Справа № 538/80/16-а
Суддя: Сегет Я. С.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 538/80/16-а
Провадження 2-а/538/4/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді- Сегета Я.С.

при секретарі - Волошиній Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиці Полтавської області справу за адмі-ністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до начальника Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС в Полтавській області ОСОБА_2 щодо неправомірних дій посадо-вих осіб Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС в Полтавській області при складанні протоколу № 255 серія АА 793005 від 30.11.2015 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 165-1 КУпАП та винесенні постанови б/н серія АВ № 920510 від 30.11.2015 року про накладення штрафу у розмірі 680 грн. за порушення абз. 1 п. 8 ст. 9 Закону України " Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування", -

В С Т А Н О В И В :

ФОП ОСОБА_1 звернувся в Лохвицький районний суд Полтавської області до начальника Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС в Полтавській області ОСОБА_2 прохаючи поновити строк для оскарження постанови начальника Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_2 б/н серія АВ № 920510 від 30.11.2015р., скасувати постанову Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області б/н серія АВ № 920510 про накладення на нього штрафу у розмірі 680 грн. за порушення абз. 1 п. 8 ст. 9 Закону України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування », протокол № 255 серія АА 793005 від 30.11.2015р., про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 165-1 КУпАП та як наслідок скасувати нараховані штрафні санкції у розмірі 269,66 грн.

В судовому засіданні представник позивача подав письмову заяву про відмову від позову в частині скасування нарахування штрафних санкцій в розмірі 269,66 грн.

Ухвалами Лохвицького районного суду від 26.01.2016р. закрито провадження у справі за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до начальника Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС в Полтавській області ОСОБА_2 в частині позовних вимог щодо скасування нарахування штрафних санкцій в розмірі 269,66 грн. та поновлено ОСОБА_1 строк для оскарження постанови .

Судом встановлено, що старшим державним ревізором-інспектором Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_3 складено протокол № 255 серія АА 793005 від 30.11.2015р. про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, шо не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ). У той же день, 30.11.2015р. начальником Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_2 винесено постанову б/н серія АВ № 920510 про накладення штрафу у розмірі 680 грн. за порушення абз. 1 п. 8 ст. 9 Закону України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування » ( а. с. 10, 11 ).

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності та без фіксації технічними засобами, заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Лохвицької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із письмовою заявою про розгляд справи без участі представника відповідача.

Перший заступник начальника Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_4 25.01.2016р. подав до суду письмове заперечення по суті позовних вимог ( а. с. 32-34 ).

За відсутності учасників процесу розгляд адміністративної справи здійснено в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У відповідності до вимог ст. 67 Конституції України платник податків зобовязаний сплачу-вати податки та збори в строках та у розмірах, встановлених законом.

В статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що поста-нову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Стаття 69 КАС України закріпила, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 3 статті 165-1 КУпАП встановлена відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суть правопорушення полягає у тому, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, згідно свідоцтва про реєстрацію фізичної особи підприємця серія В01 № 206144, виданого Лохвицькою районною адміністрацією 08.09.2005р., та надає послуги у сфері внутрішніх перевезень. Оскільки при здійснені господарської діяльності позивач використовує працю фізичних осіб, то згідно Закону України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування », являється платником єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

На виконання вимог ч. 8 ст. 9 Закону на позивача покладено обовязок систематично до 20 числа кожного наступного місяця, який слідує за звітним, справляти сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування.

Згідно п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону днем сплати єдиного внеску вважається, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника та відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

При складання звітності за жовтень місяць 2015 року на виконання вимог цього Закону 19.11.2015р. до Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області за допомогою програми М.Е.Doc позивачем було направлено звітність за 10 місяців 2015 року « Звіт про суми нарахованої заробітної плати ( доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації ) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів ». Крім того, на рахунок ГУ ДКСУ у Полтавській області № 1617 через відділення КБ « Приватбанк » м. Полтава перераховано суму єдиного соціального внеску у розмірі 915,97 грн. та на рахунок № 1617 перераховано 34,7% винагороди за цивільно-правовими договорами ( згідно направлено звіту розрахункова сума складає 2 220 грн.) у розмірі 770,34 грн. ( платіжні доручення № 683 та 684 від 19.11.2015р.). Кошти банком отримані 19.11.2015р. о 15:03 годині та перераховані на рахунок одержувача в ГУ ДКСУ у Полтавській області, що повністю відповідає вимогам п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону, який основним критерієм своєчасного перерахування коштів визначає день списання банком суми платежу з рахунку платника, а не час зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Суд вважає, що позивач у визначені законодавством строки виконав свій обовязок по оплаті єдиного внеску, що підтверджується платіжними дорученнями № 683 та 684 від 19.11.2015р. про перерахування коштів на рахунки Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області у відділенні державного казначейства ( а. с. 21-22 ).

Згідно телефонного повідомлення працівника Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області встановлено, що перераховані кошти ( 915,97 грн. та 770,34 грн. ) були повернуті на рахунок платника № 3766 в Полтавському регіональному управлінні СФ КБ

« Приватбанк » 19.11.2015р. За допомогою електронного банкінгу було перевірено рух коштів по рахунку позивача № 3766 та встановлено, що відповідно до платіжного доручення № 112112829 ГУ ДКСУ у Полтавській області 19.11.2015р. о 16:23 годині кошти єдиного внеску у розмірі 915,97 грн. повернуті на відповідний рахунок в Полтавському ГРУ ПАТ КБ « Приватбанк ». Кошти єдиного соцвнеску у розмірі 34,7% ( 770,34 грн. ) згідно платіжного доручення № 112112809 ГУ ДКСУ у Полтавській області повернуті на рахунок позивача № 3766 в Полтавському ГРУ ПАТ КБ « Приватбанк » також 19.11.2015р. о 16:23 годині ( а. с. 19-20 ).

У платіжних дорученнях ГУ ДКСУ у Полтавській області № 112112809 та 112112829 від 19.11.2015р. про повернення коштів платнику ФОП ОСОБА_1 як причину повернення коштів - зазначено закриття відповідних рахунків 15.09.2015р.

25.11.2015р. підготовлені платіжні доручення та вищевказані суми позивачем повторно направлені до Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області як сплата єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та оплата 34,7% на інші рахунки (а. с. 16-17). Суд фіксує, що за рахунками р/р 1617 та р/р 1617 до Лохвицької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області систематично позивачем здійснювались відповідні перерахування.

Так, згідно платіжного доручення № 642 від 21.09.2015р. на р/р 1617 були перераховані кошти єдиного соціального внеску, нарахованого за серпень 2015 року у розмірі 249,72 грн. та згідно платіжного доручення № 643 на р/р 1617 перераховано 34,7% у розмірі 296,94 грн. Аналогічно були здійсненні перерахування 19.10.2015р. згідно платіжних доручень № 665, 663 ( а. с. 26, 27 ).

Суд зазначає, що перераховані 19.11.2015р. кошти були повернуті позивачу у звязку із закриттям 15.09.2015р. рахунків одержувача за № 1617 № 1617, при цьому кошти, які перераховувалися на уже закриті рахунки 21.09.2015р. та 19.10.2015р. до позивача як до платника коштів, не поверталися.

Суд приходить до висновку, що за таких умов у позивача, як у платника податків та єдино-го соціального знеску, не було підстав передбачити зміну розрахункових рахунків податкової інс-пекції для перерахування відповідних платежів за 10-й місяць 2015 року.

В пункті 1 статті 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням ( проступ-ком ) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управлін-ня і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 і 11 цього Кодексу передбачено форми вини при вчиненні адміністративного правопорушення умисно чи з необережності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Частиною 2 статті 6 Закону України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування » визначено вичерпний перелік обовязків платника єдиного внеску, пунктом 1 якої встановлено обовязок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування ( обчислення ) або які підтверджують нарахування ( обчислення ) виплат ( доходу ), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно ч. 5 ст. 9 Закону сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообовязкового державного соціального страхування.

Суд відмічає, що у відповідності до вимог Закону України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування » та Кодексу України про адміністративні правопорушення застосування фінансових санкцій можливе за умови наявності вини посадової особи у порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску.

Системний аналіз вищезазначених норм діючого законодавства дає підстави вважати суду, що вина в діях позивача ОСОБА_1 в частині несплати єдиного соціального внеску відсутня.

Суд зазначає, що в супереч вимогам санкції ч. 3 ст. 165-1 КУпАП адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у вигляді штрафу в розмірі 680 грн., а необхідно у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За результами розгляду адміністративної справи суд визнає, що в діях позивача відсутній склад вказаного правопорушення, і тому позов підлягає задоволенню, а оскаржувані постанова і протокол скасуванню.

За відсутності по справі судових витрат, судом питання про їх розподіл не вирішувався.

Керуючись вимогами Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 55, 67 Конституції України, Закону України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування », ст. ст. 9-11, 165-1, 287 КУпАП, ст. ст. 4-19, 23, 41-43, 49-51, 69-72, 87, 94, 104-106, 122, 126, 134, 131, 137, 141, 153-156, 161-163, 167, 172-1 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення Лохвицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області б/н серія АВ № 920510 від 30.11.2015р. щодо накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 165-1 КУпАП на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. та протокол № 255 серія АА № 793005 від 30.11.2015р. про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 165-1 КУпАП.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, порушене відносно ОСОБА_1

Згідно рішення Конституційного Суду України від 08.04.2015 року № 3-рп/2015 Справа № 1-6/2015 на постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголо-шення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час прого-лошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ Я. С. СЕГЕТ