Справа № 826/13801/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Тюнінг Центр"

до

Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про

скасування податкового повідомлення - рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Тюнінг Центр" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення - рішення від 16.06.2015 № 141/26-55-22-13.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.

Податкові зобов'язання позивачу нараховані за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ТРЕЙДБОР» та ТОВ «ІКСІВ АВІЛАН» за період з 01.12.2014 по 31.12.2014. Підставою для нарахування податкових зобов'язань став висновок податкового органу про те, що договори, укладені між позивачем та контрагентами: ТОВ «ТРЕЙДБОР» та ТОВ «ІКСІВ АВІЛАН» були укладені без мети настання правових наслідків. Позивач, не погоджуючись з таким висновком податкового органу зазначає, що у період, який перевірявся, дійсно мав господарські правовідносини з ТОВ «ТРЕЙДБОР» та ТОВ «ІКСІВ АВІЛАН» за договорами, які мали реальний характер, а документи бухгалтерського та податкового обліків за цими операціями були оформлені у відповідності до вимог податкового законодавства.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Доводи відповідача викладені в письмових запереченнях аналогічні доводам та висновкам викладеним в акті перевірки від 20.05.2015 № 37/26-55-22-13/33101757.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

В період з 27.04.2015 по 13.05.2015 Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ "Бізнес Тюнінг Центр" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ТРЕЙДБОР» та ТОВ «ІКСІВ АВІЛАН» за період з 01.12.2014 по 31.12.2014.

За результатами перевірки складено акт від 20.05.2015 № 37/26-55-22-13/33101757, яким встановлені наступні порушення:

На підставі акта перевірки від 20.05.2015 № 37/26-55-22-13/33101757 відповідачем прийнято податкове повідомлення – рішення від 16.06.2015 № 141/26-55-22-13, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 85 616,00 грн., у тому числі за основним платежем – 68 493,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) – 17 123,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Тюнінг Центр", не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням від 16.06.2015 № 141/26-55-22-13, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суть офіційного з'ясування всіх обставин у справі визначена в частинах четвертій та п'ятій статті 11 цього Кодексу, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи зобов'язує суд встановити обставини справи для забезпечення прийняття правосудного рішення, в тому числі незалежно від посилань чи доводів сторін.

Відповідно до статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Отже, об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші операції платника податків, які відповідно до статті 185 Податкового кодексу України визначені як об'єкт оподаткування.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ – це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 198.1 Податкового кодексу України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно із пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

В пункті 201.10 статті 201 Податкового кодексу України зазначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг, які відображені в податкових накладних, із метою їх використання в господарській діяльності.

Господарські операції для визначення податкового кредиту для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність таких операцій.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Аналогічна позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України №742/11/13-11 від 02.06.2011.

Зазначеним листом Вищого адміністративного суду України також визначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, при визначенні права платника податків на формування податкового кредиту та валових витрат судом має бути перевірено чи мали операції між платником податків та його контрагентами реальний товарний характер, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та віддаленості контрагентів один від одного, подальше використання позивачем придбаної у зазначених контрагентів продукції та отриманих послуг, при цьому, суд має виходив з того, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до закону необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для відшкодування податку на додану вартість в подальшому, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності, наприклад, у випадку, коли не проводилися самі операції.

З матеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Тюнінг Центр" та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІКСІВ АВІЛАН» було укладено договір про надання послуг № 011214/1 від 01.12.2014, згідно якого виконавець в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, зобов’язується надати замовнику послуги з розробки концепції та організацію заходу, надалі – («Послуги»), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити послуги в порядку, встановленому цим договором. Виконавець зобов’язаний надати замовнику наступні послуги: розробка оригінальної концепції заходу (написання концептуальної фабули, презентація концепції, затвердження та коректування плану реалізації концепції); написання сценарію заходу (проведення зустрічей щодо створення сценарію); розробка інтерактивної, конкурсної програми; написання тексту ведучого (проведення репетицій з ведучим); адміністрування заходу. Під заходом слід розуміти захід клієнта замовника з святкування нового року 2015 рік. Дата та місце проведення заходу: 18-19 грудня 2014 за адресою: Київ, просп. Червонозоряний,119.

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Тюнінг Центр" та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДБОР» було укладено договір про надання послуг № 16/09-2014 від 16.09.2014, згідно якого виконавець в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, зобов’язується надати замовнику послуги відео зйомки, надалі – («Послуги»), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити послуги в порядку, встановленому цим договором. Виконавець зобов’язаний надати замовнику наступ послуги: зйомка та монтаж відео; видалення та зведення відеоматеріалу в сюжетний фільм; вирізання бракованих частин сцен із запису; додавання музичного супроводу; корекція кольору; оренда професійного обладнання для зйомки; звукозапис.

Позивачем надані докази використання отриманих від ТОВ «ТРЕЙДБОР» та ТОВ «ІКСІВ АВІЛАН» послуг у власній господарській діяльності товариства: договір про надання послуг від 18.11.2010 № PMU/10-129, укладений з ЗАТ «Філіп Морріс Україна», додаток № 12 до договору, акт приймання наданих послуг від 24.12.2014 № 272 (прийнято послуги з організації корпоративного заходу замовника для співробітників, місце проведення заходу: м. Київ, просп. Червонозоряний, 119, дата проведення: 18 грудня 2014 року, регламент проведення заходу: з 17:00 « 18» грудня 2014 р. до 03:00 « 19» грудня 2014 р.), додаток № 14 до договору, акт приймання наданих послуг від 25.12.2014 № 274 (прийнято послуги з організації корпоративного розважального заходу замовника «Новорічна вечірка 2014», місце проведення розважального заходу: м. Київ, просп. Червонозоряний, 119, дата проведення: 18-19 грудня 2014 року, регламент проведення заходу: з 20:00 « 18» грудня 2014 р. до 03:00 « 19» грудня 2014 р., кількість гостей 832 особи), акт надання послуг № 250 від 10.12.2014, банківські виписки.

Крім того, в акті перевірки (стор. 4) зазначено: «Дані послуги придбавались у вищевказаних контрагентів з метою їх подальшого використання для виконання договірних зобов’язань перед Клієнтом Замовника ПРАТ «ФІЛІП МОРРІС УКРПЇНА» (код ЄДРПОУ 00383231).».

Відповідачем доказів, які б спростовували пояснення позивача та наданні ним докази суду не надано. Зокрема, відповідачем не надано доказів того, що контрагенти позивача: ТОВ «ТРЕЙДБОР» та ТОВ «ІКСІВ АВІЛАН» не відобразили у своїй податковій звітності операції з позивачем, а також, що ними не було сплачено податок на додану вартість з вказаних операцій. Відтак, відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів, наявних у матеріалах справи, які доводять реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами: ТОВ «ТРЕЙДБОР» та ТОВ «ІКСІВ АВІЛАН».

Необґрунтованість посилань відповідача на лист від 31.03.2015 № 49/22-01/37335851 «Лист про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ІКСІВ АВІЛАН»(код за ЄДРПОУ 37335851) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.12.2014р. по 30.12.2014р.» та лист від 20.03.2015 № 375/26-59-22-03/38124130 Податкова інформація «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Трейдбор» (код ЄДРПОУ 38124130) за періоди: з 01.01.2013р по 31.01.2014р., з 01.04.2014р. по 30.06.2014р. та .08.2014p.no 28.02.2015p. для врахування в роботі» зумовлюється наступним.

Згідно з пунктом 4.4 розділу 4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок затверджених наказом державної податкової адміністрації України №236 від 22.04.2011 (діяли протягом 22.04.2011-17.07.2015), у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (далі - Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) (далі - Журнал реєстрації довідок/актів) (додаток 4) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

Таким чином, акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання складається не за результатами проведення зустрічної звірки чи перевірки суб'єкта господарювання, а у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, з огляду на що зазначений акт може бути лише носієм інформації щодо наявності фактів, які унеможливлюють проведення зустрічної звірки та не може містити інформацію щодо фінансово - господарських відносин суб'єктів господарювання.

Таким чином, лист від 31.03.2015 № 49/22-01/37335851 «Лист про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ІКСІВ АВІЛАН»(код за ЄДРПОУ 37335851) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.12.2014р. по 30.12.2014р.» та лист від 20.03.2015 № 375/26-59-22-03/38124130 Податкова інформація «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Трейдбор» (код ЄДРПОУ 38124130) за періоди: з 01.01.2013р по 31.01.2014р., з 01.04.2014р. по 30.06.2014р. та .08.2014p.no 28.02.2015p. для врахування в роботі» не можуть бути належними доказами на підтвердження допущення позивачем порушення норм податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами щодо яким їх було складено.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що інших доказів та обґрунтувань, крім зазначених, на підтвердження відсутності у позивача прав на формування податкового кредиту за фінансово - господарськими відносинами з контрагентами: ТОВ «ТРЕЙДБОР» та ТОВ «ІКСІВ АВІЛАН» суду не надано та не зазначено про причини неможливості їх надання, суд дійшов висновку про те, що господарські операції між позивачем та зазначеними контрагентами мали реальний товарний характер.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд встановив, що матеріалами справи спростовуються висновки акта перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України, що призвели до заниження податку на додану вартість.

Таким чином, податкове повідомлення – рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 16.06.2015 № 141/26-55-22-13 підлягає скасуванню.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2. Скасувати податкове повідомлення – рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 16.06.2015 № 141/26-55-22-13.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов