Справа № 183/5822/13-а (2а/183/239/13)
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року м. Київ К/800/18944/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненко А.О.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" до Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, треті особи - Акціонерне товариство закритого типу "Новомосковська меблева фабрика", Реєстраційна служба Новомосковського міськрайонного управління юстиції, про скасування актів,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року позивач звернувся з позовом, в якому просив: скасувати рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 21 липня 2004 року № 521; скасувати Свідоцтво про право власності від 04 серпня 2004 року на нерухоме майно - підстанцію «Меблева», розташовану за адресою вулиця Північна, 4 в місті Новомосковськ, виданого Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради Акціонерному товариству закритого типу «Новомосковська меблева фабрика»; скасувати реєстрацію права власності на підстанцію «Меблева», розташовану за адресою вулиця Північна, 4 в місті Новомосковськ, здійснену на підставі Свідоцтва про право власності від 04 серпня 2004 року, зареєстрованого 04 серпня 2004 року в реєстрі прав власності за реєстровим № 6899752.

Позов мотивовано тим, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення діяв з порушенням вимог закону, оскільки оформив право власності за третьою особою на нерухоме майно, яке належить позивачу. У зв'язку з цим вважає, що оскаржуване рішення порушує його права.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями, позивач звернувся із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції відмовляючи у відкритті провадження у справі, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень ( пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У зв'язку з цим у постанові від 17 лютого 2015 року у справі №21-551а14 Верховний Суду України висловив правову позицію, яка полягає у тому, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення, на підставі якого виникають цивільні права та обов'язки особи та такі права оформленні відповідним правовстановлюючим документом, подальше оспорювання іншою особою правомірності набуття права фізичною чи юридичною особою має вирішуватись у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Такого ж висновку Верховний Суд України дійшов у постановах від 24 лютого 2015 (справа №21-34а15), від 16 грудня 2014 року (справа №21-544а14) від 09 грудня 2014 року (справа №21-308а14), від 11 листопада 2014 року (справа №21-493а14).

Отже, оскільки у справі позивачем оспорюється правомірність набуття третьою особою права власності на нерухоме майно, такий спір не має ознак адміністративного та підлягає вирішенню в порядку цивільного чи господарського судочинства в залежності від суб'єктного складу сторін.

Доводи касаційної скарги його не спростовують та не свідчать про допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до закону можуть бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. 220, 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" залишити без задоволення.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець