Справа № 807/1834/13-а
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2016-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2016 року м. Ужгород№ 807/1834/13-а

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гебеш С. А., суддів Гаврилко С.Є., Рейті С.І.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

сторони у судове засідання не зявились,

за участю прокурора Лемак Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Державного підприємства "Ужгородське лісове господарство" до Державної екологічної інспекції в Закарпатській області про визнання протиправними та скасування акту та претензії,-

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Ужгородське лісове господарство" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної екологічної інспекції в Закарпатській області про скасування акта перевірки дотримання ДП «Ужгородське ЛГ» вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів від 17.05.2013 року.

В ході судового розгляду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог в якій просив: 1) акт перевірки дотримання ДП «Ужгородське ЛГ» вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів від 17.05.2013 року визнати протиправним та скасувати; 2) претензію № 62/14/13 від 20.06.2013 року на суму 127782,16 грн. визнати протиправною та скасувати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 30.04 2013 р. по 17.05.2013 р. Державною екологічного інспекцією у Закарпатській області проводилась перевірка дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів. Із результатами перевірки позивач не погоджується, оскільки при складанні акту перевірки було порушено принципи та вимоги норм чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач надав суду заперечення проти позову, в обґрунтування яких зазначив, що оскаржуваний позивачем акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів від 30.04.2013 року не являється, в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, рішенням субєкта владних повноважень (нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії) оскільки не породжує для позивача жодних правових наслідків, а носить тільки інформаційний характер.

Відповідач в судове засідання не зявився хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 1 статті 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу не здійснюється.

В ході судового розгляду даної справи до участі в справі вступила Прокуратура Закарпатської області.

Представник прокурори в ході розгляду даної справи проти позову заперечив і просив суд у задоволенні такого відмовити, оскільки такий є безпідставний та необґрунтований..

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.09.2013 року було закрито провадження у справі за позовом Державного підприємства «Ужгородське лісове господарство» Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства до Державної екологічної інспекції у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування акту перевірки та претензії.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.04.2014 року ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.09.2013 року про закриття провадження скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Дослідивши матеріали справи, подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 30 квітня по 17 травня 2013 року Державною екологічною інспекцією у Закарпатській області проводилась перевірка дотримання ДП «Ужгородське ЛС» вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів. За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів.

З урахуванням встановлених порушень відповідачем предявлено претензію від 26.06.2013 року № 62/14/13 про відшкодування шкоди, нанесеної природним ресурсам у розмірі 127782,16 грн..

Відповідно до ст.34 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 р. № 1264-ХІІ (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі також Закон № 1264-XII) завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Відповідно до ст.35 Закону № 1264-XII державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища. Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об'єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об'єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі. Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до п. 1 Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 25.11.2011 №429 (далі - Положення №429), Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Держекоінспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується.

Відповідно до п. 4 Положення № 429 Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог: законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів щодо: законності вирубки, ушкодження дерев і чагарників, знищення або ушкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розплідниках і на плантаціях, а також молодняку природного походження й самосівів на площах, призначених під лісовідновлення; раціонального та невиснажливого використання лісових ресурсів; добування, здійснення побічного та супутнього спеціального лісокористування; виконання комплексу необхідних заходів захисту для забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу, застосування пестицидів і агрохімікатів у лісовому господарстві й лісах; використання полезахисних лісосмуг, водоохоронних і захисних лісових насаджень; заготовки деревини відповідно до затвердженого лісосічного фонду, в тому числі розрахункової лісосіки; недопущення експлуатації нових і реконструйованих підприємств, цехів, агрегатів, транспортних шляхів, магістральних трубопроводів, комунальних та інших об'єктів, не забезпечених обладнанням, що запобігає шкідливому впливу на стан і відтворення лісів; збереження корисної для лісу фауни.

Відповідно до п. 6 Положення №429 Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема серед іншого, проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження, розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, та пред'являти претензії.

Процедура проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів встановлена Порядком проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10 вересня 2008 року №464, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2009 року за № 18/16034 (Порядок №464).

Відповідно до п.4.13 Порядку № 464 за результатами проведеної планової або позапланової перевірки, в тому числі спільно з іншими органами державного нагляду (контролю), державним інспектором складається уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містить перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), залежно від ресурсу, що перевірявся.

Отже, Державною екологічною інспекцією у Закарпатській області було в межах своїх повноважень проведено перевірку позивача 30 квітня 2013 року та 17 травня 2013 року та правомірно видано претензію № 62/14/13 від 26.06.2013 р. про відшкодування збитків у сумі 127782,16 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до п. 1.4 Порядку № 464 акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

З аналізу викладених вище положень нормативно-правових актів вбачається, що акт перевірки, сам по собі не тягне юридичних наслідків для особи, яка перевірялася, та відносно якої вони складені, оскільки акт оформлення результатів перевірки є службовим документом, а не рішенням суб'єкта владних повноважень, оскільки без подальшого прийняття органом державного нагляду (контролю) розпорядчого документа щодо усунення виявлених перевіркою порушень, або звернення ним до суду для застосування заходів реагування, визначених законом, не спричиняє для об'єкта контролю виникнення будь-яких обов'язків та юридичних наслідків. Відповідно, такий акт не породжує правовідносин, що можуть бути предметом публічно-правового спору.

Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта (в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки) може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта, або у випадку можливого використання такого акта, як доказу вчинення правопорушення при розгляді відповідного спору. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року по справі № 21-255а13, яка, згідно приписів ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

В ході судового розгляду прокурором надано до матеріалів справу копії позовної заяви про звернення до Господарського суду Закарпатської області, а саме за позовом Закарпатського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері старшого радника юстиції ОСОБА_2 в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Закарпатській області про стягнення 127782,16 грн. за порушення лісового законодавства та надано ухвалу Господарського суду Закарпатської області про порушення провадження у справі за вказаною позовною заявою.

Отже, вимоги позивача про скасування акту перевірки не є предметом самостійного оскарження в порядку адміністративного судочинства, а висновки зазначені в ньому мають перевірятися судом в сукупності при розгляді вищевказаної судової справи, яка перебуває в Господарському суді Закарпатської області і предметом якої є стягнення відповідних збитків.

Відсутні правові підстави і для скасування Претензії від 26.06.2013 р. № 62/14/13 на добровільне відшкодування збитків у розмірі 127782,16 грн.

Претензія є формою досудового врегулювання спорів, тому оскаржувана претензія Держекоінспекції направлялася позивачу для добровільного відшкодування заподіяних збитків, дана претензія не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні ст.17 КАС України, оскільки не містить приписів обов'язкових до виконання та не породжує юридичних наслідків для позивача.

Виходячи з наведеного суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування претензії Державної екологічної інспекції у Закарпатській області від 26.06.2013 р. №62/14/13 про відшкодування збитків, нанесених державі, у розмірі 127782,16 грн. слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В даному випадку підстав для скасування акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів від 17.05.2013 року та претензії № 62/14/13 від 20.06.2013 р. немає, оскільки такі є обґрунтованими та такими, що винесено відповідачем на законних підставах та такі не тягнуть юридичних наслідків для особи, яка перевірялася.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства "Ужгородське лісове господарство" до Державної екологічної інспекції в Закарпатській області про визнання протиправними та скасування акту та претензії - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Головуючий суддя Гебеш С. А.

Суддя Гаврилко С.Є.

Суддя Рейті С.І.