Справа № 2-а-2025/10
Суддя: Школа М. Г.
Дата ухвалення: 2010-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2025/10
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 листопада 2010 р. Кролевецький районни суд Сумської області

у складі: судді Школи М.Г.

з участю секретаря Малик Г.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевці Сумської області справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Кролевецькому районі про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі (дані Управління ПФУ) про:

- визнання незаконними дії Управління ПФУ щодо нарахування та виплати основного розміру пенсії з порушенням вимог ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо зарахування понаднормового стажу та зобовязання Управління ПФУ зробити перерахунок основної пенсії з дотриманням вимог ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з понаднормового стажу 11 років та виплати недоплачену пенсію за увесь період;

- визнання незаконними дії Управління ПФУ щодо нарахування та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії у розмірі, меншому, ніж передбачено ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 16 квітня 2010 року та зобовязання Управління ПФУ зробити перерахунок та виплату призначеної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбаченої ст. 51 зазначеного закону, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та відповідно до вимог ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 16 квітня 2010 року.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги мотивує наступним чином.

Він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 2 категорія. З 16.04.2010 року йому призначена пенсія за віком відповідно д о ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі закон №796-ХІІ) зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, яка виплачується з червня 2010 року. Порядок призначення та виплати пенсії встановлений ст. ст. 55, 56 Закону №796-ХІІ. Зокрема ч. 2 ст. 56 Закону №796-ХІІ передбачено, що право на пенсію у повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки 10 років і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше не вище 85 процентів заробітку. Його загальний стаж роботи становить 31 повний рік.

Відповідно до вищезазначеного положення, він повинен отримувати доплату за понаднормований стаж 11%, а йому фактично нараховується 6%.

На його звернення у серпні 2010 року до відповідача стосовно проведення перерахунку пенсії у звязку з неправильністю нарахування пенсії отримав відмову в її перерахунку. При цьому відповідач з посиланням на ст. 55 Закону №796-ХІІ зазначає, що пенсія призначена та її виплата проводиться відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-ІV. Його понаднормований стаж обраховано відповідно до ст. 28 Закону №1058-ІV, а саме: за кожний понаднормований рік страхового стажу понад 25 років чоловікам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток від основного розміру пенсії. Оскільки він має 31 рік загального стажу роботи, то йому відповідно виплачується 6% понаднормованого стажу.

Він з даною позицією відповідача не погоджується і вважає, що відповідач неправильно тлумачить законодавство.

Відповідно до ст. 51 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до 2 категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виплата якої згідно зі ст. 53 Закону №796-ХІІ здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. На його звернення у серпні 2010 року щодо перерахунку додаткової пенсії до відповідача отримав відповідь, що пенсія обчислена та виплачується згідно чинного законодавства, однак він з цим не згоден. Додаткова пенсія виплачується йому відповідно до ст. 51 Закону №796-ХІІ у розмірі 15% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому відповідач при виплаті пенсії керується постановою КМ України від 28.05.2008 року №530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян". Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп було визнано неконституційним положення Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року в частині внесення змін у інші закони. Тому, на думку позивача, додаткова пенсія йому повинна обраховуватись, виходячи з положень ст. 51 Закону №796-ХІІ без урахування змін, внесених Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Неправомірними є застосування відповідачем при розрахунку додаткової пенсії розміру мінімальної пенсії за віком, який визначено постановою КМ України №530 від 28.05.2010 року, оскільки розмір додаткової пенсії, встановлений в ст. 51 Закону №796-ХІІ, а закон має вищу юридичну силу, ніж постанова КМ України, а тому повинні застосовуватися норми Закону.

Ст. 67 Закону №796-ХІІ встановлює порядок підвищення розміру доплат, пенсій і компенсацій, передбачений цим законом. Згідно з Законом №231-V від 05.10.2006 року, який набрав чинності з 01.01.2007 року, зазначена стаття доповнена ч. 3, яка передбачає, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Однак відповідач у 2007 році не проводив перерахунок отримуваної ним додаткової пенсії.

На думку позивача, відповідач повинен провести перерахунок його основної пенсії з доплатою за понаднормовий стаж та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, та привести її у відповідність з законодавством, а саме: провести перерахунок та виплату пенсії з 16.04.2010 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просить їх задовольнити.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, надавши суду письмові заперечення про розгляд справи без участі його представника.

Із письмових заперечень, наданих відповідачем, вбачається наступне.

З 16.04.2010 року позивачу, як особі, віднесеної до 2 категорії, відповідно до ст. 51 Закону №796-ХІІ призначена та виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 15% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Такий розмір пенсії передбачений п. 4 постанови №530 від 28.05.2008 року КМ України "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", яка набрала чинності з 22.05.2008 року і була прийнята з метою збереження рівня соціального захисту окремих категорій громадян. Це пов'язано з тим, що окремі положення Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким внесені зміни до Закону №796-ХІІ, втратили чинність з 22.05.2008 року.

Загальний стаж позивача складає 31 рік 5 місяців 6 днів на час звернення для призначення пенсії. Це повних 6 років понаднормового стажу, доплата за який визначена ст. 28 Закону №1058-ІV, а саме: за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років (чоловікам) пенсія за віком збільшується на 1 % від основного розміру пенсії, але не більше як на 1 % від мінімальної пенсії за віком. Застосування ст. 28 Закону №1058-ІV обумовлене ст. 55 Закону №796-ХІІ, яка визначає умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення та зокрема те, що призначення та виплата пенсій провадиться відповідно до закону №1058-ІV.

Підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 немає.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та належить до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зазначені обставини вбачаються з копії посвідчення учасника ліквідації на слідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987 роках (а.с. 6) та не заперечуються відповідачем.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначається Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Згідно із ч. 2 ст. 56 Закону №796-ХІІ право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадяни, які відпрацювали за списком №1, чоловіки 10 років і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше не вище 85 процентів заробітку.

Розмір загального стажу позивача становить 31 рік, що підтверджується пенсійною справою позивача №187256, оглянутою в судовому засіданні.

Із матеріалів пенсійної справи №187256, оглянутої у судовому засіданні, письмових заперечень на позов, наданих відповідачем (а.с. 25), та пояснень в судовому засіданні позивача ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 призначена пенсія і яку він отримує відповідно до Закону №796-ХІІ.

Позивач ОСОБА_1 18.08.2010 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із заявою про перерахунок пенсії з її збільшенням на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону №796-ХІІ. (а.с. 8)

Відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії, посилаючись на те, що йому було здійснено призначення пенсії відповідно до ст. 28 Закону №1058-ІV, за якою за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, але не більше ніж на 1 відсоток від мінімальної пенсії за віком. Враховуючи, що пенсія має збільшуватися за кожний повний рік понад 25 років, то доплата буде здійснюватися за понаднормований стаж у розмірі 6%. (а.с. 7)

Із письмової відповіді відповідача від 31.08.2010 року за №182/7 (а.с. 7) вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_1 визначено відповідно до чинного законодавства і з дотриманням вимог та положень ст. ст. 55, 56 Закону №796-ХІІ.

Ст. 55 Закону №796-ХІІ передбачає умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на території радіоактивного забруднення, яка передбачає зменшення віку на 10 років учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 року по 31.12.1986 року не менше 5 календарних днів.

Ст. 56 Закону №796-ХІІ передбачає пільги щодо обчислення стажу роботи (служби), зокрема громадяни, віднесені до категорії 2, мають право на пенсію у повному розмірі за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач народився 15.04.1960 року (а.с. 5), пенсія йому призначена з 16.04.2010 року згідно зі ст.15 Закону "Про пенсійне забезпечення" і ст. ст. 55, 56 Закону №796-ХІІ щодо зменшення віку на 10 років та пільги щодо обчислення стажу роботи (служби).

Таким чином, відмова відповідача щодо перерахунку пенсії позивачу відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону №796-ХІІ з урахуванням 11 років понаднормового стажу є незаконною, оскільки позивачу призначено з 16.04.2010 року пенсію відповідно до Закону №796-ХІІ, а тому і збільшення пенсії повинно бути проведено в порядку, встановленому цим законом, тобто з урахуванням 11 років понаднормового стажу.

Посилання відповідача у запереченні на позов про те, що призначення та виплата пенсії проводиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення (ст. 55 Закону №796-ХІІ), а отже пенсія призначається за умови не менше 25 років страхового стажу, суд взяти до уваги не може, оскільки згідно ст. 55 Закону №796-ХІІ призначення та виплата пенсій названим категоріям (у ст. 55 Закону №796-ХІІ) проводиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону, тобто Закону №796-ХІІ, за яким ОСОБА_1 з 16.04.2010 року призначена пенсія.

