Справа № 2-а-2390/11
Суддя: Таранкова І. М.
Дата ухвалення: 2012-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1612/463/12
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2012 року м. Комсомольськ

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Таранкова І.М., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Управління Пенсійного Фонду України в м. Комсомольську про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсії,

в с т а н о в и в:

23.03.2011року ОСОБА_1 звернуласьдо суду із зазначеним позовом до відповідача, у якому просить винести рішення, яким визнати дії та бездіяльність УПФ неправомірними та зобовязати УПФ здійснити обчислення, нарахування та виплату пенсії, починаючи з 01.02.2010 р. у розмірах та на умовах, встановлених ч.4 ст.42, абзацами 1,3 ч.1 ст.40, ч.2 ст.40, ст.27 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника заробітної плати (доходу) працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по України, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2009 календарний рік у розмірі 1 650,43 грн.та застосувати умови оптимізації з 01.01.2006 р. по 31.01.2010 р. та про зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в наслідок аварії на ЧАЕС в якому просить визнати неправомірними дії відповідача та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату йому додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю відповідно до ст.51 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період 2007-2011 роки

Відповідач у порядку ст.183-2 КАСУ направив до суду письмові заперечення, у яких позовні вимоги не визнав повністю, посилаючись на їх безпідставність.

Ухвалою від 25.03.2011 року відкрито скорочене провадження по даній справі та позовну заяву в частині вимог про перерахунок та виплату пенсії за період з 23.09.2010 року, по 23.09.2010 року залишено без розгляду.

Дослідивши представлені у справі письмові докази, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 отримує пенсію за віком та знаходиться на обліку у відповідача. Після призначення пенсії позивач продовжував працювати. ОСОБА_1 також являється учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 189780 від 01.11.1992 року.

Законом України від 28.12.2007 р. Про Державний бюджет України на 2008 рік було внесено зміни до ч.4 ст.42 та ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. При цьому ч.2 ст.42 вказаного Закону викладено у наступній редакції: у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. визнано такими, що не відповідають Конституції (є неконституційними) положення підпункту бпідпункту 9, підпункту бпідпункту 10 пункту 35 розділу ІІ Закону України Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українищодо внесення змін до ч.4 ст.42 та ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст.ст.1,68,124,152 Конституції України, ст.ст.73,74 Закону України Про Конституційний Суд Українирішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Закони та інші правові акти Верховної Ради України, що визнані такими, що не відповідають Конституції (неконституційними), втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України відповідного рішення. Для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними, рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення. Отже, з 22.05.2008 р. застосуванню підлягають приписи ч.2 ст.40, ч.4 ст.42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у редакції Закону від 09.03.2003 р. , якими показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по України, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, не передбачений, тому не підлягає застосуванню.

Разом із тим, з 20.05.2008 р. діє Постанова КМУ від 28.05.2008 року № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, підпунктом 3 п.11 якої встановлено, що у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванняпродовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацом третім частини першої статті 40 Закону.

За наявності двох діючих нормативно-правових актів, що по-різному регулюють розмір показника середньої заробітної плати, який враховується для обчислення пенсії, беручи до уваги положення ст.92 Конституції України щодо визначення виключно законами основ соціального захисту, та виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд приходить висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи ч.2 ст.40, ч.4 ст.42 Закону № 1058-ІV в редакції 09.07.2003 р., якими визначено, що при обчисленні пенсії слід застосовувати показник середньої заробітної плати працівників, занятих у галузях економіки.

Порядок визначення заробітної плати для обчислення пенсії встановлено ст.40 зазначеного Закону /в редакції від 09.07.2003 року/, частиною другою якої визначено формулу заробітної плати для обчислення пенсії, де одним з показників, який враховується при обчисленні цієї формули є Зс середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Отже, поняття призначення та перерахунок пенсії не є тотожними у розумінні положень Закону № 1058-ІУ, оскільки умови та порядок реалізації права на призначення та перерахунок пенсії розмежовуються ст. 40 та ст. 42 Закону, системний аналіз яких дає підставу дійти висновку, що середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії є незмінною величиною, обчислюється один раз і використовується як складова для призначення пенсії відповідно до положень ч.2 ст.40 Закону № 1058-ІУ.

Розглянувши справу в порядку скороченого провадження, оцінивши повідомлені сторонами обставини та письмові докази, суд вважає їх достатніми для прийняття рішення у справі.

З огляду на викладене, суд вважає, що п.п.3 п. 11 Постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 р. при здійсненні перерахунку пенсії застосуванню не підлягає, оскільки показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування не передбачений, а тому заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Статтею 49 Закону визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.51 Закону особам, віднесеним до категорії 2, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком за наявності відповідного страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. При цьому, за змістом частини 3 зазначеної норми, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом.

Позивачу кошти виплачувались у значно меншому розмірі, ніж передбачено ст..51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до ст. 16 Конституції України подолання наслідків Чорнобильської катастрофи є обовязком держави, а ч. 3 ст. 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 51 Закону встановлено кратність розміру додаткової пенсії та пенсії від мінімальної пенсії за віком, а статтями 62, 67 Закону надане право Кабінету Міністрів проводити лише розяснення порядку застосування Закону та підвищувати розміри доплат, пенсій і компенсацій, передбачених Законом, відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшення та встановлення їх у твердій сумі, яка не відповідає Закону.

Частиною 4 ст. 9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

П. 1 ч. 1 ст. 9 КАС України визначено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 62 Закону визначено, що розяснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

В абз. 2 п. 2 Постанови КМ України № 936 від 20.09.05 вказано, що втрачають чинність пункти 20-22, 25-28, 30, 32-35 Порядку використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, затвердженого постановою КМ України від 20.06.00 № 987 (надалі Порядок), тобто п. 24 Порядку, який стосується виплат пенсіонерам, є чинним.

Відповідно до п. 24 Порядку видатки, повязані з наданням пільг щодо пенсійного забезпечення згідно із Законом (пенсій на пільгових умовах за віком і стажем роботи, пенсій по інвалідності та у звязку з втратою годувальника, додаткові пенсії, щомісячні компенсації за втрату годувальника, підвищені пенсії і допомога), провадяться органами, які виплачують пенсію.

Вказана норма узгоджується зі ст. 72 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, яка відносить до джерел формування коштів Пенсійного фонду кошти державного бюджету та цільових фондів, що перераховуються до Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом. Зазначені кошти становлять бюджет Пенсійного фонду (ст. 71 цього Закону).

Крім того, згідно з Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2 (надалі Положення), управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п 2.1. Положення основними завданнями Управління є: забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, отже, є відповідачем у справах щодо виплати пенсій, доплат до них.

На підставі викладеного, суд дійшов переконання, що відмовляючи позивачу в перерахуванні додаткової пенсії, передбаченої ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідач діяв всупереч вимогам Закону.

За описаних обставин суд приходить до висновку, що право позивача на отримання додаткової пенсії порушене, а тому є підстави для задоволення позовних вимог за період з 23.09.2010 року по 22.07.2011 року.

Зазначений висновок суду узгоджується також зі змістом ст. 58 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відповідно до якої Пенсійний фонд забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій. Крім того, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст.46 Конституції України та ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ",щодо визначення розміру та виплати пенсій.

Від сплати судового збору сторони звільнені, відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік встановлено, що у 2011 році норми і положення ст.39, 50,51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік, вказаний закон є чинним з 19.06.2011 року, тому позовна заява підлягає задоволенню за період з 23.09.2010 року по 22.07.2011 року

Питання про судові витрати вирішено відповідно до положення ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64, 124, 152 Конституції України, ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року, підп. З п. 11 Постанови КМУ від 28.05.2008 року № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян ст.ст. 2, 6, 17-20, 94, 183-2, 254-256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1- задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську Полтавської області в частині ненарахування і невиплати ОСОБА_1додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 23.09.2010 року по 22.07.2011 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську Полтавської області здійснити ОСОБА_1перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 23.09.2010 року по 22.07.2011 року за виключенням отриманої нею суми.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1відмовити.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_2

З оригіналом вірно.

Суддя І.М.Таранкова