Справа № 2а/2370/3501/2012
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року справа № 2а/2370/3501/2012

12 год. 30 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Сосюрі Ф.В.,

за участю: представника відповідача Савенко Ю.Н. - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кузьмина Гребля» до Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кузьмина Гребля» (далі - позивач), звернувшись до суду з адміністративним позовом до Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області (далі - відповідач), просить визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Христинівської МДПІ від 19.04.2012 № з визначення грошового зобов'язання з ПДВ у сумі 102833 грн. 18 коп. та штрафних санкцій 25708 грн. 30 коп. та від 19.04.2012 № з визначення грошового зобов'язання з ПДВ у сумі 26902 грн. 90 коп. та штрафних санкцій у сумі 1 грн.

В судовому засіданні усною ухвалою від 24.12.2015 було замінено відповідача у справі Христинівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Черкаській області правонаступником - Христинівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Черкаській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що за результатами позапланової виїзної перевірки ТОВ «Кузьмина Гребля» з питань дотримання податкового та іншого законодавства за період з 11.03.2010 по 31.12.2011 складено акт від 05.04.2012 №21/22-01/36781548 на підставі якого відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 19.04.2012 № про визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 26 903 грн. 90 коп. та від 19.04.2012 № про визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 128541 грн. 48 коп.

Позивачем зазначено, що спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню, оскільки податкове зобов'язання визначено без урахування вимог Податкового кодексу України та Закону України «Про податок на додану вартість» за наслідками невизнання факту користування землями сільськогосподарського призначення через незареєстровані у повному обсязі договори оренди земельних паїв.

Представник позивача у судове засідання 26.01.2016 не прибув, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. У попередніх судових засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити, зазначивши, зокрема, що матеріали позапланової перевірки, проведеної на підставі пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, можуть бути підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень лише після винесення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили, або винесення рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами. Оскільки відповідачем не надано доказів наявності обвинувального вироку, що набрав законної сили, або рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, то були відсутні підстави для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у зв'язку із чим вони підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала повністю з підстав, викладених у запереченні на адміністративний позов та зазначила, що оскільки, формуючи податкову звітність позивач використовував документи первинного бухгалтерського та податкового обліку, що не зареєстровані згідно вимог земельного законодавства, останні не можуть належним чином підтверджувати право на відображення ПДВ у звітності щодо здійснених операцій. Операції з реалізації продукції вирощеної на орендованих земельних паях, які використовувались без обов'язкової державної реєстрації повинні відображатись в податкових деклараціях по розрахунках з бюджетом, як операції що не відповідають критеріям п. 81.6 ст. 81 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР та п. 209.6 ст. 209 Податкового кодексу України та до яких не застосовується спеціальний режим оподаткування, а тому податкові повідомлення рішення з визначення грошового зобов'язання з ПДВ та застосування штрафних санкцій є законними.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши позиції сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає про таке.

ТОВ «Кузьмина Гребля» (ідентифікаційний код 36781548) зареєстровано як суб'єкт підприємницької діяльності Христинівською районною державною адміністрацією Черкаської області 11.03.2010 та є платником ПДВ згідно свідоцтва №100294032.

Судом при вирішенні справи застосовується законодавство України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі-Кодекс №2755-VI).

Статтею 15 Кодексу №2755-VI визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Відповідно до ст. 9 Кодексу №2755-VI податок на додану вартість належить до загальнодержавних податків і зборів. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 180 Кодексу №2755-VI платник ПДВ це будь-яка особа, яка провадить господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному ст. 183 цього розділу.

Спеціальним законом, що визначає статус платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету є Закон України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 №168/97-ВР (далі-Закон №168/97), що був чинним на момент виникнення спірних правовідносин. Платником податку відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону №168/97 є будь-яка особа, яка: здійснює або планує здійснювати господарську діяльність та реєструється за своїм добровільним рішенням як платник цього податку; підлягає обов'язковій реєстрації як платник цього податку; імпортує товари (супутні послуги) у обсягах, що підлягають оподаткуванню цим податком згідно з нормами цієї статті. Підпунктом 7.8.1. п. 7.8. ст. 7 Закону №168/97 передбачено, що податковим періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Законом, календарний квартал.

Статтею 75 Кодексу №2755-VI визначено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Згідно з п. 54.3 ст. 54 Кодексу №2755-VI контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: латник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган. Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Кодексу №2755-VI визначено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. Відповідно до положень п. 7 підрозділу 10 розділу 20 Кодексу №2755-VI штрафні санкції за порушення податкового законодавства за період з 1 січня по 30 червня 2011 року застосовуються у розмірі не більше 1 гривні за кожне порушення.

Судом встановлено, що відповідачем було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Кузьмина Гребля» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 11.03.2010 по 31.12.2011 згідно із пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Кодексу №2755-VI відповідно до постанови про проведення документальної перевірки судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Прокулевича В.С. від 26.01.2012 у справі № 2318/532/2012 та наказу Христинівської МДПІ від 16.03.2012 № 13, результати якої оформлено актом від 05.04.2012 № 21/22-01/36781548.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Кузьмина Гребля» п. 8-1.6, п. 8-1.15 ст. 8-1 Закону № 168/97, п. 209.6, пп. 209.15.1 п. 209.15 ст. 209 Кодексу №2755-VI з огляду на безпідставне врахування в скороченій декларації податкових зобов'язань з податку на додану вартість, сформованих за операціями з реалізації продукції, вирощеної на земельних паях, договори оренди яких не зареєстровано відділом Держкомзему у Христинівському районі Черкаської області.

На підставі зазначеного акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.04.2012 № про збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання з ПДВ у сумі 128541 грн. 48 коп., у тому числі 102833 грн. 18 коп. - основний платіж, 25708 грн. 30 коп. - штрафні (фінансові) санкції, та податкове повідомлення-рішення від 19.04.2012 № про збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання з ПДВ у сумі 26903 грн. 90 коп., у тому числі 26902 грн. 90 коп. - основний платіж, 1 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Позивач не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями оскаржив їх до суду.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 25.10.2012 адміністративний позов задовольнити повністю. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2013 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25.10.2012 - без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.10.2015 касаційну скаргу Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області задоволено частково, постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25.10.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2013 скасовано, справу направлено до Черкаського окружного адміністративного суду на новий розгляд.

Частиною 2 ст. 227 КАС України визначено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 29.10.2015 зазначено, що матеріали позапланової перевірки, проведеної на підставі пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, можуть бути підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень лише після винесення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили, або винесення рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами та зазначено, що суди, підтримуючи правову позицію позивача, відповідних обставин не перевірили.

Відповідно до ч. 5 ст. 227 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Судом враховано, що перевірку, за наслідками якої прийнято оскаржувані ППР, проведено на підставі пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Кодексу №2755-VI та на виконання постанови Уманського міськрайонного суду від 26.01.2012 у справі № 2318/532/2012.

Відповідно до пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Кодексу №2755-VI документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, зокрема, якщо отримано постанову суду (ухвалу суду) про призначення перевірки або постанову органу дізнання, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.

Згідно із п. 86.9 ст. 86 Кодексу №2755-VI у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.

Пунктом 58.4 ст. 58 Кодексу №2755-VI у разі коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Суд з аналізу зазначених норм дійшов висновку про те, що матеріали позапланової перевірки, проведеної на підставі пп. 78.1.11 п.. 78.1 ст. 78 Кодексу №2755-VI, можуть бути підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень лише після винесення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили, або винесення рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

В зв'язку з цим, судом запропоновано особам, які беруть участь у справі, подати докази і з власної ініціативи витребувано докази, яких, на думку суду, не вистачало для вирішення справи (ст.11 КАС України). Зокрема ухвалами від 03.12.2015 та від 24.12.2015 було зобов'язано Уманський міськрайонний суд, ВПМ Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області, Христинівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Черкаській області надати відомості та засвідчені у встановленому порядку копії документів на їх підтвердження: стосовно наявності обвинувального вироку, що набрав законної сили, рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, або інших процесуальних рішень за наслідками виконання постанови Уманського міськрайонного суду від 26.01.2012 у справі №2318/532/2012 (провадження 4/2318/30/2012).

Ухвалою від 15.01.2016 було зобов'язано Головне управління державної фіскальної служби у Черкаській області надати відомості та засвідчені у встановленому порядку копії документів на їх підтвердження: стосовно наявності обвинувального вироку, що набрав законної сили, рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, або інших процесуальних рішень за наслідками виконання постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.01.2012 у справі №2318/532/2012 (провадження 4/2318/30/2012).

Судом встановлено, що згідно відповіді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.12.2015 № 22989 повідомлено, що для надання інформації згідно ухвали від 03.12.2015 необхідно вказати прізвище, ім'я, по батькові та рік, в якому засуджувалась вказана особа.

Згідно відповіді Христинівської ОДПІ від 15.01.2016 № 141/23-24-10 на адресу Христинівської ОДПІ не надходив обвинувальний вирок у справі №2318/532/2012 та інформація щодо наявності або відсутності обвинувального вироку, що набрав законної сили або винесення рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами стосовно посадових осіб ТОВ «Кузьмина Гребля» відсутня.

Відповідно до відповіді начальника слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Черкаській області від 19.01.2016 №1103/23-00-09-017 встановлено, що в слідчому управлінні фінансових розслідувань ГУ ДФС у Черкаській області кримінальних проваджень (справ) відносно службових осіб ТОВ «Кузьмина Гребля» не було.

Згідно листа від 22.01.2016 № 28/23-00-09-020 заступником начальника слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Черкаській області повідомлено, що в слідчому управлінні фінансових розслідувань ГУ ДФС у Черкаській області кримінальних проваджень (справ) відносно службових осіб ТОВ «Кузьмина Гребля» не було. Позапланові документальні перевірки в рамках розслідування інших кримінальних проваджень (справ) не призначалися.

Відповідно до листа від 25.01.2016 №2099/23-01-07-0230 начальником оперативного управління ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області повідомлено, що в оперативному управлінні ДПІ у м. Черкасах відсутня будь-яка інформація, що стосується ТОВ «Кузьмина Гребля».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність обвинувального вироку, що набрав законної сили або винесення рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами стосовно службових осіб ТОВ «Кузьмина Гребля» за наслідками виконання постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.01.2012 у справі №2318/532/2012 (провадження 4/2318/30/2012) про призначення проведення позапланової документальної перевірки ТОВ «Кузьмина Гребля» (), зареєстрованого за адресою: Черкаська область, Христинівський р-н, с. Кузьмина Гребля, вул. Леніна, 1, з питань дотримання вимог податкового законодавства за період діяльності з 01.03.2010 по 31.12.2011.

Суд критично оцінює заперечення відповідача щодо необхідності розмежування сільськогосподарської продукції на ту, що отримана на належно оформлених земельних ділянках, право оренди яких зареєстровано, та на ту, що вирощена на ділянках, оренда чи інше право користування якими оформлено з недоліками, оскільки перевірку, за наслідками якої прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, проведено на підставі п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Кодексу №2755-VI та на виконання постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.01.2012 у справі № 2318/532/2012, а матеріали позапланової перевірки, проведеної на підставі п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Кодексу №2755-VI, можуть бути підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень лише після винесення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили, або винесення рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, не надано суду достатніх, належних, беззаперечних доказів у обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються заперечення.

Відповідно до ст.162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Таким чином, за відсутності обвинувального вироку, що набрав законної сили, або рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами оцінка оскаржуваних актів індивідуальної дії на предмет їх правомірності є безпідставною, позаяк метою наведеного правового регулювання є оцінка поведінки платника у сфері податкових правовідносин саме у рамках кримінального провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обставини і докази адміністративної справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, враховуючи доводи сторін суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 86, 94, 159-163, 167, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 19.04.2012 № про збільшення суми грошового зобов'язання зі сплати податку на додану вартість в сумі 26903 (двадцять шість тисяч дев'ятсот три) грн. 90 коп.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 19.04.2012 № про збільшення суми грошового зобов'язання зі сплати податку на додану вартість в сумі 128541 (сто двадцять вісім тисяч п'ятсот сорок одна) грн. 48 коп.

Стягнути з Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кузьмина Гребля» (20051, Черкаська область, Христинівський район, с. Кузьмина Гребля, вул. Леніна, 1, ідентифікаційний код 36781548) судові витрати із сплати судового збору у сумі 1 554 (одна тисяча п'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 45 коп. сплачених відповідно до платіжного доручення від 06.09.2012 № 1825.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому статтями 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Рідзель

Постанову складено у повному обсязі 29.01.2016.