Справа № 820/11552/15
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 січня 2016 р. № 820/11552/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Зінченка А.В.,

при секретарях Алавердян Е.А., Хмелівської Н.М.

за участі представників сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

ІІІ особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Південна залізниця до Головного Управління Держпраці у Харківській області, за участі третьої особи Відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань на Україні у м.Харкові, про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця", звернулось до суду з позовом до Головного Управління Держпраці у Харківській області в якому просить суд скасувати акти форми Н-5 та Н-1 від 17.11.2015 року Головного Управління Держпраці у Харківській області про нещасний випадок, що стався 17.01.2015 року о 09 годині 40 хвилин із провідником пасажирських вагонів відокремленого підрозділу «Харківська вагонна дільниця №1» державного підприємства «Південна залізниця» ОСОБА_4 та зобов'язати Головне Управління Держпраці у Харківській області скласти акт форми Н-5 про нещасний випадок, що стався 17.01.2015 року о 09 годині 40 хвилин з провідником пасажирських вагонів відокремленого підрозділу «Харківська вагонна дільниця №1» державного підприємства «Південна залізниця» ОСОБА_4, що не пов'язаний з виробництвом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на час настання смертельного випадку потерпілий ОСОБА_4 не працював, не виконував свої трудові обов'язки і смертельне травмування сталося з його особистої вини, не пов'язаної з виробництвом. Підстави для визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, відсутні; видача акту форми Н-1 є таким, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив позовні задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував та просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник ІІІ-особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був прийнятий на посаду провідника пасажирських вагонів згідно наказу начальника дільниці від 15.06.2001 року №41.

15 січня 2015 року ОСОБА_4 згідно із графіком роботи був направлений на обслуговування вагону №4 потягу №225а сполученням «Харків-Ужгород», який відправився з м. Харкова о 23 год. 07 хв. Даний вагон ОСОБА_4 обслуговував разом із провідником пасажирських вагонів ОСОБА_5, оскільки відповідно до графіку роботи та нормами обслуговування і відпочинку в рейсі вагон повинні обслуговувати два провідника.

Після прибуття поїзду до пункту обороту, на ст. Ужгород, о 03 год. 55 хв. після висадки пасажирів склад поїзду був переставлений на колії технічної станції для відстою.

Відповідно до графіку роботи і відпочинку у рейсі ОСОБА_4 чергував до 07 год. 54 хв., після чого у нього почався час відпочинку. У вільний від чергування час, приблизно о 08 год. 20 хв., ОСОБА_4 на території технічної станції, де в цей час знаходився у відстої склад поїзду, зустрівся із провідником пасажирських вагонів ОСОБА_6. Після чого вони разом пішли до міста для вирішення особистих побутових питань.

Встановлено, що на ринку міста Ужгород ОСОБА_4 купив до дому декілька пакетів прального порошку, продукти харчування та інше для задоволення побутових потреб. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_6І повернулись на вокзал. ОСОБА_6, прибувши на вокзал, зателефонував провіднику 2 вагону поїзду «Харків-Ужгород» ОСОБА_7 та попросив допомогти перенести пакунки до 1 вагону.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що склад поїзду «Харків-Ужгород» в цей час стояв на другій платформі для посадки пасажирів на Харків. На записі з камери відеоспостереження, яка встановлена на 3 платформі станції Ужгород видно, як ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 спочатку перенесли пакунки на третю платформу на початок перону (в напрямку Харкова), а потім навпростець через шосту колію до 1 вагону поїзду №225а/226 «Харків-Ужгород», який стояв напроти. Після цього вони розійшлися, кожен до свого вагону. ОСОБА_4 з пакетами пішов вздовж перону до свого вагону. Для того, щоб зайти у свій вагон, ОСОБА_4В, необхідно було зійти з 3 платформи та перейти через 6 колію.

В цей час до ст. Ужгород наближався маневровий тепловоз ЧМС-3 №6094, яким керував машиніст ОСОБА_9 При під'їзді до широкої платформи між 6 і 7 коліями ОСОБА_9 побачив людину, яка йшла краєм перону у попутному напрямі. ОСОБА_10 відразу подав сигнал великої гучності, але незважаючи на це, людина при наближенні поїзда різко повернула в бік локомотива і почала переходити колію перед ним. ОСОБА_9 відразу застосував екстрене гальмування, але через малу відстань наїзду на людину уникнути не вдалося. Нещасний випадок стався о 09 год. 40 хв.

