Справа № 810/5004/13-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року м. Київ К/800/41639/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 22.01.2014 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2014 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання протиправними та скасування постанов,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання протиправними та скасування постанов, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07.06.2013 року № З-0706/1, № З-0706/2, № З-0706/3, № З-0706/4.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 22.01.2014 року позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 було задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області від 07.06.2013 року № З-0706/1 та № З-0706/3. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2014 року апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області було залишено без задоволення, а апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - задоволено. Постанову Київського окружного адміністративного суду від 22.01.2014 року - скасовано в частині відмови у скасуванні постанов Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області від 07.06.2013 року № З-0706/2 та № З-0706/4 та прийнято в цій частині нову, якою позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - задоволено. Визнано протиправними та скасовано постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області від 07.06.2013 року № 3-0706/2 та № З-0706/4. В іншій частині постанову Київського окружного адміністративного суду від 22.01.2014 року - залишено без змін.

У касаційній скарзі Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 22.01.2014 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2014 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду апеляційної інстанцій, та рішення суду першої інстанції, змінене рішенням суду апеляційної інстанції, постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що на підставі листа прокуратури Київської області від 27.05.2013 року № 05/3-1652 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області було проведено позапланову перевірку дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 по об'єкту будівництва повітряної лінії електропередачі 10 кВ та комплексної трансформаторної підстанції потужністю 10/04 кВ з силовим трансформатором 1000 кВа, які входять до складу електропостачання по виробництву меблів, які належать позивачу.

Перевіркою встановлено, що згідно топографічної зйомки повітряна лінія 10 кВ частково проходить по землях запасу Нижчедубечанської та Вищедубечанської сільських рад та частково проходить по землям, які знаходяться у приватній власності громадян. Трансформаторна підстанція потужністю 10/04 кВ з силовим трансформатором 1000 кВа знаходиться на приватній території фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та експлуатується на підставі акта робочої комісії від 19.12.2005 року за № 8. Оскільки зазначений акт не є документом, який надає право на експлуатацію об'єкта, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області дійшли висновку про експлуатацію фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 вищезазначених об'єктів без введення їх в експлуатацію та будівництво без необхідних дозвільних документів.

За результатами перевірки складений акт від 31.05.2013 року та видано припис від 03.06.2013 року № С-0306/7 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 надано строк для усунення порушень до 03.07.2013 року, а також зобов'язано припинити експлуатацію повітряної лінії 10 кВ та трансформаторної підстанції 10/0,4 кВ.

На підставі акта перевірки від 31.05.2015 року № С-0306/7 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області були складені протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.06.2013 року № 1-Л-З-0306/633, № 1-Л-З-0306/634, № 1-Л-З-0306/635, № 1-Л-З-0306/636.

За результатами розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2:

- здійснює експлуатацію трансформаторної підстанції 10/0,4 кВ на території земель Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області без прийняття в експлуатацію у встановленому порядку. У зв'язку з порушенням позивачем приписів частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 4 пункту 6 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 103230, 00 грн., про що прийнято постанову № З-0706/4 від 07.06.2013 року;

- виконав роботи з будівництва трансформаторної підстанції 10/0,4 кВ на території земель Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області без отримання документу, що надає право на виконання будівельних робіт. У зв'язку із порушенням фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 приписів статей 34 та 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 4 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 103230, 00 грн., про що прийнято постанову № З-0706/3 від 07.06.2013 року;

- здійснює експлуатацію повітряної лінії електропередачі 10 кВ на території земель Нижчедубечанської та Вищедубечанської сільських рад Вишгородського району Київської області без прийняття їх в експлуатацію у встановленому порядку. У зв'язку з порушенням позивачем приписів частини восьмої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 4 пункту 6 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 103230, 00 грн., про що прийнято постанову № З-0706/2 від 07.06.2013 року;

- виконав роботи з будівництва повітряної лінії електропередачі 10 кВ на території земель Нижчедубечанської та Вищедубечанської сільських рад Вишгородського району Київської області без отримання документу, що надає право на виконання будівельних робіт. У зв'язку з порушенням позивачем приписів статей 34 та 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 4 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 103230, 00 грн., про що прийнято постанову № З-0706/1 від 07.06.2013 року.

Вважаючи вказані постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності протиправними, позивач звернувся до суду.

Як встановлено судом, 30.12.2005 року робочою комісією, яка призначена наказом від 19.12.2005 року № 8 встановлено, що підрядником ПМП «Бізнескомплект» пред'явлено до прийняття в експлуатацію закінченої будівництвом повітряної лінії електропередачі 10 кВ та трансформаторної підстанції потужністю 10/04 кВ, які входять до складу електропостачання фабрики по виробництву меблів. Будівництво виконано на підставі технічних умов від 12.01.2004 року № КОЕ - 3220, яке здійснювалось підрядником, що виконав електромонтажні та пусконалагоджувальні роботи за проектом № 195-00-Ес (арх. № 3005). За результатами роботи комісії складений акт робочої комісії прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом будівлі, споруди, приміщення.

Територіальним управлінням Держнаглядохоронпраці по Київській області і місту Києву 19.12.2005 року фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 було наданий дозвіл № 4147 на вмикання повітряної лінії електромережі 10 кВ та трансформаторної підстанції потужністю 10/04 кВ.

