Справа № 820/11877/15
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 січня 2016 р. № 820/11877/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бадюкова Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Харківському районі Давидової Олени Миколаївни, третя особа - Управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Харківському районі Давидової Олени Миколаївни (далі по тексту - відповідач, реєстратор), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області (далі по тексту - третя особа, управління), в якому просить суд:

- скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Харківському районі Давидової Олени Миколаївни від 24.11.2015 року № РВ-015 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

- зобов'язати Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Харківському районі Давидову Олену Миколаївну здійснити державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0900 га по вул. Полтавський шлях, 3 в. м. Люботин Харківської області у Державному земельному кадастрі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до Управління Держземагентства у Харківському районі Харківської області із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 24.04.2014 року (реєстраційний № ЗВ-014), проте державним кадастровим реєстратором Управління Держземагентства у Харківському районі Харківської області Давидовою О.М прийнято рішення від 24.04.2014 року. № РВ-014 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності поданих документів, установленим Законом України "Про державний земельний кадастр" і Порядку ведення Державного земельного кадастру. ОСОБА_1 звернувся до суду та постановою Харківського окружного адміністративного суду скасовано рішення Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства у Харківському районі Харківської області Давидової Олени Миколаївни від 24.04.2014 року № РВ-014. З метою захисту порушених прав, ОСОБА_1 повторно звернувся 19.11.2015 року із заявою до державного кадастрового реєстратора. Однак, за розглядами вищевказаних матеріалів відповідачем прийнято рішення від 24.11.2015 року № РВ-015 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності поданих документів вимогам чинного законодавства. З вказаним рішенням від 24.11.2015 року № РВ-015 з підстав невідповідності поданих документів позивач не погоджується, вважає його протиправним та необґрунтованим, у зв'язку із чим просив позов задовольнити у повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з'явився про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, уповноваженого представника не направив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав.

Відповідач, Державний кадастровий реєстратор Управління Держгеокадастру у Харківському районі Давидова Олена Миколаївна, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, письмових запереч до суду не надав, в порушення ч. 2 ст. 40 КАС України у судове засідання не прибув, представника не направив, про причини неприбуття суд не повідомив.

Третя особа - Управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області, повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надала до суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких зазначила, що земельна ділянка, яка оформлюється позивачем відповідно до картографічних матеріалів знаходиться у прибережно-захисній смузі водного об'єкта. Реєстрація земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд яка розташована в м. Люботин, вул. Полтавський Шлях, 3 суперечить вимогам ст. 59 Земельного кодексу України, а тому здійснити державну реєстрацію вищевказаної земельної ділянки не вбачається за можливе. У зв'язку із чим просив у задоволенні позову відмовити, крім того просив проводити розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши та проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі-продажу від 20 січня 2011 року, витягу з державного реєстру правочинів № 9518682 від 20.01.2011 року та витягу про державну реєстрацію прав від 16.11.2012 р. № 36278864 ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: Харківська область, м. Люботин, вулиця Полтавський шлях, буд. 3.

Відповідно до ст. 38, 39 Земельного кодексу України, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Згідно з ч.1 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Статтею 121 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара.

Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Як встановлено судом, рішенням ХХХVІІІ сесії Люботинської міської ради VІ скликання від 26 вересня 2013 року № 544 "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1" позивачу надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд із земель житлової та громадської забудови, не наданих у власність або у користування в м. Люботин, вул. Полтавський шлях, 3.

Пунктом 2.1 вищезазначеного рішення Люботинської міської ради встановлено в місячний термін замовити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), в організації яка має відповідний дозвіл (ліцензію) на проведення землевпорядних робіт.

Матеріалами справи підтверджено, що між ОСОБА_1 та ТОВ "Скіф", яке має відповідну ліцензію Державного агентства земельних ресурсів України на проведення землевпорядних робіт (серія АД № 034297 від 27.02.2014 р.), було укладено договір на здійснення землевпорядних робіт.

ТОВ "Скіф" у відповідності до вимог Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій" та Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 р. № 376, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686 було виконано роботу по розробці Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: Харківська область, м. Люботин, вулиця Полтавський шлях, будинок, 3.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про Державний земельний кадастр" внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 вже звертався до Управління Держземагентства у Харківському районі Харківської області із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 24.04.2014 р. (реєстраційний № ЗВ-014), проте державним кадастровим реєстратором Управління Держземагентства у Харківському районі Харківської області Давидовою О.М розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 24.04.2014 р. (реєстраційний № ЗВ-014) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення від 24.04.2014 р. № РВ-014 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме: згідно представлених картографічних матеріалів, земельна ділянка яка відводиться, знаходиться безпосередньо у прибережно-захисній смузі водного об'єкта, тому відповідно до ст. 58, 59 Земельного кодексу України, провести державну реєстрацію земельної ділянки не вбачається за можливе.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2014 року скасовано рішення Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства у Харківському районі Харківської області Давидової Олени Миколаївни від 24.04.2014 р. № РВ-014 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Враховуючи, що вказана постанова Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2014 року набрала законної сили, ОСОБА_1 19.11.2015 року повторно звернувся до Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства у Харківському районі Харківської області Давидової Олени Миколаївни із заявою № ЗВ-015 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Так, рішенням №РВ-015 від 24.11.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв'язку із невідповідністю поданих документів вимогам, установленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме: Згідно представлених картографічних матеріалів, земельна ділянка яка відводиться, знаходиться безпосередньо у прибрежно-захисній смузі водного об'єкта. Відповідно до ст. 58 Земельного кодексу України землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм відносяться до земель водного фонду. Згідно ст. 59 Земельного кодексу України встановлено, що громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно- оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо. Відповідно до ст. 88 Водного кодексу України прибережна захисна смуга у межах існуючих населених пунктів встановлюється з урахуванням містобудівної документації Прохання надати відповідні документи для проведення державної реєстрації земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку в межах прибережно-захисної смуги.

Суд зазначає, що регулювання відносин, що виникають при веденні Державного земельного кадастру, здійснюється відповідно до Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України "Про Державний земельний кадастр", законів України "Про землеустрій", "Про оцінку земель", "Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність", "Про захист персональних даних", інших законів України та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ч. 1, 3 та 5 ст. 5 Закону України "Про Державний земельний кадастр", ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру.

Порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.

Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Облік земель у Державному земельному кадастрі здійснюється за кількістю та якістю земель і земельних угідь. Облік кількості земель та якості земельних угідь ведеться щодо власників і користувачів земельних ділянок. Облік кількості земель відображає дані, що характеризують земельні ділянки за площею, складом земельних угідь відповідно до затвердженої класифікації, розподілом земель за власниками (користувачами). Облік якості земельних угідь відображає дані, що характеризують землі за природними і набутими властивостями, впливають на їх продуктивність та економічну цінність, а також за ступенем техногенного забруднення ґрунтів. Відомості щодо кількості та якості земель узагальнюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Узагальнена інформація про кількість та якість земель безоплатно надається органам державної влади та органам місцевого самоврядування відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру (ст. 33 Закону України "Про Державний земельний кадастр").

Як встановлено з матеріалів справи, згідно експлікації по форми 6-зем (гектарів), складеної сертифікованим інженером землевпорядником ОСОБА_3, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), вид використання - обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, категорія земель - землі житлової та громадської забудови.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа. Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Пунктом 3 Розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Державний земельний кадастр" установлено, що у разі якщо на земельній ділянці, право власності (користування) на яку не зареєстровано, розташований житловий будинок, право власності на який зареєстровано, кадастровий номер на таку земельну ділянку присвоюється за заявою власників такого будинку на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Забороняється вимагати для присвоєння земельній ділянці кадастрового номера інші документи. Такий кадастровий номер є чинним з моменту його присвоєння.

Відповідно до пунктів 6, 7 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

У разі надання відмови з підстави, визначеної абзацом другим частини шостої цієї статті, заявнику повідомляється найменування та адреса органу, до повноважень якого належить здійснення державної реєстрації земельної ділянки.

Суд зазначає, що із дослідженого судом оскаржуваного рішення, вбачається, що державним кадастровим реєстратором Управління Держземагентства у Харківському районі Харківської області Давидовою О.М. не було вказано яким саме вимогам, перелік яких визначено статтею 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", не відповідають подані на розгляд документи, натомість у рішенні про відмову у внесенні відомостей (змін до них) міститься висновок щодо віднесення даної земельної ділянки до певної категорії з посиланням на статті 58, 59 Земельного кодексу України.

Відповідно до положень статті 88 Водного кодексу України, з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється. Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель, крім земель морського транспорту. Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом.

У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг (з установленою в них пляжною зоною) розробляються в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року №486, у межах водоохоронних зон виділяються землі прибережних захисних смуг та смуги відведення з особливим режимом їх використання відповідно до статей 88-91 Водного кодексу України. Розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації.

Проекти цих зон розробляються на замовлення фізичних та юридичних осіб, узгоджуються з власниками землі, землекористувачами, Мінприроди, Держводагентством та територіальними органами Держземагентства, а на території Автономної Республіки Крим - з органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань екології та природних ресурсів, водного господарства та земельних ресурсів і затверджуються відповідними місцевими виконавчої влади або виконавчими комітетами рад.

За таких обставин суд приходить до висновку, що посилання Державного кадастрового реєстратора Держземагентства у Харківському районі Харківської області на положення статей 58, 59 Земельного кодексу України та на те, що земельна ділянка, яка відводиться, знаходиться безпосередньо в прибрежно-захисній смузі водного об'єкта спростовується зібраними по справі доказами. Крім того, враховуючи положення Закону України "Про Державний земельний кадастр" та те, що у разі якщо на земельній ділянці, право власності (користування) на яку не зареєстровано, розташований житловий будинок, право власності на який зареєстровано, кадастровий номер на таку земельну ділянку присвоюється за заявою власників такого будинку на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень на може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на це, суд дійшов до висновку, що рішення Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства у Харківському районі Харківської області Давидової Олени Миколаївни від 24.11.2015 року № РВ-015 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язати Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Харківському районі Давидової Олени Миколаївни здійснити державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0900 га по вул. Полтавський Шлях, 3 в. м. Люботин Харківської області у Державному земельному кадастрі, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Враховуючи, що Державним кадастровим реєстратором Управління Держгеокадастру у Харківському районі Давидовою Оленою Миколаївною повторно безпідставно та необґрунтовано відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав та інтересів позивача буде забов'язання Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Харківському районі Давидової Олени Миколаївни здійснити державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0900 га по вул. Полтавський Шлях, 3 в. м. Люботин Харківської області у Державному земельному кадастрі, а відтак зазначена позовна вимога має бути задоволеною.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд відмічає, що відповідачем не подано допустимих та належних доказів в розумінні ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України незаконності нарахованої суми заборгованості.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Харківському районі Давидової Олени Миколаївни, третя особа - Управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі

Скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Харківському районі Давидової Олени Миколаївни від 24.11.2015 року № РВ-015 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Зобов'язати Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Харківському районі Давидову Олену Миколаївну здійснити державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0900 га по вул. Полтавський Шлях, 3 в. м. Люботин Харківської області у Державному земельному кадастрі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (61098, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) сплачену суму судового збору в розмірі 974 (дев'ятсот сімдесят чотири) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області (61003, м. Харків, вул. Короленко, 16).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бадюков Ю.В.