Справа № 2-а-10799/11/1416
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 р.м.ОдесаСправа № 2-а-10799/11/1416

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Коваленко І.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 серпня 2011 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва, управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок пенсії відповідно до ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», -

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2011 року ОСОБА_1, звернувшись до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва та до управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області, просила визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва провести перерахунок пенсії у відповідності до вимог ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2008 рік, в розмірі 1 573,99 грн., починаючи з 01 серпня 2009 року.

Постановою від 16 серпня 2011 року, ухваленою в порядку скороченого провадження, Ленінський районний суд м. Миколаєва частково задовольнив адміністративний позов та зобов'язав управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком відповідно до вимог ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу за 2009 рік, починаючи з 25 січня 2011 року, з урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з постановою суду управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, оскільки при збільшені страхового стажу, при здійснені перерахунку пенсії відповідно до ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» змінюється лише коефіцієнт стажу, а не показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

ОСОБА_1 та управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Ухвалюючи постанову про задоволення позовних вимог суд першої інстанції встановив неправомірність дій відповідача та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з урахування строку звернення до адміністративного суду.

Справа призначена до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що позивач є пенсіонером по інвалідності - ІІІ група (а.с. 5), який після призначення пенсії продовжував працювати, на час звернення із заявою про проведення перерахунку пенсії позивач перебувала на пенсійному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області, а на час звернення до суду на пенсійному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва що не оспорюється сторонами по справі.

На заяву від 09 вересня 2010 року (а.с. 7) про проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік, позивачу надана відповідь - відмова від 28 вересня 2011 року (а.с. 7), відповідно до якої у разу проведення перерахунку пенсії по заробітку, розмір пенсії зменшується, у зв'язка чим вирішено провести перерахунок пенсії у зв'язку із збільшенням страхового стажу.

Перерахунок пенсій у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється статтею 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Відповідно до відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина 1 статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і є величиною постійною не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Таким чином, пенсіонер має право обрати метод обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії, в тому числі і з урахуванням заробітної плати, яку він отримував до моменту перерахунку пенсії, але не має права вимагати застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії.

Така сама правова позиція висловлена й у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2012 року по справі № 21-364а12, постановах від 21 березня 2012 року (№№ 21-456а11, 21-2а12, 21-9а12, 21-449а11) та 10 квітня 2012 року (№№ 21-450а11, 21-16а12, 21-25а12, 21-36а12, 21-60а12).

Апеляційний суд встановив відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України це є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженої постанови та ухвалення нової про відмову у задоволення позовних вимог.

Керуючись ч. 10 ст. 183-2, ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 ст. ст. 207, 212, 244-2, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 серпня 2011 року скасувати та ухвалити нову постанову.

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя /підпис/ С.Д Домусчі

суддя /підпис/ М.П.Коваль

суддя /підпис/ О.О.Кравець