Справа № 805/5140/15-а
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Галатіна О.О.
Суддя-доповідач - Сухарьок М.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року справа №805/5140/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2016р. у справі №805/5140/15-а за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо включення до реєстру вкладників,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати дії відповідача щодо неповернення вкладу в розмірі 26000грн. незаконними;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити до реєстру виплат вкладів позивача ОСОБА_2 для отримання вкладу в розмірі 26000грн. протягом місяця;

- зобов'язати Державну казначейську службу України відшкодувати моральну шкоду в розмірі 500000грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2016 року вказану позовну заяву було повернуто позивачу.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимоги ухвали від 21 грудня 2015 року про залишення позовної заяви без руху, а саме: не було сплачено судовий збір. Дія норм, вказаних позивачем в якості підстави звільнення від сплати судового збору, на ОСОБА_2 не розповсюджується.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_2 проживає на тимчасово непідконтрольній Україні території, є інвалідом, а також на неї розповсюджуються положення п.13 ч.2 ст.3 та п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про суловий збір», тому повинна бути звільнена від сплати судового збору.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому згідно пункту 2 частини першої статті 197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а постанову суду залишити без змін з наступних підстав.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 було залишено без руху та запропоновано позивачу в строк до 11 січня 2016 року усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду документу про сплату судового збору, в іншому випадку позовну заяву буде повернуто позивачу.

Позивачем було направлено на адресу Донецького окружного адміністративного суду усунення недоліків адміністративного позову, до якого додано довідку про розмір пенсії позивача №18368/05 від 24.09.2013 року, довідку до акту догляду МСЕК серія НОМЕР_1, якою ОСОБА_2 з 01.07.2015 року встановлено третю групу інвалідності, а також ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від13.05.2013 року, якою клопотання про звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору було задоволено.

Частиною 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною 1 статті 108 КАС України передбачено: суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для їх усунення. В п.1 ч.3 вказаної статті зазначено: позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Статтею 88 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено: враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Частиною 1 статті 71 КАС України закріплено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору - це право суду, яке він реалізовує на підставі доказів, які надаються до суду. Застосовуючи вказане право судом першої інстанції не було порушено вимог чинного законодавства.

Стосовно посилання апелянта, що її має бути звільнено від сплати судового збору на підставі того, що вона - інвалід, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи. Таким чином дія вказаної норми на апелянта не розповсюджується і її не може бути звільнено від сплати судового збору з цієї підстави.

Також апелянт посилається на неправомірність незастосування судом першої інстанції п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір». Колегія суддів не приймає вказаний довод апеляційної скарги з огляду на наступне.

Пунктом 13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» закріплено: судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

З матеріалів справи вбачається, що однією з позовних вимог є зобов'язати Державну казначейську службу України відшкодувати моральну шкоду в розмірі 500000грн. проте безпосередньо в позовній заяві відсутнє будь-яке обґрунтування цієї вимоги, не зазначено якими саме незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю Державної казначейської служби України або іншого органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою позивачці було завдано шкоду.

Отже у судів першої та апеляційної інстанції відсутні законні підстави застосовувати вказану норму.

Окрім цього в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 наголошує, що суд першої інстанції мав звільнити її від сплати судового збору на підставі положень п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як позивача, який звернувся до суду відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Суд апеляційної інстанції спростовує цей довод та зазначає, що п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено: від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

ОСОБА_2 звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів, тому дія вказаної норми на неї не розповсюджується.

Щодо посилання апелянта на норми Конституції України, колегія суддів зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України та Закон України «Про судовий збір» були прийняті у відповідності до її положень, не були визнані неконституційними, а отже не суперечать положенням Основного Закону України.

Таким чином ОСОБА_2 до судів першої та апеляційної інстанції не було надано доказів, на підставі яких її має бути звільнено від сплати судового збору.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2016р. у справі №805/5140/15-а за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо включення до реєстру вкладників - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2016р. у справі №805/5140/15-а - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів Сухарьок М.Г.

Блохін А.А.

Гаврищук Т.Г.