Справа № 817/3143/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Справа №817/3143/15

27 січня 2016 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд в складі судді Шарапи В.М., за участю секретаря судового засідання Климчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача про закриття провадження в адміністративній справі за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКРА ПРОД РІВНЕ"
доРівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
про визнання дій та бездіяльності протиправними,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МАКРА ПРОД РІВНЕ" звернулось до суду з адміністративним позовом до Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправними дій та бездіяльності.

У зв'язку із закінченням повноважень судді Недашківської К.М., у провадженні якої перебувала дана адміністративна справа, останню передано для розгляду судді Шарапі В.М.

За змістом частини 2 статті 26 КАС України, якщо нового суддю залучено під час судового розгляду, судовий розгляд адміністративної справи починається спочатку.

14.01.2016 року відповідачем подано клопотання про закриття провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, яке обґрунтовує тим, що, на його думку, спори з приводу оскарження рішень, дій та бездіяльності органів Антимонопольного комітету України підсудні господарським судам.

Представник позивача проти задоволення клопотання відповідача заперечив. Зазначив, що на його думку, господарським судам підвідомчі спори виключно щодо оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, в той час як спори про оскарження дій або бездіяльності вказаного органу, є по своїй суті публічно-правовими, а отже підлягають розгляду і вирішенню адміністративними судами. Вказав також, що у такий спосіб захистить свої права у публічно-правових відносинах, оскільки за наслідками розгляду даної справи судом буде встановлено факти порушення відповідачем чинного законодавства при прийнятті розпорядження від 01.09.2015 року у справі №05-03/4-15.

Заслухавши клопотання відповідача та думку позивача з приводу нього, з'ясувавши обставини, покладені в його основу, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 4 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як вбачається з позовної заяви і заяви про зміну предмету позову від 23.11.2015 року, вимоги позивача полягають у наступному:

-визнання протиправною бездіяльності адміністративної колегії Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, яка призначаючи повторну експертизу не повідомила позивача та не запропонувала у строк, що не перевищує 15 робочих днів, надати пропозиції щодо кола питань, які доцільно внести на розгляд експертів або експертних установ та у разі необхідності щодо експертів або експертних установ, яким доцільно доручити проведення експертизи;

-визнання протиправними дій адміністративної колегії Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з прийняття розпорядження про призначення експертизи від 01.09.2015 року у справі №05-03/4-15, які порушили право позивача на участь у процесі прийняття розпорядження про призначення експертизи від 01.09.2015 року у справі №05-03/4-15;

-визнання протиправними дій адміністративної колегії Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо необґрунтованого та безпідставного призначення повторної експертизи у справі №05-03/4-15 та прийняття розпорядження від 01.09.2015 року.

Таким чином, правовідносини, з приводу яких виник спір, переданий позивачем на розгляд адміністративного суду, стосуються прийняття адміністративною колегією Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України розпорядження про призначення експертизи від 01.09.2015 року у справі №05-03/4-15, у якій Товариство з обмеженою відповідальністю "МАКРА ПРОД РІВНЕ" виступає відповідачем.

В свою чергу, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" від 11.01.2001 року №2210-ІІІ, заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарських судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Отже, законодавством встановлено інший порядок для оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, при цьому, вказаний порядок стосується і розгляду справ за позовами про визнання протиправними дій чи бездіяльності органів Антимонопольного комітету України, пов'язаних із прийняттям відповідних рішень.

Тому, встановлення будь-яких порушень при підготовці та прийнятті рішення Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 01.09.2015 року у справі №05-03/4-15 повинно досліджуватись судом, який розглядає спір про оскарження такого рішення по суті.

Висновки аналогічного характеру щодо застосування наведених норм права висловлені Верховним Судом України у постанові від 13.10.2015 року по справі №21-711а15, яка в силу вимог статті 244-2 КАС України є обов'язковою для врахування судом під час розгляду і вирішення даної адміністративної справи.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКРА ПРОД РІВНЕ" до Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправними дій та бездіяльності не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки належить до юрисдикції господарського суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При вирішення даного питання, з врахуванням принципу верховенства права, судом застосовуються положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практика Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками (п. 36 рішення від 21.02.1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства"). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (п. 30 рішення у справі "ОСОБА_2 проти України" від 30.08.2013 року, заява №49069/11).

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява №45783/05). Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції (п.п. 24-25 рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року, заяви №29458/06 і №29465/04).

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI ввизначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тому, судовий збір у сумі 1218,00 грн., сплачений на підставі платіжного доручення від 09.09.2015 року №156, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. 165 КАС України, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання відповідача про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі №817/3143/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКРА ПРОД РІВНЕ" до Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправними дій та бездіяльності.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "МАКРА ПРОД РІВНЕ" з Державного бюджету України сплачений судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Повторне звернення з тією самою позовною заявою до Рівненського окружного адміністративного суду не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Шарапа В.М.