Справа № 816/3617/15
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 р.Справа № 816/3617/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.,

представника відповідача - Прудкої І.О., представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2015р. по справі № 816/3617/15

за позовом ОСОБА_4

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області треті особи Начальник Новосанжарського відділу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області Повідерний Ігор Віталійович , Фізична особа-підприємець ОСОБА_6 , ОСОБА_2

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА

27 серпня 2015 року ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_4) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області (далі по тексту - ГУ Держгеокадастру в Полтавській області, відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: фізична особа-підприємець ОСОБА_6, начальник Новосанжарського відділу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області Повідерний Ігор Віталійович, ОСОБА_2, в якому, з урахуванням уточнень, прийнятих судом, просив суд :

1) визнати протиправними дії посадових осіб Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області в частині відмови у затвердженні проекту землеустрою ОСОБА_4 земельних ділянок для ведення фермерського господарства з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, викладені у листі від 21.07.2015 року № 788/0/72-15;

2) зобов'язати посадових осіб Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області затвердити проекти землеустрою земельних ділянок для ведення фермерського господарства з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2015 року по справі № 816/3617/15 провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: фізична особа-підприємець ОСОБА_6, начальник Новосанжарського відділу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області Повідерний Ігор Віталійович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії в частині вимог щодо визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області стосовно відмови у затвердженні проекту землеустрою ОСОБА_4 земельної ділянки для ведення фермерського господарства з кадастровим № НОМЕР_2, викладеної в листі від 21 липня 2015 року № 788/0/72-15, зобов'язання Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області затвердити проект землеустрою земельної ділянки для ведення фермерського господарства з кадастровим № НОМЕР_2 - закрито.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2015 року по справі № 816/3617/15 адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: фізична особа-підприємець ОСОБА_6, начальник Новосанжарського відділу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області Повідерний Ігор Віталійович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області стосовно відмови у затвердженні проекту землеустрою ОСОБА_4 земельної ділянки для ведення фермерського господарства з кадастровим № НОМЕР_1, викладеної в листі від 21 липня 2015 року № 788/0/72-15.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області розглянути заяву ОСОБА_4 про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки для ведення фермерського господарства з кадастровим № НОМЕР_1 у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням висновків суду.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору у розмірі 36,54 грн.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2015 року по справі № 816/3617/15.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що проекти землеустрою, подані на затвердження позивачем, містили ряд недоліків, які, незважаючи на листи-відповіді ГУ Держгеокадастру в Полтавській області, виправлені не були. З посиланням на п.3.9 Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року № 376 «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» місцезнаходження межових знаків підлягає прив'язці до пунктів державної геодезичної мережі. Отже, матеріали перенесення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), а саме креслення, перенесення в натуру меж земельних ділянок повинно бути надано з прив'язкою до пунктів державної геодезичної мережі. Також, до складу матеріалів геодезичних вишукувань, що є складовою частиною документації із землеустрою, необхідно додавати копію матеріалів, які підтверджують офіційне отримання (у відповідності до Положення про порядок розпорядження картографічною інформацією») інформації про геодезичну та картографічну основу. Однак, судом першої інстанції вищезазначене не було враховано, що призвело до необґрунтованого задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2015 року по справі № 816/3617/15, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що оскаржувана постанова не стосується прав та інтересів третьої особи ОСОБА_2, у вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Позивач та треті особи Повідерний І.В., ОСОБА_6 в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Через канцелярію суду від третьої особи Повідерного І.В. надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи, що позивач та треті особи Повідерний І.В., ОСОБА_6 належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі позивача та третіх осіб Повідерного І.В., ОСОБА_6

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача та третьої особи ОСОБА_2, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 травня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Головного управління Держземагенства у Полтавській області (правонаступником якого є відповідач відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15) із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 5,00 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення, державної власності за межами населених пунктів на території Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області для ведення фермерського господарства з подальшою передачею в оренду /т.1, а.с. 38/.

Наказом Головного управління Держземагенства в Полтавській області № 1700 від 14 липня 2014 року "Про надання дозволу на розроблення документації з землеустрою" /а.с.102/ ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населених пунктів на території Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області загальною площею 4,9945 га ріллі /т.1, а.с. 39/.

06 жовтня 2014 року позивач звернувся з письмовою заявою до ФОП ОСОБА_6 (кваліфікаційний сертифікат Державного агентства земельних ресурсів №000474 від 18 січня 2013 року /а.с.118/) про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення, крім іншого, земельної ділянки із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства на території Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області площею 4,9945 га /т.1, а.с. 12/. Вищезазначеній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1.

20 лютого 2015 року за №0-1620-0.4-772/2-15 начальником відділу Держземагенства у Новосансарському районі Полтавської області було складено та затверджено висновок погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та визначено за можливе погодити проект щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_4 загальною площею 4,9945 га ріллі для ведення фермерського господарства із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення розташованої за межами населених пунктів на території Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області /т.1, а.с.14/.

За результатами розгляду клопотання від 14 квітня 2015 року про затвердження проектів землеустрою щодо відведення, крім іншого, земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 4,9945 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області з подальшою передачею в оренду терміном на 25 років для ведення фермерського господарства.

Листом від 22 травня 2015 року №5359/2-15 було відмовлено у погодженні проектів землеустрою та запропоновано після усунення перелічених зауважень повторно подати документи на розгляд /т.1, а.с.43/.

07 липня 2015 року ОСОБА_4 повторно звернувся до відповідача з клопотаннями про погодження проекту землеустрою щодо відведення, крім іншого, земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 4,9945 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області з подальшою передачею в оренду терміном на 25 років для ведення фермерського господарства.

Листом від 21 липня 2015 року №788/0/72-15 було відмовлено у погодженні, крім іншого, проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 4,9945 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області з подальшою передачею в оренду терміном на 25 років для ведення фермерського господарства /т.1, а.с.45/.

Не погодившись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання протиправними дії посадових осіб ГУ Держгеокадастру в Полтавській області в частині відмови у затвердженні проекту землеустрою земельної ділянки для ведення фермерського господарства з кадастровим номером НОМЕР_1, викладеної в листі від 21 липня 2015 року №788/0/72-15, зобов'язання відповідача затвердити проект землеустрою земельних ділянок для ведення фермерського господарства з кадастровим номером НОМЕР_1.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, приймаючи рішення про відмову позивачеві у затвердженні проекту землеустрою земельної ділянки для ведення фермерського господарства з кадастровим номером НОМЕР_1, викладене в листі від 21 липня 2015 року № 788/0/72-15, діяв не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачений законами України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання посадових осіб ГУ Держгеокадастру в Полтавській області затвердити проекти землеустрою земельних ділянок для ведення фермерського господарства з кадастровим номером НОМЕР_1, суд першої інстанції виходив з того, що повноваження відповідача щодо затвердження проектів землеустрою земельних ділянок для ведення фермерського господарства є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позову, з огляду на таке.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений статтею 123 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), частиною 1 якої встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Частиною 2 статті 123 ЗК України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 3 цієї статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною шостою статті 123 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Крім того, частиною 4 статті 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів, затвердженого Указом Президента України № 445 від 08.04.2011 року (чинного на момент виникнення спірних відносин, далі - Положення), Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Згідно з пп. 6-1 п. 4 Положення Держземагентство України відповідно до покладених на нього завдань передає відповідно до закону безпосередньо або через визначені в установленому порядку територіальні органи земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб.

Пунктом 7 Положення передбачено, що Держземагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, а також через міськрайонні, міжміські, міжрайонні територіальні органи.

Оскільки спірна земельна ділянка належить до категорії земель сільськогосподарського призначення, то саме до компетенції Головного управління Держземагенства у Полтавській області (правонаступником якого являється відповідач) відносився розгляд питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки.

Згідно з положеннями абзацу 4 частини 3 статті 123 ЗК України умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу (ч. 4 статті 123 ЗК України).

Відповідно до вимог частини першої статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

В силу частини четвертої статті 186-1 Земельного кодексу України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (частина 5 статті 1861 Земельного кодексу України)

Згідно частини шостої статті 186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Положеннями частини сьомої статті 186-1 Земельного кодексу України встановлено, що органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій", надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Крім того, відповідно до частини 8 статті 186-1 ЗК України, у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Колегія суддів зазначає, що наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 95 від 04.06.2015 року «Про деякі питання взаємодії між територіальними органами Держгеокадастру/Держземагентства під час розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності було затверджено Порядок взаємодії між територіальними органами Держгеокадастру/Держземагенства під час реалізації повноважень з передачі земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування (на безконкурентних засадах) для всіх потреб (далі по тексту - Порядок № 95), який був чинним на час розгляду відповідачем заяви позивача про затвердження проекту землеустрою та доданих до неї матеріалів, та винесення спірного рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою, викладеного у листі від 21.07.2015 року № 788/0/72-15.

Так, відповідно до п.4.1 Порядку № 95 при надходженні до територіального органу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та проекту договору оренди земельної ділянки, підписаного юридичною або фізичною особою (у разі передачі земельної ділянки в оренду), відповідний територіальний орган у строк, що не перевищує п'яти днів, перевіряє відповідність документації із землеустрою вимогам законодавства:

зміст проекту землеустрою на відповідність вимогам статті 50 Закону України "Про землеустрій" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), статті 186-1 Кодексу та Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року N 376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за N 391/17686;

зміст технічної документації із землеустрою на відповідність вимогам статті 55 Закону України "Про землеустрій" та Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року N 376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за N 391/17686;

зміст проекту договору оренди земельної ділянки на відповідність вимогам Закону України "Про оренду землі" (у разі передачі земельної ділянки в оренду).

Пунктом 4.2 Порядку № 95 передбачено, що після закінчення перевірки матеріалів, зазначених у пункті 4.1 Порядку, відповідним територіальним органом протягом п'яти днів:

4.2.1. У разі відповідності земельному законодавству матеріалів, зазначених у пункті 4.1 Порядку, територіальним органом у двотижневий строк з дня отримання документації із землеустрою, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймається наказ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність або користування (на безконкурентних засадах) і надсилається заявнику лист, до якого додається належним чином завірена копія наказу, у разі, якщо протягом п'яти днів фізична чи юридична особа не звернулася безпосередньо;

4.2.2. У разі невідповідності земельному законодавству матеріалів, зазначених у пункті 4.1 Порядку, інформується заявник шляхом надсилання листа про відмову у наданні земельної ділянки із зазначенням конкретних причин відмови (частина тринадцята статті 123 Кодексу).

У свою чергу, відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій", проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за наявності таких об'єктів); розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Статтею 55 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає:

а) завдання на складання технічної документації із землеустрою;

б) пояснювальну записку;

в) рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом);

г) згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем;

ґ) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території);

д) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

є) копію правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об'єкти зареєстровані);

ж) матеріали польових топографо-геодезичних робіт;

з) план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів);

и) кадастровий план земельної ділянки;

і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки;

ї) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

й) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Зі змісту положень ст.186-1 Земельного кодексу України, п.4.1, п.4.2 Порядку № 95 випливає, що у погодженні проекту землеустрою може бути відмовлено лише у випадку невідповідності його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації (ч.6 ст.186-1 ЗК України). При цьому, частиною 7 ст.186-1 ЗК України передбачено пряму заборону вимагати при погодженні проекту землеустрою, зокрема, додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки статтею 50 Закону України "Про землеустрій".

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що для затвердження спірного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 4,9945 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області з подальшою передачею в оренду терміном на 25 років для ведення фермерського господарства ОСОБА_4 подано до відповідача наступні документи:

- витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.04.2015 р. № НВ-015, разом з кадастровим планом земельної ділянки під кадастровим номером НОМЕР_1 /т.1, а.с. 91-93/;

- проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання в оренду /т.1, а.с.94-118/ з доданими до нього документами, у тому числі:

заявою позивача на виготовлення проекту землеустрою, адресованою ФОП ОСОБА_6;

пояснювальною запискою,

копією клопотання (заяви) ОСОБА_4 від 27.05.2014 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, адресованою начальнику ГУ Держземагентства у Полтавській області,

наказом Головного управління Держземагенства в Полтавській області № 1700 від 14 липня 2014 року "Про надання дозволу на розроблення документації з землеустрою", висновку про якісну характеристику ґрунтів спірної земельної ділянки,

переліком обмежень щодо використання земельних ділянок від 16.12.2014 р. № 31-28-0.1-4408/2-14, підписаним завідувачем сектору Відділу Держземагенства Лупандіною О.А. та начальником Відділу Держземагенства Повідерним І.В. і засвідченим печаткою Відділу Держземагенства у Новосанжарському району Полтавської області,

довідкою державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями по Новосанжарському району Полтавської області №758/0/2-15 від 19 лютого 2015 року, завіреною підписом та печаткою начальника відділення Держземагенства у Новосанжарському районі Полтавської області І.В.Повідерного,

викопіюванням з кадастрового плану Судівської сільської ради, погоджені гр.ОСОБА_4, головою Судівської сільської ради ОСОБА_9 та начальником Держземагенства у Новосанжарському районі Повідерним І.В.,

актом перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності від 06 жовтня 2014 року, підписаним ОСОБА_4 та засвідченим печаткою ФОП ОСОБА_6,

актом встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості від 06.10.2014 р., підписаним ФОП ОСОБА_6, ОСОБА_4 та суміжними землекористувачами ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 ,

актом прийому-передачі межових знаків на зберігання від 06.10.2014 р., підписаним ФОП ОСОБА_6, ОСОБА_4 та суміжними землекористувачами ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 ,

абрисом та описом місцезнаходження межового знака,

схемою до каталогу координат та каталогом координат кутів зовнішніх меж ділянки,

матеріалами геодезичних вишукувань та землевпорядкування спірної ділянки, відомістю вирахування координат кутів зовнішніх меж ділянки,

актом прийомки-здачі виконаних робіт,

висновком про погодження землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 20 лютого 2015 року № 0-1620-0.4-772/2-15, підписаним начальником Відділу Держземагенства у Полтавській області Повідерним І.В. і засвідченим печаткою Відділу Держземагенства у Новосанжарському району Полтавської області,

кваліфікаційним сертифікатом Державного агентства земельних ресурсів №000474 від 18 січня 2013 року.

З наявних в матеріалах справи копій вищевказаних матеріалів проекту землеустрою вбачається, що останні за своїм переліком відповідають вимогам ст. 50 Закону України "Про землеустрій».

Твердження ГУ Держгеокадастру у Полтавській області у листі від 21 липня 2015 року №788/0/72-15 про необхідність долучення матеріалів геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування в повному обсязі, відомості про обчислення площі ділянки, доопрацювання матеріалів перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість), в частині прив'язки до державної геодезичної сітки пунктів геодезичної основи, з яких здійснювалось перенесення (встановлення) межових знаків поворотних точок межі ділянки, а також уточнення даних щодо віднесення (невіднесення) земельної ділянки до особливо цінних земель, визначених пунктом "г" частини першої статті 150 ЗК України, є необґрунтованими, оскільки для погодження проектів землеустрою позивачем надані усі документи передбачені частиною сьомою статті 186-1 Земельного кодексу України.

Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що відповідачем у листі від 21.07.2015 року №788/0/72-15 в порушення вимог ч.ч.5, 6 ст.186-1 ЗК України не вказано, яким конкретно пунктам ст.50 Закону України «Про землеустрій», іншій нормі закону чи прийнятого відповідно до них нормативно-правового акту, що регулює відносини у відповідній сфері, не відповідають подані позивачем документи.

Відповідач, вказуючи на необхідність долучити до проекту землеустрою матеріалів геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування в повному обсязі, не враховує, що вищезазначені матеріали наявні у поданому позивачем проекті. При цьому, відповідач не конкретизує, яких, на його думку, елементів цих матеріалів не вистачає.

Зазначаючи про необхідність доопрацювати матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість), в частині прив'язки до державної геодезичної сітки пунктів геодезичної основи, з яких здійснювалось перенесення (встановлення) межових знаків поворотних точок межі ділянки, відповідач не враховує, що статтею 50 Закону України «Про землеустрій» не встановлено певних конкретних вимог щодо матеріалів перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки).

На інший нормативний акт, яким би такі вимоги було встановлено, відповідач у листі від 21.07.2015 року не посилається.

З приводу вимог відповідача про необхідність уточнення даних щодо віднесення (невіднесення) земельної ділянки до особливо цінних земель, визначених пунктом «г» частини 1 статті 150 ЗК України, колегія суддів відмічає, що про невіднесення спірної земельної ділянки площею 4,9945 га до особливо цінних земель прямо зазначено у пояснювальній записці до проекту землеустрою (а.с.100).

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, поняття "доопрацювання" та "уточнення" мають суб'єктивно оціночний та необмежений зміст і не вказують, у чому конкретно полягає невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем в порушення вимог ч.5 ст.186-1 ЗК України у листі відповідача від 21 липня 2015 року № 788/0/72-15 про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки не було чітко визначено конкретні недоліки наданого позивачем на затвердження проекту землеустрою з посиланням на вимоги нормативно-правових актів, та не наведено вичерпного переліку документів, необхідних для належного затвердження такого проекту землеустрою. Не вказано таких відомостей і в апеляційній скарзі.

З приводу доводів позивача про те, що у поданих позивачем матеріалах відсутнє підтвердження, що останні отримані з офіційних джерел, та інформація щодо прив'язки їх до пунктів національної геодезичної мережі, колегія суддів вказує, що такі вимоги статтею 50 Закону України "Про землеустрій" не висуваються.

Як встановлено частиною 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів (ч.6 ст.72 КАС України).

Беручи до уваги, що відповідачем ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не було надано належного нормативно-правового обґрунтування своєї позиції щодо відмови ОСОБА_4 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_1, викладеної у листі від 21 липня 2015 року № 788/0/72-15, та доказів на підтвердження такої позиції, колегія суддів вважає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень правомірності свого рішення належним чином не довів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті рішення про відмову ОСОБА_4 у затвердженні проекту землеустрою земельної ділянки для ведення фермерського господарства з кадастровим номером НОМЕР_1, викладене у листі від 21.07.2015 року № 788/0/72-15, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом України «Про землеустрій», без дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України, а отже, наявні підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у затвердженні вказаного проекту.

Щодо позовних вимог про зобов'язання посадових осіб ГУ Держгеокадастру в Полтавській області затвердити проект землеустрою земельної ділянок для ведення фермерського господарства з кадастровим номером № НОМЕР_1, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як встановлено частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З огляду на наведену норму, враховуючи протиправність відмови відповідача у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_1, викладеної у листі від 21.07.2015 року за № 788/0/72-15, беручи до уваги необхідність повного захисту прав, свобод та інтересів позивача в рамках даного адміністративного спору, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано вийшов за межі позовних вимог та зобов'язав ГУ Держгеокадастру в Полтавській області розглянути заяву ОСОБА_4 про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки для ведення фермерського господарства з кадастровим № НОМЕР_1 у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду в цій частині не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2015р. по справі № 816/3617/15 в частині задоволення позову - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Жигилій С.П. Дюкарєва С.В.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 02.02.2016 р.