Справа № 823/5190/15
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/5190/15 Головуючий у 1-й інстанції: Тимошенко В.П.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

25 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Чорної Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року у адміністративній справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення від 21.10.2015 №4348/0/300-15, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, в якому просив суд визнати протиправним рішення від 21.10.2015 №4348/0/300-15 «Про відмову в поновленні договору оренди землі від 20.08.2003, зареєстрованого у районному відділі земельних ресурсів за №6 від 03.10.2003, з додатковою угодою про зімну умов договору оренди від 01.02.2005, зареєстрованої у Смілянському районному відділі Черкаської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.01.2008 за НОМЕР_1»; зобов'язати відповідача розглянути по суті його лист - повідомлення (клопотання) від 11.08.2015 про поновлення договору оренди землі від 20.08.2003 зі змінами від 01.02.2005, площею 55,127 га , в тому числі 55,127 га ріллі земель державної власності в адміністративним межах Малосмілянської сільської ради, Смілянського району, Черкаської області, кадастровий НОМЕР_2.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, в який просить скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до частини четвертої статті 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до частини першої статті 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 20.08.2003 між Смілянською районною державною адміністрацією та приватним підприємцем ОСОБА_2 укладено договір оренди земель державної власності в адміністративних межах Малосмілянської сільської ради, відповідно до якого останній приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 55,127 га, в тому числі 55,127 га ріллі.

01.02.2005 між вказаними сторонами укладено угоду про зміну умов договору оренди, відповідно до якої змінено строк оренди з 5 на 12 років, з терміном його дії до 03.10.2015.

11.08.2015 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області з листом - повідомленням (клопотання), в якому посилаючись на статтю Закону України «Про оренду землі» просив продовжити термін дії договору оренди терміном до 35 років (до 2045 року).

Листом - запереченням Головного Управління Держгеокадастру у Черкаській області від 21.10.2015 №4348/0/3000-15 позивачу повідомлено, що головне управління заперечує проти поновлення договору оренди землі від 20.08.2003 разом з додатковою угодою від 01.02.2005, оскільки ним на виконання умов статті 33 Закону України «Про оренду землі» не надано проект додаткової угоди до договору оренди землі, а також в порушення вимог статті 15 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі не містить всіх істотних умов. У зв'язку із наведеним позивачу було роз'яснено, що відповідно до п. 9.1 договору оренди від 20.08.2003 та статті 34 Закону України «Про оренду землі» після припинення договору він зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем порушені вимоги умов договору та Закону України «Про оренду землі», тому спірне рішення є обґрунтованим.

Проте, колегія суддів вважає, що в даному випадку справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина друга вказаної статті).

Згідно пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у КАС України термін - суб'єкт владних повноважень, означає орган державної влади, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Також, відповідно до пунктів 1 та 6 частини першої статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав; справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

З матеріалів справи вбачається, що листом - запереченням Головного Управління Держгеокадастру у Черкаській області від 21.10.2015 №4348/0/3000-15 позивачу відмовлено у продовжені терміну дії договору оренди, який на думку позивача мав би бути продовжений в силу статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Так статтею 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено порядок поновлення договору оренди землі. Зокрема, в частині першій названої статті передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Колегія суддів вважає, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

За таких обставин, за змістом статті 12 Господарського процесуального кодексу України та статті 15 Цивільного процесуального кодексу України спори, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні договорів розглядаються в порядку господарського чи цивільного судочинства, в залежності від суб'єктного складу учасників.

На думку колегії суддів, у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач діяв як учасник договірних правовідносин.

Натомість, під час розгляду справи суд першої інстанції встановив порушення позивачем вимог договору оренди та Закону України «Про оренду землі» в частині виконання договірних зобов'язань та вимог, зокрема встановлено, що позивач в порушення вимог п. 5.3 договору оренди землі звернувся до відповідача з заявою про поновлення договору оренди з пропущенням строку; в наданих позивачем документах міститься проект додаткової угоди про зміну умов до договору оренди земель державної власності, а не про поновлення договору оренди землі; змінено термін оренди земельної ділянки до 35 років, в той час як первинний договір був зареєстрований на 5 років, а згодом додатковою угодою збільшено до 12 років.

Отже, даний спір позбавлений ознак публічно - правового, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 КАС України є підставою для закриття провадження.

Згідно пункту 1 частини першої та частини другої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Тому, колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що із даним позовом він може звернутися в порядку господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 статті 203 КАС України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтею 157 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 203, 205, 207 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року скасувати та провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 01.02.2016 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.