продажу права вимоги за договором підряду № 2 від 14.11.2012), 2 291 274,02 грн. (за договором купівлі-продажу права вимоги за договором підряду № 3 від 04.04.2013), 1 036 861,99 грн. (за договором купівлі-продажу права вимоги за договором підряду № 4 від 20.06.2013) і 9 102 027,79 грн. (за договором купівлі-продажу права вимоги за договором підряду № 5 від 14.11.2013); «покупна ціна» - ціна права вимоги за Договором, вказану у ст. 5.1 цього Договору.

Відповідно до п. 4.1 - 4.2 ст. 4 зазначених Договорів передача (відступлення) Продавцем права вимоги за Договором підряду на користь Покупця здійснюється за актом приймання передачі права вимоги («дата завершення»). Факт передачі права вимоги за Договором підряду та, відповідно, перехід права вимоги за Договором підряду від Продавця до Покупця підтверджується актом приймання-передачі права вимоги,який має бути підписаний сторонами в дату завершення.

В якості плати за продаж (відступлення) Продавцем права вимоги за Договором підряду Покупець сплачує Продавцю покупну ціну в розмірі 11 238 030,60 грн. (за договором купівлі-продажу права вимоги за договором підряду № 1 від 20.07.2012), 5 196 172,92 грн. (за договором купівлі-продажу права вимоги за договором підряду № 2 від 14.11.2012), 2 291 274,02 грн. (за договором купівлі-продажу права вимоги за договором підряду № 3 від 04.04.2013), 1 036 861,99 грн. (за договором купівлі-продажу права вимоги за договором підряду № 4 від 20.06.2013) і 9 102 027,79 грн. (за договором купівлі-продажу права вимоги за договором підряду № 5 від 14.11.2013). З метою забезпечення виконання платежу, валютою платежу визначається долар США. Покупна ціна підлягає сплаті покупцем Продавцю у наступні строки: не пізніше ніж у термін до 31.12.2012 (за договором купівлі-продажу права вимоги підряду № 1 від 20.07.2012 з урахуванням додаткової угоди від 01.09.2012), протягом 90 календарних днів з дати завершення (за договором купівлі-продажу права вимоги підряду № 2 від 14.11.2012), протягом 190 календарних днів з дати завершення (за договорами купівлі-продажу права вимоги підряду № 3 від 04.04.2013, № 4 від 20.06.2013 і № 5 від 14.11.2013).

На підтвердження фактів отримання права вимоги за договором підряду позивач надав копії додатків 1 до договорів купівлі-продажу права вимоги за договором підряду (а.с. 87 - 89 Т. ІІ; 60, 72 Т. V), актів приймання-передачі прав вимоги від 20.07.2012 щодо передачі права вимоги номінальною вартістю 11 238 030,06 грн., від 14.11.2012 щодо передачі права вимоги номінальною вартістю 5 196 172,92 грн., 10.04.2013 щодо передачі права вимоги номінальною вартістю 2 291 274,02 грн., від 20.06.2013 щодо передачі права вимоги номінальною вартістю 1 036 861,99 грн. і від 14.11.2013 щодо передачі права вимоги номінальною вартістю 9 102 027,79 грн.

Оплата за договорами купівлі-продажу права вимоги за договором підряду була здійснена після підписання актів приймання-передачі, зокрема, за договором купівлі-продажу права вимоги за договором підряду № 1 від 20.07.2012 - 26 - 28.12.2012 року, а за договором купівлі-продажу права вимоги за договором підряду № 2 від 14.11.2012 - 23.08.2013. На підтвердження чого позивач надав банківські виписки по валютному рахунку в ПАТ «Сітібанк» (а.с. 87 - 97 Т. VI), та довідку банку від 06.08.2015 № 151868/0404-1 про відсутність у ТОВ «Емерсон» порушень валютного законодавства за імпортними/експортними операціями, що проводилися через ПАТ «Сітібанк» (а.с. 171 Т. VIII).

За ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» № 185/94-ВР імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Частиною 1 ст. 4 Закону № 185/94-ВР передбачено що порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Судом першої інстанції встановлено, що права вимоги, які були предметом договорів купівлі-продажу права вимоги за договором підряду, передавалися у власність позивача без застосування умов відстрочення поставки та їх номінальна вартість сплачувалася ТОВ «Емерсон» після їх передачі-прийняття за відповідними актами, які є належними документами про передання прав вимоги.

Згідно ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» під терміном «імпорт» розуміється купівля українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами, а «товаром» визначено будь-яку продукцію, послуги, роботи, права інтелектуальної власності та інші немайнові права, призначені для продажу (оплатної передачі).

Отже,як вірно зазначено судом першої інстанції, визначення «товару», встановлене нормами Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», не включає в себе майнові права (а тільки продукцію, послуги, роботи та немайнові права), а тому операції з придбання резидентом майнових прав в іноземних суб'єктів господарської діяльності не є імпортом в розумінні Закону № 185/94-ВР.

З огляду на вищезазначене колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що вимоги ст. 2 Закону № 185/94-ВР щодо 90-денного строку відстрочення поставки за імпортними операціями не застосовуються до операцій з придбання ТОВ «Емерсон» майнових прав (прав вимоги з договором підряду) у ТОВ «Емерсон» (Російська Федерація), та як наслідок про відсутність у відповідача правових підстав для нарахування позивачу пені в сумі 10 130 178,65 згідно податкового повідомлення-рішення від 22.01.2015 № .

Також, під час перевірки працівниками податкової інспекції встановлені випадки відшкодування ТОВ «Емерсон» сум грошових коштів своїм працівникам на підставі звітів на використання коштів, наданих на відрядження або під звіт, а саме:

- відповідно до звіту про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт, від 17.10.2011 відшкодовано кошти співробітнику товариства ОСОБА_5 за придбання алкогольних напоїв на загальну суму 1 116,15 грн. в кафе «Русский трактирь» згідно чеку № 71 від 14.10.2011 та в кафе «Мустанг» згідно чеку № 25375);

- відповідно до звіту про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт, від 30.03.2012 відшкодовано кошти співробітнику підприємства ОСОБА_6 за придбання квитків на футбольний матч UEFA на суму 10 760,00 грн. Податок з доходів фізичних осіб з таких сум відшкодованих коштів на користь фізичних осіб коштів товариством не утримувався.

На думку перевіряючих, придбання працівниками ТОВ «Емерсон» алкогольних напоїв не пов'язано з господарською діяльністю підприємства, а придбання квитків на відвідування футбольного матчу не відноситься до представницьких витрат в розумінні наказу Міністерства фінансів України від 14.09.2010 №1026 «Про затвердження норм коштів на представницькі цілі бюджетних установ та порядку їх витрачання», а тому відшкодовані за звітами суми коштів є додатковим благом згідно пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України та підлягають оподаткуванню при їх виплаті на загальних підставах відповідно до пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України та за ставкою встановленою п. 167.1 ст. 167 цього ж Кодексу. За результатами перевірки за даним епізодом позивачу нараховані суми податку 167,42 грн. (по ОСОБА_5.) і 1 614 грн. (по ОСОБА_6.).

