Справа № 562/1598/15-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кушнір О.Г.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"28" січня 2016 р. Справа № 562/1598/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від "24" грудня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області, третя особа - Здолбунівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області щодо необґрунтованої зміни базового місяця з жовтня 2009 року на березень 2014 року для проведення індексації його пенсії під час виконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 червня 2014 року;

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області щодо неналежного виконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 червня 2014 року;

- зобов"язати управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області продовжити йому нарахування та виплату сум індексації пенсії з березня 2014 року з урахуванням раніше нарахованих та сплачених сум, рахуючи базовим місяцем нарахування індексації жовтень 2009 року відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та п.10 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року;

- зобов"язати управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області поновити виконання постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 червня 2014 року по справі №562/1352/14-а, починаючи з 13 липня 2014 року.

Як на підстави для задоволення позову позивач посилався на порушення відповідачем вимог чинного законодавства щодо зміни базового місяця для проведення індексації пенсії з жовтня 2009 року на березень 2014 року при перерахунку пенсії.

Так само, позивач вважає, що відповідачем протиправно припинено виплату пенсії з 13 липня 2014 року, що свідчить про неналежне виконання постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 червня 2014 року по справі №562/1352/14-аю

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області щодо зміни базового місця з жовтня 2009 року на березень 2014 року для проведення індексації пенсії ОСОБА_3 під час виконання постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 червня 2014 року протиправними.

Зобов"язано управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області здійснити нарахування та виплату сум індексації пенсії ОСОБА_3 при виконанні постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 червня 2014 року рахуючи базовим місяцем нарахування індексації жовтень 2009 року відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та з урахуванням раніше нарахованих і сплачених сум пенсії, починаючи з 01 березня 2014 року.

У решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позову, позивач звернувся з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення у названій частині та прийняти нове - про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема, апелянт посилається на те, що розглядаючи позовні вимоги про визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області щодо неналежного виконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 червня 2014 року та зобов"язання поновити виконання зазначеної постанови, починаючи з 13 липня 2014 року, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що така постанова набрала законної сили, а акт перевірки не є розпорядчим документом, який надає право на припинення виплати пенсії.

Судове рішення в частині задоволення позовних вимог не оскаржується, а тому відповідно до вимог ст.195 КАС України не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 перебував на державній службі та працював на посаді головного державного податкового інспектора Здолбунівської ОДПІ в Рівненській області. З 02 квітня 2007 року йому призначено пенсію за віком як державному службовцю згідно Закону України "Про державну службу".

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2014 року, зобов"язано управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 у розмірі 90% заробітної плати по Закону України "Про державну службу" відповідно до довідки Здолбунівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Рівненській області №78/05-26 від 10 лютого 2014 року з урахуванням посадового окладу в сумі 1117 грн., надбавок за вислугу років та за високі досягнення у праці, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення в сумі 5569,38 грн., починаючи з 01 березня 2014 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 липня 2014 року відмовлено відповідачу у відкритті касаційного провадження

За заявою управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області постанова Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 червня 2014 року переглядалася за нововиявленими обставинами та ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року, заяву відповідача залишено без задоволення, а ухвалою Вищого адміністративного суду від 11 березня 2015 року у відкритті касаційного провадження відмовлено.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області від 18 березня 2015 року поновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 14 липня 2014 року в справі №562/1352/14-а.

В свою чергу листом управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області від 10 червня 2015 року ОСОБА_3 повідомлено, що на виконання рішення суду від 04 червня 2014 року було проведено перерахунок пенсії відповідно до довідки ОДПІ Головного управління Міндоходів у Рівненській області №78/05-26 від 10 лютого 2014 року, починаючи з 01 березня 2014 року по 12 липня 2014 року (до дати набрання законної сили ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду з урахуванням норм ч.5 ст.254 КАС України) з урахуванням 1/12 суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення. Доплату за судовим рішенням в сумі 1362,60 грн. виплачено у квітні 2015 року.

Саме вказані дії з приводу виконання судового рішення позивач вважав протиправними, що стало підставою для звернення до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області щодо неналежного виконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 червня 2014 року та зобов"язання поновити виконання зазначеної постанови, починаючи з 13 липня 2014 року дійшов висновку, що відповідач при виконанні рішення діяв відповідно до вимог ст.49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та припинив виплату пенсії, призначеної на підставі недостовірних відомостей.

Також, судом зазначено, що дії управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області щодо проведеного у березні 2015 року перерахунку з викладених вище обставин виявлення невідповідності фактичним виплатам працівника на відповідній посаді та наявної у відповідача інформації Здолбунівської ОДПІ у Рівненській області про недійсність довідки №78/05-26 від 10 лютого 2014 року, позивачем не оскаржувалися та у встановлений законом спосіб їх протиправність не встановлена.

Проте, повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанцій не можна.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 161 КАС України під час прийняття постанови суд вирішує: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи належить задовольнити позовні вимоги або відмовити в їх задоволенні; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання постанови; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення адміністративного позову.

Всупереч вищенаведеним нормам закону висновки суду першої інстанцій зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, не ґрунтуються на законі, оскільки поза увагою суду першої інстанції залишилася та обставини, що позивачем в судовому порядку оскаржуються дії щодо неналежного виконання відповідачем рішення суду, що набрало законної сили та яке перебувало на примусовому виконанні.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 267 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що правовими нормами Кодексу адміністративного судочинства України визначено порядок та підстави звернення до суду з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання постанови суду, яка набрала законної сили, що виключає можливість розгляд таких вимог в окремому позові.

Зазначені висновки узгоджуються з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 р. та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 р.), яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух, а право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

З урахуванням вищезазначеного, відповідно до вимог ст.201 КАС України, судове рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог підлягає зміні щодо правового обгрунтування рішення.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне роз"яснити позивачу його право на звернення до суду з вказаними вимогами в порядку, визначеному ч.9 ст.267 КАС України.

Судове рішення в частині задоволення позовних вимог не було предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, а тому підстави для його перегляду відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від "24" грудня 2015 р. змінити в частині правового обгрунтування щодо відмови у задоволенні позову.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "28" січня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області вул.Г.Мазепи 2,м.Здолбунів,Рівненська область,35705

4-третій особі: Здолбунівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області - вул.Приходька, 1 А,м.Здолбунів,Рівненська область,35700

5 - представнику позивача ОСОБА_4 АДРЕСА_2 ,