ОСОБА_11 із членів поїзної бригади про випадок травмування ОСОБА_4 дізнався провідник вагону №1 ОСОБА_12, який на прохання працівника міліції брав участь упізнанні загиблого. ОСОБА_12 одразу повідомив про випадок до штабного вагону №8, а провідник цього вагону ОСОБА_13 зателефонувала начальнику пасажирського поїзду ОСОБА_14, яка в свою чергу повідомила керівництво Харківської вагонної дільниці №1 Південної залізниці.

Труп ОСОБА_4 було доставлено до Ужгородського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи Закарпатської області, яке в своєму листі від 27.01.2015 року №207 повідомило про причини смерті та те, що в крові трупа алкоголю не виявлено.

Матеріалами справи підтверджено, що наказом в.о. начальника Відповідача від 19.01.2015 року №6-н/в була створена комісія із спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком у складі: голови комісії - головного державного інспектору з охорони праці відділу розслідування нещасних випадків та обліку травматизму територіального управління Держгірпромнагляду у Харківській області ОСОБА_15; членів комісії: страхового експерта з охорони праці ВВД ФССНВУ у м. Харкові ОСОБА_16, головного інженера пасажирської служби Південної залізниці ОСОБА_17, головного інженера Харківської вагонної дільниці №1 Південної залізниці ОСОБА_18, голови первинної профспілкової організації вільної профспілки залізничників України відокремленого підрозділу «Харківська вагонна дільниця №1» державного підприємства «Південна залізниця» ОСОБА_19, голови ХАРТЕКОМ ВПЗУ ОСОБА_20

У зв'язку з тим, що деякі члени комісії під час спеціального розслідування перебували у відпустках або на лікарняному до складу комісії відповідними наказами вносились зміни.

На виконання вимог Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232, комісія почала спеціальне розслідування.

За результатами спеціального розслідування був складений акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 17 січня 2015 року о 09 годині 40 хвилин у відокремленому підрозділі «Харківська вагонна дільниця №1» державного підприємства «Південна залізниця» від 25.05.2015 року, який 26.05.2015 року затверджений Відповідачем (акт форми Н-5),

Спеціальна комісія прийшла висновку, що на підставі матеріалів спеціального розслідування (пояснень, відеоматеріалів події, запитів і отриманих на них відповідей від державної адміністрації залізничного транспорту України, слідчого відділення лінійного відділу на ст. Ужгород УМВС України на Львівській залізниці, територіальної державної інспекції з питань праці у Харківській області, державної фінансової інспекції у Харківській області та ін.), нещасний випадок зі ОСОБА_4 стався під час змінного відпочинку, у неробочий час, поза межами робочого місця, не на території підприємства, під час виконання дій потерпілим у власних інтересах та визнала, що даний нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом.

Судом встановлено, що акт форми Н-5 був підписаний головою та членами комісії, але два члена комісії - голова первинної профспілкової організації вільної профспілки залізничників України відокремленого підрозділу «Харківська вагонна дільниця №1» державного підприємства «Південна залізниця» ОСОБА_19, голова ХАРТЕКОМ ВПЗУ ОСОБА_20 підписали акт з окремими думками, які були додані до акту.

Не погодившись з рішенням комісії із спеціального розслідування мати потерпілого ОСОБА_4 - громадянка ОСОБА_21, керуючись п.54 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків,професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постано вою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232, направила на адресу Відповідача звернення про повторне спеціальне розслідування.

За результатами перевірки матеріалів спеціального розслідування нещасного випадку Відповідачем було прийнято рішення про повторне (додаткове) спеціальне розслідування.

Наказом в.о. начальника територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Харківській області від 01.07.2015 року №103-н/в була створена комісія із повторного спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, до складу якої були включені:голова комісії - начальник відділу розслідування нещасних випадків та обліку травматизму територіального управління Держгірпромнагляду у Харківській області ОСОБА_22; члени комісії: страховий експерт з охорони праці ВВД ФССНВУ у м. Харкові ОСОБА_23, інженер з охорони праці пасажирської служби південної залізниці ОСОБА_24, в.о. заступника начальника Харківської вагонної дільниці №1 Південної залізниці ОСОБА_25, заступник голови первинної профспілкової організації вільної профспілки залізничників України відокремленого підрозділу «Харківська вагонна дільниця №1» державного підприємства «Південна залізниця» ОСОБА_26, перший заступник голови ХАРТЕКОМ ВПЗУ ОСОБА_11

У зв'язку із ліквідацією територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Харківській області та переданням його повноважень Головному управлінню Держпраці у Харківській області відповідно до наказу заступника начальника управління Держпраці від 06.10.2015 року №3-н/в була утворена комісія із повторного спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком у складі:голова комісії - начальник відділу розслідування, аналізу та обліку аварій і виробничого травматизму Головного управління Держпраці у Харківській області ОСОБА_22; члени комісії: страховий експерт з охорони праці ВВД ФССНВУ у м. Харкові ОСОБА_27, інженер з охорони праці пасажирської служби Південної залізниці ОСОБА_24, заступник начальника Харківської вагонної дільниці №1 Південної залізниці ОСОБА_28, заступник голови первинної профспілкової організації вільної профспілки залізничників України відокремленого підрозділу «Харківська вагонна дільниця №1» державного підприємства «Південна залізниця» ОСОБА_26, перший заступник голови ХАРТЕКОМ ВПЗУ ОСОБА_11

В процесі спеціального розслідування на адресу Позивача, Укрзалізниці, Територіальної державної інспекції з питань праці у Харківській області, СВ ЛВ на ст. Ужгород УМВС України на Львівській залізниці, Державної фінансової інспекції у Харківській області були направлені численні запити, отримані на них відповіді говорять про наступне: - згідно листа Укрзалізниці від 12.03.2015 року №ЦЗМ-12/638 встановлено, що територією смертельного травмування провідника пасажирських вагонів ОСОБА_4 не можна вважати територією, де розташовані відокремлені підрозділи державного підприємства «Південна залізниця», нещасний випадок стався на території ДТГО «Львівська залізниця»; згідно абзацу 2 Загальних положень Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 року №59, службові поїздки працівників, робота яких проходить у дорозі або має роз'їзний характер, не вважається відрядженням, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором, трудовим договором (контрактом) між працівником та власником.

Також, виходячи з норм статті 13 КЗпП України, перелік посад, робота за якими має роз'їзний характер, визначається колективним договором.

Додатком 3 до Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Харківської вагонної дільниці №1 на 2002-2015 роки (зі змінами та доповненнями) професія «провідник пасажирського вагона» передбачена в Переліку професій працівників, які мають право на надбавку за роз'їзний характер роботи.

Таким чином, робота працівника, що має роз'їзний характер, не вважається службовим відрядженням, бо поїздки працівника є постійними, а не час від часу, як у разі службового відрядження.

Також, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що постановою СВ ЛВ на ст. Ужгород від 19.02.2015 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 17.01.2015 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України закрито у зв'язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.276 КК України.

Згідно листа державного підприємства «Південна залізниця» від 14.05.2015 року №в.о. Н-14-1/185 встановлено, що заробітна плата провіднику пасажирських вагонів ОСОБА_4 нарахована-за фактично відпрацьований час. Згідно п.6.1 наказу Укрзалізниці від 10.03.1994 року №40-Ц «Про введення в дію особливостей регулювання робочого часу і часу відпочинку окремих категорій працівників, безпосередньо пов'язаних із забезпеченням безпеки руху поїздів і обслуговування пасажирів на залізницях і метрополітенах України», режим роботи і відпочинку провідників пасажирських вагонів у рейсі регламентується графіком роботи і відпочинку, який розробляється відповідно до наказу Укрзалізниці від 21.05.2010 року №369-Ц «Про організацію роботи поїзних бригад пасажирських поїздів». Крім того, згідно п.66 КЗпП України перерва для відпочинку не включається в робочий час і відповідно за час відпочинку оплата праці провіднику пасажирських вагонів не нараховується.

