Справа № 802/4069/15-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 січня 2016 р. Справа № 802/4069/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Дмитришеної Руслани Миколаївни, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан"

про: застосування заходів реагування у сфері державного нагляду

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

Судом в порядку статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України застосовано скорочене провадження, оскільки відповідно до пункту 5 частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах щодо застосування у випадках передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження, застосовується скорочене провадження.

Так, ухвалою від 30.12.2015 суд запропонував відповідачу в 10-денний строк з дня одержання ухвали через відділ прийому суду або через відділення поштового зв'язку подати письмові заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

Відповідач у строк, передбачений частиною 3 статті 183-2 КАС України, заперечень на адресу суду не направив, хоча копія ухвали від 30 грудня 2015 року доставлена на адресу відповідача та вручена уповноваженій особі 13 січня 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Розглянувши та оцінивши матеріали справи та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову.

Як свідчать матеріали справи, Барським районним сектором Головного управління з 15 по 31 липня 2015 року здійснено планову перевірку об'єкту TOB «ЛАН», розташованого за адресою: Вінницька область, Барський район, с. Гайове.

Згідно з п. 7 та п. 8 ст. 7 Закону складено Припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту від 31.08.2015 №62 (далі - Припис), який вручено директору TOB «ЛАН».

Після закінчення терміну виконання заходів, зазначеного в Приписі, згідно з п. 1 ст. 6 Закону з 25 по 26 листопада 2015 року здійснено позапланову перевірку об'єкту щодо виконання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту. За результатами перевірки на підставі п. 6 ст. 7 Закону складено Акт перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб від 26.11.2015 р. №33.

В ході перевірки виявлені порушення вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки на АЗС TOB «ЛАН», за адресою: Вінницька область, Барський район, с. Гайове, вул. Леніна, 24, а саме:

- АЗС не обладнана пристроєм блискавкозахисту (п. 1.21 Розділ 4 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом МВС України 30.12.2014 №1417, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 №252/26697 (далі - ППБУ);

- в приміщені АЗС електромережа не випробувана на опір ізоляції (п. 1.20 Розділ 4 ППБУ);

- відповідні посадові особи не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки (п. 16 Розділ 2 ППБУ);

- на території АЗС не влаштовані пологі підвищення висотою не менше 0,2 м та дренажні лотки (п. 9.2 Розділ 6 ППБУ, п. 2.1.1 Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій, затвердженої наказом МНС України 06.12.2005 №376, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.03.2006 №291/12165);

- територія автозаправної станції не обвалована згідно норм (п. 9.2 Розділ 6 ППБУ);

- на АЗС не забезпечено запас вогнегасячих речовин, а також засобів їх подавання в кількості, необхідній для гасіння пожежі в найбільшому резервуарі (п. 9.2 Розділ 6 ППБУ);

- дерев'яні конструкції горищного приміщення АЗС не піддано вогнезахисній обробці (п. 2.5 Розділ З ППБУ);

- АЗС не обладнано автоматичними системами протипожежного захисту (п. 1.2 Розділ 5 ППБУ);

- АЗС не забезпечено первинними засобами пожежегасіння: вогнегасниками, ящиками з піском, бочками з водою, покривалами з негорючого теплоізоляційного матеріалу, пожежними відрами, совковими лопатами, пожежним інструментом (гаками, ломами, сокирами тощо), які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку відповідно до вимог та норм (п. 3.6 Розділ 5 ППБУ).

Акт перевірки 26 листопада 2015 року вручено директору TOB «ЛАН» Слободянюку С.Л,, про що свідчить власноручний підпис. Зауважень або заперечень щодо Акту перевірки до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області не надходило.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує наступне.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом цивільного захисту України та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов'язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

За змістом статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

За визначенням у статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно із пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженим Указом Президента України від 16 січня 2013 року №20/2013, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України. ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

За нормами пункту 3 зазначеного Положення основними завданнями ДСНС України, зокрема, є: реалізація державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

За правилами статті 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно із частиною другою статті 51 Кодексу цивільного захисту України забезпечення техногенної безпеки суб'єкта господарювання покладається на його керівника.

Забезпечення пожежної безпеки суб'єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб'єктів господарювання (стаття 55 Кодексу цивільного захисту України).

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

За приписами частини другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

За правилами частини другої статті 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

В силу частини п'ятої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Суд зазначає, що чинне законодавство не обумовлює імперативно необхідність винесення припису, розпорядження чи постанови з питань пожежної безпеки як передумови звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді зупинення діяльності. Більше того, за змістом частини сьомої статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. І лише у разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Станом на дату розгляду даної справи, всі порушення, які є підставою для застосування заходів реагування, відповідач не усунув, що підтверджують наявні в матеріалах справи докази.

Згідно із пунктом 26 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України, небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров'ю людини.

Отже, законодавець пов'язує настання реальної загрози життю та здоров'ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Таким чином, наявність таких порушень як відсутність систем (установок) протипожежного захисту перешкоджає швидкому виявленню та гасінню пожежі, повідомленню (оповіщенню) про неї, а також оперативній евакуації людей на ранній стадії виникнення пожежі; порушення щодо улаштування, утримання та експлуатації електромереж і електрообладнання, відсутність блискавкозахисту створює загрозу виникнення пожежі від дії теплових проявів електричної енергії; відсутність вогнезахисної обробки дерев'яних конструкцій сприяє швидкому розповсюдження пожежі, а в результаті може призвести до обвалення конструкцій, що створює загрозу життю й здоров'ю персоналу та особам, задіяних в гасінні пожежі; відсутність обвалування створює загрозу витіканню пального на всю територію об'єкту та за його межі, швидкому розповсюдження полум'ю по розливу, що в свою чергу становить загрозу життю й здоров'ю персоналу, особам, що задіяні в гасінні пожежі, а також населенню, що проживає або працює на прилеглій території біля підприємства; відсутність (недостатність) на об'єкті первинних засобів пожежегасіння (вогнегасників, пожежного інвентарю, інструменту) та вогнегасних речовин унеможливлює здійснення ліквідації надзвичайної ситуації на початковій стадії.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів усунення порушень, суд вважає, що подальша діяльність АЗС може створювати загрозу життю та здоров'ю людей, навколишньому природному середовищу, внаслідок чого є підстави для застосування до відповідача заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації АЗС TOB "ЛАН", розташованої за адресою: Вінницька область, Барський район, с. Гайове, вул. Леніна, 24, шляхом відключення від джерел електроживлення, накладання печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері оперативної.

Суд зазначає, що відповідно до частини 12 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України особа має право подати заяву про скасування заходів реагування, застосованих судом за результатом розгляду справи, передбаченої пунктом 5 частини першої цієї статті, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами.

Така заява подається до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Отже, після усунення порушень, зафіксованих в акті перевірки від 26.11.2015 №33 відповідач має право звернутись до Вінницького окружного адміністративного суду із заявою про скасування заходів реагування, застосованих судом за результатом розгляду даної справи.

Як передбачає частина перша статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевівши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі п. 10 ч. 1 ст. 256 КАС України постанова суду в частині застосування заходів реагування у сфері державного нагляду підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158, 162, 183-2, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації АЗС TOB «ЛАН», розташованої за адресою: Вінницька область, Барський район, с.Гайове, вул. Леніна, 24, шляхом відключення від джерела електроживлення, накладання печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері операторної.

Постанову звернути до негайного виконання.

Обов'язок щодо забезпечення виконання рішення суду покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя./підпис/. Дмитришена Руслана Миколаївна

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: