Справа № 2-а-9980/10/1570
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2011-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2011 р.Справа № 2-а-9980/10/1570

Категорія:8.2.8Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого - судді Романішина В.Л.

суддів Бойка А.В., Яковлєва О.В.

за участю секретаря Харченко К.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ДПІ у Суворовському районі м.Одеси про скасування податкового повідомлення-рішення №300032172/0 від 10 червня 2010 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що накладення на неї штрафних санкцій в сумі 40075,75 грн. за порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб є неправомірним, оскільки з її сторони були прийняті усі міри для своєчасної сплати податку з доходів фізичних осіб. Зазначає, що затримка 329 календарних днів зарахування належної до сплати суми податку до державного бюджету виникла з вини обслуговуючого банку, що виключає застосування до ОСОБА_2 штрафних санкцій.

ДПІ у Суворовському районі м.Одеси проти позову заперечила посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу цінних паперів від 05.08.2008р. ОСОБА_2 продала належні їй акції на суму 534330,0 грн., однак податок з доходів фізичних осіб, отриманих від продажу цінних паперів в сумі 80149,50 грн. було сплачено позивачкою лише 15.06.2009р. із затримкою на 329 календарних днів. Тому податкова інспекція правомірно, у відповідності до п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»нарахувала штрафні санкції.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26.11.2010р. позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення №300032172/0 від 10.06.2010р. про зобовязання сплатити штраф з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 40075,75 грн.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ДПІ у Суворовському районі м.Одеси подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В своїй скарзі апелянт зазначає, що постанова базується на висновках, які суперечать вимогам діючого законодавства та призвели до неправильного вирішення справи по суті, а також порушено норми процесуального права, що полягає у невірному застосуванні п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

ОСОБА_2 подала заперечення проти апеляційної скарги зазначивши, що апелянт не обґрунтував посиланнями на норми матеріального права, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваної ним постанови.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору купівлі-продажу цінних паперів від 05.08.2008р. №Б-01/82 ОСОБА_2 продала ТОВ «Брокерський дім «Україна 2000»належні їй акції Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку на суму 534330,0 грн. Суму отриманого доходу та суму належного до сплати податку з доходів фізичних осіб в розмірі 80 150,0 грн. позивачем було зазначено у декларації про доходи за 2008 рік.

При винесенні спірного податкового повідомлення-рішення податкова інспекція посилалася на порушення ОСОБА_2 п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»згідно якого у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобовязання протягом граничних строків, зокрема, при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання, такий платник податку зобовязаний сплатити штраф у розмірі пятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Суд першої інстанції, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, вірно дійшов до висновку про незаконність податкового повідомлення-рішення №300032172/0 від 10.06.2010р. з огляду на те, що згідно платіжного доручення №1 від 12.03.2009р. позивачка ініціювала переказ прибуткового податку від продажу цінних паперів за 2008р. з зазначенням повного перерахування податку в строк до 30.03.2009р., а отже, вчасно виконала свої зобовязання як платника податку.

Відповідно до п.8.1 ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»банк зобовязаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобовязаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Днем виконання податкових зобовязань платника податку є день прийняття банком, обслуговуючим платника податків, платіжного доручення на сплату суми податкового зобовязання (податкового боргу).

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що для ОСОБА_2 ініціювання переказу суми податку вважається завершеним з моменту прийняття банком платіжного доручення №1 від 12.03.2009р.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово робила спроби сплатити суму податку з доходів фізичних осіб зверталася з листами до керівництва Одеської філії ТОВ Комерційного банку «АРМА»з приводу перерахунку коштів; повідомляла ДПІ у Суворовському районі м.Одеси про неможливість перерахунку попри те, що нею виконано всі дії, що вимагалися для належного здійснення переказу коштів на розрахункові рахунки ДПІ та додавала копії документів, отриманих від банку. Більше того, листом №33.04/0168 від 29.05.2009р. директор Одеської філії ТОВ Комерційного банку «АРМА»підтвердив ДПІ у Суворовському районі м.Одеси, що саме з вини банку відбулося неперерахування податку з узгодженим податковим зобовязанням в розмірі 80150,0 грн. у звязку з введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів, а також про те, що після надходження коштів до банку буде здійснено переказ коштів за призначенням.

Відповідно до ст.85 Закону України «Про банки і банківську діяльність»Національний банк України під час здійснення тимчасової адміністрації має право повністю або частково на строк не більше ніж на три місяці ввести мораторій на задоволення вимог банку. Протягом дії мораторію забороняється здійснювати стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення, та вжиття заходів, спрямованих на забезпечення такого стягнення відповідно до законодавства України; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобовязань перед кредиторами та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів).

Відповідно до п.п.8.7.1 п.8.7 ст.8, п.16.3 ст.16 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»виконання платником зобовязання по перерахуванню в бюджет суми податкового зобовязання повязане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування сум податку.

Згідно п.п.16.3.1 п.16.3 ст.16 Закону нарахування пені на суму податкового боргу закінчується у день прийняття банком, обслуговуючим платника податків, платіжного доручення на сплату суми податкового боргу.

Саме з поданням платником податків платіжного доручення до банку вказаний Закон повязує настання певних правових наслідків. Враховуючи, що момент закінчення нарахування пені визначено датою подання платіжного доручення до банку, тому саме з цим моментом, а не з датою фактичного зарахування суми до бюджету, наведені норми повязують погашення (сплату) податкового боргу платником податку.

Також, з матеріалів справи слідує, що 22.02.2010р. постановою НБУ у ТОВ КБ «АРМА»було відкликано банківську ліцензію, розпочато процедуру ліквідації, у звязку з чим відповідно до Законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про фонд гарантування вкладів фізичних осіб»30.03.2010р. ОСОБА_2 було повернуто суму 80150,0 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

02.04.2010р. позивачкою було вдруге перераховано на рахунок Головного управління Державного казначейства України суму податку з доходів фізичних осіб.

Суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про неправомірність винесеного податкового повідомлення-рішення з огляду на те, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу намагалася закрити заборгованість з податку з доходів фізичних осіб, неодноразово зверталася з листами як до податкової інспекції так і до банку і, як наслідок, самостійно перерахувала суму податку одразу ж після повернення належних їй коштів банком. Неперерахування суми податку в даному випадку являється виключно виною банку, а не платника податку.

Таким чином, відсутність факту порушення з боку позивача вимог податкового законодавства, виключає нарахування їй суми податкового зобовязання із застосування штрафних (фінансових) санкцій у відповідності до Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Колегія судів погоджується з твердженням ОСОБА_2 в запереченні на апеляційну скаргу, що ДПІ у Суворовському районі м.Одеси не обґрунтувала посиланнями на норми матеріального права, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваної нею постанови. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195 ч.1, 198 ч.1. п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2010 року залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси про скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 17.02.2011р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Бойко А.В.

ОСОБА_1