На підтвердження зв'язку з господарською діяльністю та належного документування представницьких витрат позивач надав суду копії наступних документів: розпорядження директора ТОВ «Емерсон» від 11.10.2011 № 11-10/3 щодо проведення презентації нового обладнання в ТОВ «Дніпроенерго» м. Запоріжжя з організацією ділового обіду з представниками компанії (відповідальним за виконання розпорядження визначено інженера ОСОБА_5, ліміт витрат до 3000 грн.); кошторису витрат на проведення ділового обіду від 11.10.2011; звіту ОСОБА_5про виконання завдання у відрядженні від 31.10.2011; чеку з ресторану «Русский трактирь» від 14.10.2011 № 201 на суму 2 051,50 грн., документів на підтвердження статусу суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_7 та право здійснення ним підприємницької у сфері ресторанного господарства за адресою розташування ресторану; розпорядження директора ТОВ «Емерсон» від 19.03.2012 щодо організації відповідно до вимог корпоративної політики (для проведення аналізу відповідності корпоративним вимогам, з метою обговорення стратегії розвитку бізнесу та його підтримки) конференції в м. Києві в період з 14 по 15.06.2012 із запрошенням представників керівництва Emerson Process Management за переліком. (відповідальним визначено секретаря ОСОБА_9 та фінансового менеджера ОСОБА_6, ліміт витрат до 100 000 грн. Зокрема, відповідальним доручено провести роботу з організації заходу - організації розміщення і трансферу гостей, оренду конференц-залів та устаткування для конференції , засобів зв'язку, організацію харчування та фуршетів, організацію відвідання одного з футбольних матчів чемпіонату Європи з футболу UEFA Euro 2012); футбольних квитків на 15.06.2012, оформлених на ім'я ОСОБА_6; кошторису витрат на проведення конференції та придбання квитків на футбол на 15.06.2012; звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, від 17.10.2011 на суму 2 527 грн. і від 30.03.2012 на суму 10 760 грн.

При цьому, інших документальних доказів (як то копій всіх розрахункових документів і банківських виписок, за переліками, що наведені у звітах про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, від 17.10.2011 та від 30.03.2012, запрошень та пропозицій щодо проведення конференції, презентації та ділового обіду, направлених на адреси відповідних контрагентів, первинних документів, оформлених/отриманих позивачем за результатами здійснення організаційних заходів для проведення конференції з корпоративної політики, тощо) позивачем надано не було.

Враховуючи надані сторонами документи, колегія суддів погоджується з твердженнями суду першої інстанції, що наявними матеріалами справи не підтверджується факт, використання працівником позивача безготівкових коштів на загальну суму 10 760 грн., що були йому відшкодовані, за відповідним призначенням (тобто, з метою організації проведення конференції у межах господарської діяльності товариства). А відтак, враховуючи положення ст. 164 ПК України дійшов обґрунтованого висновку, що у позивача, як податкового агента, був обов'язок щодо нарахування, утримання та сплати податку з доходів фізичних осіб до бюджету від імені та за рахунок платника податку з суми 10 760 грн.

Що ж до суми коштів у розмірі 1 116,15 грн., витраченої працівником ОСОБА_5 на придбання алкогольних напоїв, то суд першої інстанції вірно зазначив, що такі витрати в даному випадку неможливо персоніфікувати з метою визначення об'єкта оподаткування податком з доходів фізичних осіб та осіб платників податку. У зв'язку з цим відсутні правові підстави вважати, що виключно ОСОБА_5 отримав додаткове благо у вигляді грошового відшкодування в зазначеній сумі коштів.

З огляду на вище викладене колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про відсутність у відповідача правових підстав для визначення позивачу суми податку з доходів фізичних осіб у розмірі 167,42 грн. та застосування штрафних санкцій 445,36 грн. (в тому числі на суму 41,86 грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 21.01.2015 № , та на суму 403,50 грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 08.04.2015 № відповідно норм п. 127,1 ст. 127 ПК України як за наслідками повторно вчиненого правопорушення).

Проаналізувавши вищевикладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

За таких обставин, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, судова колегія залишає його без змін.

Водночас, оскільки, ухвалою від 10.12.2015 року апелянту було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до винесення рішення, він підлягає з Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2015 року - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (пр-т Героїв Сталинграда, 58, м.Київ, 04213 ) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м.Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м.Києві, код банку 820019, р/р 1007, код класифікації 22030001) судовий збір за подання апеляційної скарги до адміністративного суду в розмірі 5 359 ( п'ять тисяч триста п'ятдесят дев'ять) грн. 20 ( двадцять) коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 29.01.2016 року.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.