Позивачу ОСОБА_1 пенсія призначена на умовах ст. ст. 55, 56 Закону №796-ХІІ, а тому і перерахунок пенсії повинен бути проведений у порядку, встановленому Законом №796-ХІІ, з урахуванням 11 років понаднормового стажу, а не 6 років, як це зробив відповідач, призначивши основну пенсію з 16.04.2010 року.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, підлягають задоволенню позивача щодо визнання незаконними дій відповідача щодо нарахування та виплати основного розміру пенсії з порушенням вимог ст. 56 Закону №796-ХІІ щодо зарахування понаднормового стажу та зобов'язання відповідача зробити перерахунок основної пенсії з дотриманням вимог ст. 56 Закону №796-ХІІ, виходячи з понаднормового стажу 11 років та виплатити недоплачену пенсію за увесь період.

Відповідно до ст. 51 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 2, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виплата якої відповідно до ст. 53 Закону №796-ХІІ здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Як вбачається із письмового заперечення та довідок, наданих позивачем (а.с. 11, 25) з 16.04.2010 року додаткова пенсія нараховується та виплачується позивачу відповідно до ст. 51 Закону№796-ХІІ, але у розмірі 15% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому відповідач в своїх діях керується положеннями Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, яким було внесено зміни до Закону України №796-ХІІ, зокрема до ст. 51, якою передбачено, що порядок нарахування та розміри додаткової пенсії визначаються постановою КМ України. Саме виходячи з цього положення, додаткова пенсія з 16.04.2010 року нараховується позивачу на підставі постанови КМ України від 28.05.2010 року №530 "Деякі питання соціального захисту населення".

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп, було визнано неконституційним положення Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року в частині внесення змін у інші закони.

Відповідно до ст. 152 Конституції України і ст. 73 Закону України "Про Конституційний Суд України" закони, інші правові акти, або окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність і зворотної дії у часі не мають.

Отже, додаткова пенсія позивачу, починаючи з 16.04.2010 року, повинна обраховуватись виходячи з положень ст. 51 Закону №796-ХІІ без урахування змін, внесених Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону №1058-ІV розмір мінімальної пенсії дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зазначеним порядком нарахування порушено права позивача, передбачені ст. ст. 50, 53 Закону №796-ХІІ , тому, з урахуванням зазначеного, позовні вимоги підлягають задоволенню щодо визнання дій відповідача незаконними щодо нарахування та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії у розмірі, меншому ніж передбачено ст. 51 Закону №796-ХІІ, починаючи з 16.04.2010 року та зобовязання відповідача зробити перерахунок та виплату призначеної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбаченої ст. 51 Закону №796-ХІІ, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону №1058-ІV та відповідно до вимог ч. 3 ст. 67 Закону №796-ХІІ з 16 квітня 2010 року.

Законодавча невизначеність порядку обчислення розміру мінімальної пенсії за віком з метою реалізації положень ст. 51 Закону №796-ХІІ не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 8 КАС України забороняється відмова у розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини. Відповідно до ч. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Тому, з урахуванням зазначеного, при такому обчисленні необхідно застосувати загальні норми, які в даному випадку містяться у ч. 1 ст.28 Закону №1058-ІV, якими визначено, що мінімальний розмір пенсії встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Щодо розміру пенсії, яка встановлена постановою КМ України від 28.05.2008 року №530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", то на період, за який предявлені позовні вимоги, вона суперечить ст. ст. 51, 53 Закону №796-ХІІ і тому не може бути застосована за нормою ч. 4 ст. 9 КАС України, якою визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

При цьому слід врахувати, що п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України передбачено, що виключно законами визначається, зокрема, основи соціального захисту, а ст. 75 Конституції України встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент Верховна Рада України. Конституція України не надає право парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Крім цього, згідно ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики "Європейського суду з прав людини" суду України при розгляді справ застосовують конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського Суду, як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї властивості інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При розгляді справи "Кечко проти України" Європейський суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для нього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих випадках, доки відповідні положення є чинними. При цьому органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобовязань.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суми пенсії не отримані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ст. 75, п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, ст. ст. 49, 50, 51, 56, 53, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", ст. 15, ч. 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення",

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі Сумської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 основного розміру пенсії з порушенням вимог ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо зарахування понаднормового стажу.

Визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі Сумської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії у розмірі меншому, ніж передбачено ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 16 квітня 2010 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі Сумської області зробити ОСОБА_1 перерахунок основної пенсії з дотриманням вимог ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з понаднормового стажу 11 років та виплатити недоплачену пенсію за увесь період, з 16 квітня 2010 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі Сумської області зробити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбаченої ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та відповідно до вимог ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 16 квітня 2010 року.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кролевецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів строк з дня отримання копії постанови, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.Г.Школа