Справа № 813/5713/15
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року Справа № 876/11940/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.

судді Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.11.2015 року у справі № 813/5713/15 за позовом ОСОБА_1 до Марганецького міського суду Дніпропетровської області, Територіального управління Державної судової адміністрації у Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (позивач) звернулась з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Марганецького міського суду Дніпропетровської області (відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (третя особа), в якому, згідно заяви про уточнення позовних вимог від 04.11.2015 року, просить: визнати незаконним та скасувати наказ голови Марганецького міського суду Дніпропетровської області № 31-о/с від 21.04.2015 року в частині встановлення щомісячної доплати за вислугу років судді ОСОБА_1 за стаж роботи до 3 років 0% посадового окладу; визнати незаконним та скасувати пункт 2 наказу голови Марганецького міського суду Дніпропетровської області № 31-о/с від 21.04.2015 року про визнання наказу голови Марганецького міського суду № 1-о/с від 05.01.2015 року таким, що втратив чинність; зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області провести нарахування і виплату (відповідно до положення частини 5 статті 129 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів») судді ОСОБА_1 Марганецького міського суду Дніпропетровської області щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15% посадового окладу, починаючи з 21.04.2015 року.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на наступне.

Указом Президента України № 13/2014 від 17.01.2014 року її було призначено на посаду судді Марганецького міського суду Дніпропетровській області строком на п'ять років та в подальшому зараховано до штату вказаного суду. Наказом голови Марганецького міського суду Дніпропетровської області № 1-о/с від 05.01.2015 року встановлено доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу судді. Однак, така доплата була скасована наказом голови Марганецького міського суду Дніпропетровської області № 31-о/с від 21.04.2015 року в зв'язку з прийняттям Верховною Радою України 12.02.2015 року Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» № 192-VІІІ, що набрав чинності 28.03.2015 року. Законом встановлено, що суддям у складі суддівської винагороди виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу, але лише за наявності стажу роботи на посаді судді більше 3 років. Позивачка вважає оскаржуваний наказ безпідставним та незаконним, оскільки при його прийнятті не було враховано того, що прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» не містять положень щодо позбавлення права на отримання у складі суддівської винагороди вказаної щомісячної доплати тих суддів, які на момент набрання чинності цим законом вже набули право на отримання такої доплати і реально її отримували. Вказує, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а тому, вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Отже, положення Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», у тому числі положення щодо умов виплати і набуття права на отримання щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу, у взаємозв'язку із ст. 58 Конституції України, повинні застосовуватись до тих відносин, що виникли після набуття ним чинності. Тобто, нові умови виплати щомісячної доплати за вислугу років, як складової частини суддівської винагороди, застосовуються до відносин з оплати праці тих суддів, які отримали право на суддівську винагороду після 28.03.2015 року, після набуття чинності вказаним законом.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.11.2015 року у справі № 813/5713/15 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ голови Марганецького міського суду Дніпропетровської області № 31-о/с від 21.04.2015 року в частині встановлення щомісячної доплати за вислугу років судді ОСОБА_1 за стаж роботи до 3 років 0% посадового окладу. Визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу голови Марганецького міського суду Дніпропетровської області № 31-о/с від 21.04.2015 року про визнання наказу Марганецького міського суду № 1-о/с від 05.01.2015 року таким, що втратив чинність. Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області провести нарахування і виплату (відповідно до положення частини 5 статті 129 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів») судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15% посадового окладу з 21.04.2015 року по 23.11.2015 року.

З постановою суду першої інстанції не погодилось Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області подавши апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права скаржник просить постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити повністю.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі ч. 1 ст. 41 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відкритому судовому засіданні, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується наявними у справі повідомленнями про вручення повісток, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України їх неприбуття не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Указом Президента України № 13/2014 від 17.01.2014 року позивачку призначено на посаду судді Марганецького міського суду Дніпропетровській області строком на п'ять років.

Наказом голови Марганецького міського суду Дніпропетровської області № 7-о/с від 25.01.2014 року позивачку зараховано до штату вказаного суду на посаду судді.

Наказом голови Марганецького міського суду Дніпропетровської області № 1-о/с від 05.01.2015 року ОСОБА_1 встановлено доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу судді. Однак, така доплата була скасована наказом голови Марганецького міського суду Дніпропетровської області № 31-о/с від 21.04.2015 року в зв'язку з прийняттям Верховною Радою України 12.02.2015 року Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» № 192-VІІІ, що набрав чинності 28.03.2015 року, а наказ № 1-о/с від 05.01.2015 року визнано таким, що втратив чинність.

28.03.2015 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 № 192-VIII, яким Закон України «Про судоустрій і статус суддів» викладено у новій редакції.

Розмір суддівської винагороди, її складові, а також визначення стажу роботи судді, у тому числі посади, робота на яких зараховується до стажу роботи на посаді судді, врегульовані ст. ст. 133 і 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Частиною 1 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з абзацом першим ч. 5 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

На час призначення позивача на посаду судді діяла редакція Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка передбачала виплату суддям щомісячної доплати за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу (ч. 5 ст. 129 вказаної редакції Закону).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 Конституції України та ст. 53 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», обмеженням щодо реалізації особою, яка є суддею, гарантованих Конституцією України прав, є, зокрема, відсутність права обіймати будь-які інші, крім посади судді, оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу, крім наукової, викладацької та творчої. Також суддя не має права поєднувати свою діяльність із підприємницькою або адвокатською, не може належати до політичної партії чи професійної спілки, виявляти прихильність до них, брати участь у політичних акціях, мітингах, страйках. Відповідно держава встановлює для суддів компенсаційні трудові гарантії, а також гарантує достатній рівень, соціального забезпечення.

Враховуючи зазначене, ч. 5 ст. 129 Закону України від 07.07.2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» було встановлено, що суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі 15 відсотків - за наявності стажу роботи до 5 років.

Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» не містять положення стосовно збереження за суддями, які на момент набрання ним чинності мали стаж роботи на посаді судді менше 3 років, щомісячної доплати за вислугу років, яку вони отримували відповідно до законодавства, що діяло на день набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно п. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відтак, судді, стаж роботи яких на посаді судді на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд», складав менше 3 років, але які отримували щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків, із набуттям чинності вказаним Законом, право на отримання такої щомісячної доплати не втрачають та мають право її отримувати до набуття ними стажу роботи на посаді судді до 3-х років.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем-2 дотримані не були, що, в свою чергу, зумовило необхідність звернення позивачки за захистом свого порушеного права до суду.

За наслідками розгляду справи суд першої інстанції правомірно погодився з твердженням позивачки про те, що наказ голови Марганецького міського суду Дніпропетровської області № 31-о/с від 21.04.2015 року в частині встановлення щомісячної доплати за вислугу років судді ОСОБА_1 за стаж роботи до 3 років 0% посадового окладу та пункт 2 наказу голови Марганецького міського суду Дніпропетровської області № 31-о/с від 21.04.2015 року про визнання наказу голови Марганецького міського суду № 1-о/с від 05.01.2015 року таким, що втратив чинність, є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки призвели до порушення права позивачки на одержання щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу.

Окрім зазначеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обираючи спосіб захисту порушеного права, необхідно зобов'язати відповідача - ТУ ДСА України у Дніпропетровській області провести нарахування і виплату (відповідно до положення частини 5 статті 129 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів») судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15% посадового окладу, починаючи з 21.04.2015 року по дату прийняття рішення в цій справі, тобто 23.11.2015 року (оскільки в судовому засіданні було встановлено, що наказ голови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10.09.2015 року № 52-о/с про встановлення ОСОБА_1 щомісячної доплати за вислугу років за стаж роботи до 5 років 15% посадового окладу не виконується).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та не підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують

Керуючись ст. 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.11.2015 року у справі № 813/5713/15 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.