А відповідно до листа Територіальної державної інспекції з питань праці у Харківській області від 10.07.2015 року №01-19-2064 встановлено, що враховуючи специфіку організації праці окремих категорій працівників залізничного транспорту і метрополітенів, праця яких пов'язана з безперервністю перевезень, безпекою руху поїздів і обслуговування пасажирів, постійним виконанням трудових обов'язків в дорозі і роз'їздах у межах дільниць, які вони обслуговують, визначеної нормами наказу Укрзалізниці від 10.03.1994 №40-Ц «Особливості регулювання робочого часу і часу відпочинку окремих категорій працівників залізничного транспорту, робота яких безпосередньо пов'язана із забезпеченням безпеки руху поїздів і обслуговуванням пасажирів», вважають, що час настання даного нещасного випадку є робочим часом.

Судом встановлено, що на підставі матеріалів спеціального розслідування комісія дійшла висновку, що нещасний випадок, що стався з провідником пасажирських вагонів ОСОБА_4, на підставі п.п. 2 п. 15 Порядку є таким, що пов'язаний з виробництвом. Раніше складений комісією акт за формою Н-5 від 26.05.2015 року скасовано.

Суд вказує, що відповідно до наказу Укрзалізниці від 10.03.1994 року №40-Ц «Особливості регулювання робочого часу і часу відпочинку окремих категорій працівників залізничного транспорту, робота яких безпосередньо пов'язана із забезпеченням безпеки руху поїздів і обслуговуванням пасажирів» початок роботи члена поїзної бригади є його явка до місця його постійної роботи, а закінчення - час звільнення від робота, робота у рейсі відбувається за графіком.

При цьому, відповідно до вимог ст. 66 КЗпП України під час рейсу, де потерпілий працював за графіком, йому згідно графіку надається перерва для відпочинку і харчування. Зазначеною статтею Кодексу Законів про працю України визначено, що перерва не включена у робочий час, працівники використовують її на власний розсуд. Під час перерви працівники можуть відлучатись з місця роботи. Згідно з графіком роботи і відпочинку у рейсі ОСОБА_4 у рейсі 17.01.2015 року з 07 год. 54 хв. по 18 год. 00 хв. був у відпочиваючій зміні (міжзмінний відпочинок). Поїзд №225а/226 сполученням «Харків-Ужгород» у зазначений час згідно графіку знаходився на ст. Ужгород у відстою (з 03 год. 55 хв. по 11 год. 17 хв.).

Таким чином, враховуючи, що станція Ужгород має вокзал, на якому є магазин, кіоски, кафе, ринок потерпілий з метою придбання продуктів, інших особистих речей міг вийти з вагону у свій міжзмінний відпочинок до відправлення потягу зі ст. Ужгород за власними потребами і цей час не є робочим, він не оплачується згідно норм трудового законодавства.

Також, суд зазначає, що відповідно до наданих документів встановлено, що причиною смертельного травмування ОСОБА_4 стало порушення ним - працівником залізничного транспорту Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 19.02.1998 року №54, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.03.1998 року за №193/2633.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що на час настання смертельного випадку потерпілий не працював, не виконував свої трудові обов'язки і смертельне травмування сталося з його особистої вини, не пов'язаної з виробництвом. Підстави для визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, відсутні; видача акту форми Н-1 є таким, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

А згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать діючому законодавству та фактичним обставинам справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати акти форми Н-5 та Н-1 від 17.11.2015 року Головного Управління Держпраці у Харківській області про нещасний випадок, що стався 17.01.2015 року о 09 годині 40 хвилин із провідником пасажирських вагонів відокремленого підрозділу «Харківська вагонна дільниця №1» державного підприємства «Південна залізниця» ОСОБА_4

Зобовязати Головне Управління Держпраці у Харківській області скласти акт форми Н-5 про нещасний випадок, ЩО стався 17.01.2015 року о 09 годині 40 хвилин з провідником пасажирських вагонів відокремленого підрозділу «Харківська вагонна дільниця №1» державного підприємства «Південна залізниця» ОСОБА_4, що не повязаний з виробництвом.

Стягнути з Головного Управління Держпраці у Харківській області на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Південна залізниця сплачений судовий збір в розмірі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 02 лютого 2016 року.

Суддя А.В. Зінченко