Справа № 815/6142/15
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2016-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6142/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року

15год.00хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Управління Укртрансінспекції у Вінницькій області до СФГ "Граніт" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява (з урахуванням уточненого адміністративного позову) Управління Укртрансінспекції у Вінницькій області, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача Селянського фермерського господарства "СФГ "Граніт" на користь Управління Укртрансінспекції у Вінницькій області 81 745,24 грн., що еквівалентно 3 350,70 євро відповідно до офіційного курсу, 28.07.2015 року, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку, в дохід Державного бюджету України (р/р 0002 КОД 38054707 УК у м. Вінниці/м.Вінниця/ 22160100 у ГУДКСУ у Вінницькій області, м. Вінниця, МФО 802015).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.07.2015р. посадовими особами управління Укртрансінспекції у Вінницькій області виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів. За результатами проведення зважування складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт № 003123 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 28.07.2015р., на підставі яких проведено розрахунок № 3123 від 28.07.2015р. плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд 3 350, 70 євро. В зв'язку з тим, що "СФГ "Граніт" в добровільному порядку не внесло плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, що призводить до ненадходження коштів у державний бюджет, управління Укртрансінспекції в Вінницькій області звернулось із даним позовом до суду.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином та завчасно, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності від 26.11.2015 року вх. №ФП/1956/15.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав до суду письмові заперечення, в якому зазначив, що акт правопорушення складено на невідому особу, яка не являється працівником підприємства, на вимогу пред'явити дозвільні документи які підтверджують правомірність встановлення та використання пересувного габаритно-вагового комплексу пред'явити відмовились оскільки вони були відсутні, особа, яка відповідальна за складання актів, не компетентна в своїх діях оскільки не має відповідних навиків, постійно консультувалась по телефону з невідомим, що до заповнення даних в графах та розрахункових санкціях, безпосередньо зважування проводила не уповноважена особа, а особа яка складала акти не перевірила правильність зважування, акт про проведення зважування підробний, оскільки водій не підписував та не отримував жодного документа. Підпис підробний; ОСОБА_2 на час складання актів не був уповноваженою особою підприємства. Також позовні вимоги зверненні до неналежного відповідача СФГ «Зірка» яким позивач не являється. На думку представника відповідача акт складено на юридичну особу, яка не допускала вказаних правопорушень.

В судовому засіданні 27.01.2016 року судом ухвалено призначити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 153 від 29.03.2012 року "Про утворення територіальних органів Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті" утворено юридичну особу публічного права територіального органу Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті - управління Укртрансінспекції у Вінницькій області.

Згідно з п. 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року за № 387/2011 року, Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті (далі - Укртрансінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України. Укртрансінспекція входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, на перевезення яким видано ліцензію, міському електричному, залізничному транспорті, експлуатації автомобільних доріг загального користування.

Відповідно до п. 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція та її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Управління Укртрансінспекції у Вінницькій області здійснює функції з управління автомобільними дорогами загального користування та має право вимагати дотримання законодавчих та нормативних актів з питань дорожнього руху.

Відтак, управління Укртрансінспекції у Вінницькій області під час здійснення своїх повноважень діє як суб'єкт владних повноважень, а також є органом спеціальної компетенції, якому надано повноваження щодо реалізації політики держави з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, на перевезення яким видано ліцензію, міському електричному, залізничному транспорті, експлуатації автомобільних доріг загального користування.

Судом встановлено, що 28.07.2015 працівниками управління Укртрансінспекції у Вінницькій області була проведена перевірка дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, внаслідок чого було виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів. А саме, посадовими особами Управління Укртрансінспекції у Вінницькій області на а/ш Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка 403 км.. проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки MAN модель 26.414, реєстраційний номер НОМЕР_2 із причепом марки KASSBOHRER, моделі D19GL, реєстраційний номер НОМЕР_1 (чек зважування №04969 від 28.07.2015 року о 15 год. 48 хв.).

За результатами проведеної перевірки складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 28.07.2015 року та Акт №003123 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 28.07.2015 року, на підставі яких проведено Розрахунок №3123 від 28.07.2015 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд З 350,70 євро., що еквівалентно 81 745, 24 грн. Вказані матеріали отримані відповідачем, що підтверджується підписом про отримання, однак плата за проїзд ним у добровільному порядку не була сплачена, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом про стягнення.

Порядком № 1567 визначено процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників.

Габаритно-ваговий контроль є елементом державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом та дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень, специфіка проведення якого визначена Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. №879 (далі - Порядок 879).

Згідно з п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2011 року, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно Порядку №879 такий контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансінспекції, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до п.п.3 п.2 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2%.

Згідно з довідкою про результати здійснення габаритно-зважувального контролю загальна маса автомобіля марки MAN модель 26.414, реєстраційний номер НОМЕР_2 із причепом марки KASSBOHRER, моделі D19GL, реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 60,3 тонн; навантаження на осі складає: 1 - 8,8 тонн, 2 - 13,85 тонн, 3 - 8,35 тонн, 4 - 11,05 тонн, 5 - 9,5 тонн, 6 -8,75, що свідчить про перевищення параметрів навантаження на строєну ось від нормативу на 5 %.

Згідно з п.21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2% подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування.

Представник відповідача в свої запереченнях вказує, що акт правопорушення складено на невідому особу, яка не являється працівником підприємства, на вимогу пред'явити дозвільні документи які підтверджують правомірність встановлення та використання пересувного габаритно-вагового комплексу пред'явити відмовились, особа, яка відповідальна за складання актів не компетентна в своїх діях оскільки не має відповідних навиків, постійно консультувалась по телефону з невідомим, що до заповнення даних в графах та розрахункових санкціях, безпосередньо зважування проводила не уповноважена особа, а особа яка складала акти не перевірила правильність зважування, акт про проведення зважування підробний оскільки водій не підписував та не отримував жодного документа. Підпис підробний; ОСОБА_2 на час складання актів не був уповноваженою особою підприємства.

В силу положень п. 41 Порядку № 879 дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Доказів оскарження акту №003123, а також дій посадових осіб Укртрансінспекції відповідачем до суду надано не було. Натомість акт №003123 від 28.07.2015 року був отриманий водієм ОСОБА_3 без зауважень та заперечень. Посилання відповідача на підроблені підписи та акт в цілому є безпідставними, оскільки відповідачем не надано до суду доказів звернення до правоохоронних органів по факту підробки документів, а отже такі твердження відповідача є необґрунтованими.

Довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю містить підпис ОСОБА_2, щодо підроблення якої відповідач до компетентних органів не звертався.

Посилання відповідача стосовно звернення позивачем з позовними вимогами до СФГ «Зірка», а не до СФГ «Граніт», як підставу для відмови в задоволенні позовних вимог є необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи позивач 15.10.2015 року звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до СФГ «Граніт», при цьому в позовних вимогах просив суд стягнути заборгованість з СФГ «Зірка». З цього приводу ухвалою суду від 19.10.2015 року позовну заяву Укртрансінспекції було залишено без руху у відповідності до приписів ст.. 108 КАС України та надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви.

09.11.2015 року від Управління Укртрансінспекції у Вінницькій області до суду надійшла заява про усунення недоліків з позовною заявою, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача Селянського фермерського господарства "СФГ "Граніт" заборгованість.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом (окрім зазначених у ч. 2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994 року, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

В силу положень пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 року, рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно з п. 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні № 879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до п. 31.1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10- 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансінспекції.

Пунктом 26 Порядку № 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Розрахунок №3123 плати за проїзд виконаний відповідно до затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №879 формули та містить усі вихідні дані для проведення розрахунку.

Також в матеріалах справи наявні документи, що підтверджують належність та справжність засобів вимірювальної техніки, що використовується Інспекцією (сертифікат, лист повірки, тощо).

Аналіз норм Закону України "Про автомобільний транспорт", Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року за № 387/2011 року, а також інших підзаконних нормативно-правових актів про автомобільний транспорт, дає підстави вважати, що право на стягнення Уктрансінспекцією та її територіальними підрозділами плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автодорогами загального користування випливає з покладених на неї завдань щодо державного контролю за додержанням вимог законодавства про автомобільний транспорт, а несплата суб'єктами господарювання таких коштів у добровільному порядку тягне за собою ненадходження коштів до Державного бюджету України, що суттєво порушує інтереси держави.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача СФГ «Граніт» плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 81 745, 24 грн., що еквівалентно 3 350, 70 євро відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку.

Згідно із ст.ст. 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд відповідно до ст. 86 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на викладене і враховуючи те, що заявлені позивачем вимоги відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються належними доказами та не спростовані відповідачем, суд доходить до висновку, що адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Позивачу ухвалою від 09.11.2015р. відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення, відтак, з Управління Укртрансінспекції у Вінницькій області стягується до Державного бюджету України 1226,18грн. судового збору.

Керуючись ст.94, ч.6 ст.128. ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Управління Укртрансінспекції у Вінницькій області до СФГ "Граніт" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом задовольнити.

Стягнути з Селянського фермерського господарства "СФГ "Граніт" (66720, Одеська область, Фрунзівський район, с. Перехрестове, вул.Ніжніченко, 22; ) на користь Управління Укртрансінспекції у Вінницькій області 81745(вісімдесят одну тисячу сімсот сорок п'ять)грн. 24коп., що еквівалентно 3350,70 євро відповідно до офіційного курсу, 28.07.2015 року, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку в дохід Державного бюджету України (р/р 0002 КОД 38054707 УК у м.Вінниці/м.Вінниця/ 22160100 у ГУДКСУ у Вінницькій області, м. Вінниця, МФО 802015).

Стягнути з Управління Укртрансінспекції у Вінницькій області до Державного бюджету України 1226(одна тисяча двісті двадцять шість)грн. 18коп. судового збору .

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян