Справа № 820/10615/15
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 січня 2016 р. № 820/10615/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

представників сторін:

позивача - Тарасенка І.О.,

відповідача - Зозулі М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне агентство УКРКАПИТАЛ" до Харківської митниці ДФС про скасування рішення та карток відмови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридичне агентство УКРКАПИТАЛ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнень просить суд: скасувати рішення "Про коригування митної вартості товарів Державної митної служби України Харківської митниці ДФС" визнати неправомірними та скасувати рішення про скасування рішень про коригування митної вартості від 01.07.2015 №807000011/2015/001068/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001074/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001075/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001076/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001077/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001078/2, від 03.07.2015 №807000011/2015/001079/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001080/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001081/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001082/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001083/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001084/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001085/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001086/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001087/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001088/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001089/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001090/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001091/2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що що на підставі контракту від 10.03.2015 №PWK1501 Позивачем ввезено до України товар: «тканина з поліефірних ниток, вибивна, полотняного переплетення, з вмістом штапельних синтетичних поліефірних волокон щільністю 55 г/м2 та 60 г/м2» та подано електронні митні декларації до Харківською митницею ДФС №№ 807100000/2015/021906, 807100000/2015/021907, 807100000/2015/021903, 807100000/2015/021895, 807100000/2015/021890, 807100000/2015/021894, 807100000/2015/021896, 807100000/2015/021899, 807100000/2015/021897, 807100000/2015/021904, 807100000/2015/021893, 807100000/2015/021900, 807100000/2015/021913, 807100000/2015/021891, 807100000/2015/021901, 807100000/2015/021898, 807100000/2015/021902, 807100000/2015/021905, 807100000/2015/021716. Товари задекларовані за першим методом (ціною угоди) з рівнем митної вартості від 2,50 дол. США/кг. та 2,34 дол. США/кг. Як стверджує Позивач, разом з вищезазначеними митними деклараціями до Харківської митниці ДФС було подано повний пакет документів, необхідних для здійснення митного оформлення, але митницею винесені оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно яких, на думку позивача, безпідставно збільшено митну вартість товарів. Позивач вважає, оскаржувані рішення незаконними з тих підстав, що митниця незаконно використала джерелом інформації для даних рішень наявну в митному органі цінову інформацію про митні оформлення товарів митне оформлення яких вже здійснено.

В судовому засіданні представник позивача вимоги адміністративного позову підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав та мотивів, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, надав до суду письмові заперечення позиція, яких повністю збігається з викладеними у письмових запереченнях, де зазначив, що перевіркою пакету документів поданих до митного оформлення встановлено, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.03.2015 року між позивачем та компанією SHAOXING PAWUKE TEXTILE CO., LTD (CHINA) (далі - Постачальник) укладено контракт № PWK1501, згідно з яким Постачальник поставляє й передає у власність позивача за дійсним контрактом Тканину, далі - «Товар» згідно інвойсу, відповідно до статті 1 Контракту.

Відповідно до умов контракту поставка товару здійснюється на умовах «Інкотермс 2010», ціна, кількість та якість товару встановлюється у відповідності з інвойсами по кожній партії товару.

Згідно з статей 4, 5 вказаного контракту сума та валюта платежу повинна вказуватися в Інвойсі, оплата за товар здійснюється в доларах США та проводиться у 30% передплатою, згідно рахунку-фактури, наступні 70% у продовж 180 днів після отримання товару та оформлення вантажно - митної декларації, або 100% переплатою, або без передплати у продовж 180 днів після отримання товару та оформлення вантажно - митної декларації.

На підставі вказаного контракту позивачем подано до Харківської митниці ДФС для митного оформлення електронні митні декларації, а саме: №№ 807100000/2015/021906, 807100000/2015/021907, 807100000/2015/021903, 807100000/2015/021895, 807100000/2015/021890, 807100000/2015/021894, 807100000/2015/021896, 807100000/2015/021899, 807100000/2015/021897, 807100000/2015/021904, 807100000/2015/021893, 807100000/2015/021900, 807100000/2015/021913, 807100000/2015/021891, 807100000/2015/021901, 807100000/2015/021898, 807100000/2015/021902, 807100000/2015/021905, 807100000/2015/021716.

Товари задекларовано позивачем за першим методом (ціною контракту) з рівнем митної вартості від 2,50 дол. США/кг. та 2,34 дол. США/кг. згідно з комерційним інвойсом від 19.05.2015 №PWK15012.

Разом із вказаними митними деклараціями позивачем подані копії документів, таких як зовнішньоекономічний договір (контракт), специфікація, комерційний інвойс, прайс-лист, пакувальний лист, сертифікат якості, сертифікат про походження товару, екологічна декларація, висновок за результатами дослідження експертного підрозділу, міжнародна автомобільна накладна (CMR), картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості оцінюваного товару співробітниками підрозділу митного оформлення спрацював ризик, згенерований автоматизованою системою аналізу управління ризиками (далі - АСАУР), а саме форма 105-2: «Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості. Звернути увагу на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів. Провести перевірку відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів. У випадках, передбачених частинами третьою-четвертою ст. 53 Митного кодексу, здійснити запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою ст. 54 Митного кодексу, прийняти рішення про коригування митної вартості»

На підставі цього направлені запити щодо визначення митної вартості товару до відділу митної вартості управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання (далі - ВМВ).

Під час опрацювання запитів працівниками спеціалізованого підрозділу (ВМВ) було встановлено: нижчу вартість задекларованого товару у порівнянні з рівнем митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких здійснено, в тому числі були враховані попередні митні оформлення ТОВ "ЮА "УКРКАПІТАЛ", та попередні рішення митниці про коригування ідентичних товарів, що надійшли на адресу ТОВ "ЮА "УКРКАПІТАЛ" в рамках зовнішньоекономічної угоди від 10.03.2015 № PWK1501. А саме:

- товар «тканина з поліефірних ниток, вибивна, полотняного переплетення, з вмістом штапельних синтетичних поліефірних волокон» задекларований за ціною угоди з рівнем митної вартості від 2,50 дол. США/кг., що був нижчим, ніж рівень митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких було здійснено, в тому числі належних ТОВ «ЮА «УКРКАПІТАЛ» по попереднім поставкам. Згідно цінової інформації ЄАІС ДФСУ рівень митної вартості на ідентичні товари складав 4,1219 дол. США/кг;

- товар «тканина з поліефірних ниток, вибивна, полотняного переплетення, з вмістом комплексних синтетичних текстурованих поліефірних ниток» задекларований за ціною угоди з рівнем митної вартості 2,34 дол. США/кг., що був нижчим, ніж рівень митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких було здійснено, в тому числі належних ТОВ «ЮА «УКРКАПІТАЛ» по попереднім поставкам. Згідно цінової інформації ЄАІС ДФСУ рівень митної вартості на ідентичні товари складав 4,85 дол. США/кг.;

- враховано попередні митні оформлення ТОВ «ЮА «УКРКАПІТАЛ», та прийняті митницею рішення про коригування ідентичних товарів, що були завезені позивачем раніше: від 03.04.2015 №;№ 807000011/2015/000612/2, 807000011/2015/000613/2, 807000011/2015/000614/2,807000011/2015/000602/2, 807000011/2015/000608/2, 807000011/2015/000610/2 та інші;

- згідно пункту 5.4 зовнішньоекономічного контракту від 10.03.2015 № PWK1501 відсутні данні щодо конкретних умов оплати за товар. Іншими документами наданими до митного оформлення, зокрема: Специфікація №1 від 26.06.2015 до контракту та інвойс від 19.05.2015 № PWK15012 зазначене питання не врегульовано, платіжні доручення на передплату митниці не надані;

- специфікація №1 від 26.06.2015 до угоди має підпис тільки ТОВ «ЮА «УКРКАПІТАЛ», у зв'язку з чим її неможливо вважати невід'ємною частиною угоди від 10.03.2015 № PWK1501.

- банківські платіжні документи, що стосуються товарів, та відповідні коди у гр. 44 поданих до митного оформлення митних декларацій зазначені не були, що свідчить про ненадання цих документів під час митного оформлення.

Вищезазначені обставини стали підставою для проведення процедури консультації між митницею та декларантом з метою обміну наявною інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів відповідно до вимог ч.5 ст.55 та ч.4 ст.57 МКУ та витребування додаткових документів, перелік яких передбачений статтею 53 Митного кодексу України, про що направлено електронне повідомлення декларанту та повідомлено про можливість надання до митниці за власним бажанням інших документів наявних у декларанта для підтвердження заявленої митної вартості.

При цьому судом встановлено, що ТОВ «ЮА «УКРКАПІТАЛ» подав до митниці листи про відмову у наданні додаткових документів та вимогу видати рішення про коригування митної вартості товарів.

Таким чином, Харківською митницею ДФС були прийняті рішення про коригування митної вартості товару від 01.07.2015 №807000011/2015/001068/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001074/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001075/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001076/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001077/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001078/2, від 03.07.2015 №807000011/2015/001079/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001080/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001081/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001082/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001083/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001084/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001085/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001086/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001087/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001088/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001089/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001090/2, від 02.07.2015 №807000011/2015/001091/2.

Вищезазначені рішення прийняті за другорядним (резервним) методом, відповідно до статті 64 Митного кодексу України (джерело: наявна в митного органу цінової інформація щодо фактів митних оформлень подібних товарів - попередні рішення про коригування ідентичних товарів).

ТОВ "ЮА "УКРКАПІТАЛ" не погодившись з прийнятими митницею рішеннями про коригування митної вартості, подав до митного оформлення нові митні декларації та здійснив митне оформлення керуючись частиною сьомою статті 55 МКУ.

Керуючись свої правом позивач надіслав лист від 20.09.2015 №0101/15 до Харківської митниці ДФС для підтвердження митної вартості товару відповідно до першого методу визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, але листом митниці від 30.09.2015 №20-70-25-02/00-1/7197 отримано відповідь про відмову у скасуванні рішень про коригування митної вартості товарів за об'єктивних причин та через пропущення строку надання додаткових документів по окремим митним оформленням.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про не обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Це безпосередньо стосується таких норм міжнародного права, як стаття VII ГАТТ «Оцінка товару для митних цілей» та Угода про застосування статті VII ГАТТ.

Відповідно до пункту 2(a) статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або аналогічного товару.

Відповідно до пункту 2(b) статті під «дійсною вартістю» повинна розумітись ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції.

Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до пункту (b), оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті, який може бути встановлений.

Відповідно до додатка 1 до статті VII формування пунктів (a) і (b) дозволяє стороні, що домовляється, одноманітно визначати вартість для митних цілей або на підставі цін окремого експортера на імпортний товар, або на підставі загального рівня цін на аналогічний товар.

Згідно з частиною першою статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини першої статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно із частиною першою статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявления за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до частини шостої статті 264 Митного кодексу України митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із приписами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний. При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною другою статті 53 Митного кодексу України, передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з митним оформленням товару, що надійшов на адресу ТОВ «ЮА «УКРКАПІТАЛ» в межах зовнішньоекономічного контракту від 10.03.2015 № PWK1501, позивачем до Харківської митниці ДФС подано митні декларації, а саме №№ 807100000/2015/021906, 807100000/2015/021907, 807100000/2015/021903, 807100000/2015/021895, 807100000/2015/021890, 807100000/2015/021894, 807100000/2015/021896, 807100000/2015/021899, 807100000/2015/021897, 807100000/2015/021904, 807100000/2015/021893, 807100000/2015/021900, 807100000/2015/021913, 807100000/2015/021891, 807100000/2015/021901, 807100000/2015/021898, 807100000/2015/021902, 807100000/2015/021905, 807100000/2015/021716.

Митна вартість імпортованих товарів була визначена декларантом на підставі основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Під час митного оформлення товарів, митним органом були виявлено розбіжності у документах та низьку ціну задекларованого товару у порівнянні з рівнем митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких здійснено.

Отже, встановлені розбіжності в поданих документах стали підставою для витребування додаткових документів, однак позивачем було проінформовано про неможливість в повному об'ємі надати витребувані додаткові документи.

Враховуючи викладені обставини, відповідачем були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів та винесені картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Митна вартість визначена із застосуванням другорядного методу (резервного).

Відповідно до положень статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною п'ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право серед іншого у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Крім того, частиною шостою установлено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі" 9 цього Кодексу; - надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п'ятої статті 54, статті 58 Митного кодексу України надає підстави для висновку про те, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Відповідач має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють органу доходів і зборів законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей у документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з'ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в частині другій статті 53 Митного кодексу України.

Митниця може вимагати, а суб'єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності зазначеної митної вартості товару.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що в спірних правовідносинах у митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої позивачем митної вартості товару.

За вказаними обставинами митниця мала обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При цьому Відповідач, відповідно до наведених законодавчих норм, надавав Позивачу можливість підтвердження заявленої митної вартості чи корегування митної вартості шляхом надання додаткових документів, однак Позивач витребуваних документів щодо підтвердження заявленої митної вартості не надав та не спростовано розбіжності в документах, наданих митниці; не було надано відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена.

Інших способів, ніж витребування додаткових документів, надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару, у митного органу щодо узгодження митної вартості товару із декларантом законодавчими нормами не передбачено.

Також наявними в матеріалах справи доказами підтверджена правомірність застосування відповідачем другорядного методу.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу, так як при проведенні перевірки правильності визначення митної вартості у митного органу виникли обґрунтовані сумніви стосовно прийнятності заявленої декларантом ціни товару оскаржувані рішення суб'єкта владних повноважень є обґрунтованими та прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківським окружним адміністративним судом, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне агентство УКРКАПИТАЛ" до Харківської митниці ДФС про скасування рішення та карток відмови - відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 29 січня 2016 року.

Суддя О.М. Тітов