За результатами огляду інспектором Держенергонагляду технічної документації та вибіркового огляду змонтованого (реконструйованого) електрообладнання, а саме повітряної лінії електропередачі 10 кВ та трансформаторної підстанції потужністю 10/04 кВ, Інспекцією Держенергонагляду у Київській області 30.12.2005 року був складений акт № 570 допуску в експлуатацію електроустановки.

Згідно із карткою змін в електричних мережах № 87/2005, повітряна лінія 10 кВ Л-82 «Фабрика» та КТП № 1000 бригадою ОВБ Вишгородських РЕМ ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» були підключені під напругу.

Вищезазначене свідчить про те, що повітряна лінія електропередачі 10 кВ та комплексна трансформаторна підстанція потужністю 10/04 кВ з силовим трансформатором 1000 кВа знаходяться на землях Вищедубечанської та Нижчедубечанської сільських рад Вишгородського району Київської області, збудовані та почали експлуатуватись позивачем у 2005 році.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначено Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Відповідно до абзацу 4 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації на об'єктах III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Згідно із абзацом 4 пункту 6 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Частиною 11 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачено, що штраф за порушення суб'єктами містобудування законодавства, що регулює містобудівну діяльність може бути накладено на суб'єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення.

Враховуючи, що будівельні роботи об'єкту - повітряна лінія електропередачі 10 кВ та комплексної трансформаторної підстанції потужністю 10/04 кВ з силовим трансформатором 1000 кВа після 30.12.2005 року (після допуску Інспекцією Держенергонагляду у Київській області 30.12.2005 року в експлуатацію електроустановки) не велися, термін притягнення позивача до відповідальності за виконання робіт з будівництва повітряної лінії електропередачі 10 кВ та комплексної трансформаторної підстанції потужністю 10/04 кВ з силовим трансформатором 1000 кВа без отримання документу, що надає право на виконання таких будівельних робіт, в силу частини 11 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», сплинув у 2008 році, отже постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області від 07.06.2013 року № З-0706/1 та № З-0706/3 є протиправними та підлягають скасуванню.

Стаття 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності 12.03.2011 року, визначає порядок прийняття в експлуатацію, після набрання ним чинності, закінчених будівництвом об'єктів та містить заборону на експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, за час його дії. Цей Закон не містить застережень про поширення його дії на відносини, які виникли до набрання ним чинності.

Питання щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів було вперше врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.1992 року № 449, однак ця постанова стосувалася лише об'єктів державного замовлення. Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не включених до державного замовлення, мав визначатися Радою Міністрів Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Міністерством інвестицій і будівництва.

З дня набрання чинності у листопаді 1994 року Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», стаття 1 якого встановлювала відповідальність за правопорушення у сфері містобудування, не передбачав відповідальності за експлуатацію або використання об'єктів містобудування, не прийнятих в експлуатацію. Вперше таке положення закріплено у цьому Законі 24.10.2000 року шляхом доповнення частини 1 зазначеної статті абзацом, що встановлював відповідальність за експлуатацію або використання будинків чи споруд після закінчення будівництва без прийняття їх державними приймальними (технічними) комісіями (Закон України від 21.09.2000 року № 1988-III).

19.01.2012 року згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності та вдосконалення державного регулювання у сфері містобудівної діяльності» від 22.12.2011 року № 4220-VI Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» викладено у новій редакції, пункт 6 частини другої статті 2 якої передбачає, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У своєму рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Тобто, Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», зокрема положення пункту 6 частини 2 статті 2 щодо накладення штрафу за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, регулює питання відповідальності тих суб'єктів містобудування, які вчинили правопорушення у сфері містобудування, зокрема не ввели в експлуатацію відповідні об'єкти до початку їх використання після набрання чинності цим Законом.

В контексті хронології правового регулювання спірних відносин поняття «експлуатація не прийнятого в експлуатацію об'єкта" не може тлумачитись як триваюче правопорушення. Змістом цього правопорушення є невиконання обов'язку із введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта містобудування до початку його експлуатації. Суспільна небезпека такого правопорушення насамперед полягає не в недотриманні встановленого правопорядку, а в небезпеці, яка може мати місце в результаті відсутності контролю за безпечністю побудованого об'єкта містобудування з початку його використання.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04.03.2014 року у справі № 21-433а13.

Відповідно до статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вбачається з матеріалів справи повітряна лінія електропередачі 10 кВ та комплексна трансформаторна підстанція потужністю 10/04 кВ з силовим трансформатором 1000 кВа збудовані та почали експлуатуватись позивачем у 2005 році до набрання чинності законами, за порушення яких його притягнуто до відповідальності згідно з оскаржуваними постановами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області від 07.06.2013 року № 3-0706/2 та № З-0706/4.

Будь-яких доказів того, що будівництво повітряної лінії електропередачі 10 кВ та комплексної трансформаторної підстанції потужністю 10/04 кВ з силовим трансформатором 1000 кВа було закінчено після набрання чинності Законом, яким передбачено відповідальність за експлуатацію об'єктів містобудування, які не прийняті в експлуатацію, у справі немає.

З урахуванням конституційного принципу незворотності дії законів, які погіршують становище особи, колегія суддів вважає, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не може нести відповідальність за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, визнавши протиправними та скасувавши постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області від 07.06.2013 року № 3-0706/2 та № З-0706/4.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанцій та рішення суду першої інстанції, змінене рішенням суду апеляційної інстанції, є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2014 року та постанову Київського окружного адміністративного суду від 22.01.2014 року, змінену рішенням суду апеляційної інстанції, у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання протиправними та скасування постанов - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз