Справа № 826/5385/15
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5385/15 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

19 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Міністерства юстиції України та публічного акціонерного товариства «БМ Банк» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.10.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на предмет позову - публічне акціонерне товариство «БМ Банк» про визнання незаконним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила: визнати протиправним та скасувати п. 4 наказу Міністерства юстиції України від 16.03.2015 №370/5.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.10.2015 позов задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням відповідач та третя особа звернулися із апеляційними скаргами, в яких просять скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 на час виникнення спірних правовідносин мала свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією) від 13.02.2013 №182.

На підставі акту № 88/14 від 11.12.2014 комісією ГУ юстиції у Київській області було внесене листом-пропозицією ГУ юстиції у Київській області від 15.12.2014 № 1779-6-1/6 подання № 320 від 23.12.2014 на Дисциплінарну комісію про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Як зазначено вище, на підставі подання відповідачем прийнято наказ від 16.03.2015 №370/5, яким анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією) від 13.02.2013 №182, видане ОСОБА_2 (пункт 4 наказу).

Наказом Міністерства юстиції України від 16.03.2015 №370/5 анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією) від 13.02.2013 №182, видане ОСОБА_2 (пункт 4 наказу).

Зі змісту наказу від 16.03.2015 №370/5 вбачається, що його прийнято на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією) та з урахуванням протоколу Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією) від 13.01.2015 №25/01/15.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки перевірку позивача проведено з порушенням Порядку №1284/5, висновки акту від 11.12.2014 №88/14 щодо порушення позивачем абз 4 ч. 2 ст. 41, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що слугували підставою для прийняття оскарженого наказу спростовано під час вирішення справи, отже оскаржуваний наказ є необґрунтованим, протиправним та підлягає скасуванню.

Апелянти у своїх скаргах зазначають, що відповідач приймаючи спірний наказ діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянтів безпідставними, враховуючи наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон №2343-ХІІ) та наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013р. № 1284/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 03.07.2013р. за №1113/23645, затверджено Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (надалі - Порядок №1284/5).

Відповідно до п. 1.3 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 № 1284/5 (далі - Порядок №1284/5), контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - арбітражний керуючий) здійснюють Міністерство юстиції України (далі - Мін'юст) як державний орган з питань банкрутства та за дорученням Мін'юсту України головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства (далі - орган контролю). Згідно з п. п. 2.1, вищезазначеного Порядку, контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

У відповідності до п. 2.6 Порядку №1284/5 підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення додаткового контролю.

З матеріалів справи вбачається, що проведення позапланової перевірки позивача призначено у зв'язку надходженням скарги ФОП ОСОБА_3 від 26.09.2014 щодо дій арбітражного керуючого ОСОБА_2 під час виконання нею повноважень ліквідатора ТОВ «Турбівська цукрова компанія», тобто за наявності підстав визначених п. 2.6 Порядку №1284/5.

Відповідно до пп. 2.6.1-2.6.3 Порядку №1284/5 позапланова перевірка здійснюється органом контролю за наявності згоди Мін'юсту на її проведення, крім випадків проведення позапланової перевірки з підстав, передбачених абзацами п'ятим і шостим пункту 2.6 цього розділу.

У разі надходження на адресу територіального органу з питань банкрутства звернення від фізичної чи юридичної особи про невиконання або неналежне виконання арбітражним керуючим покладених на нього повноважень територіальний орган з питань банкрутства надсилає відповідне звернення до Мін'юсту для вирішення питання щодо проведення позапланової перевірки.

Мін'юст аналізує звернення, які надійшли на його адресу, та, у разі якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства, здійснює позапланову перевірку або зобов'язує територіальний орган з питань банкрутства провести позапланову перевірку.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 27.10.2014 № С-18700/13.0.2 Міністерством юстиції України доручено Головному управлінню юстиції у Київський області провести позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 під час виконання нею повноважень ліквідатора ТОВ «Турбівська цукрова компанія» з урахуванням того, що Головним управлінням юстиції у Вінницькій області в період з 05.05.2014 по 07.05.2014 проводилась перевірка діяльності ОСОБА_2 під час виконання нею повноважень ліквідатора ТОВ «Турбівська цукрова компанія» з дослідженням питань проведення інвентаризації, прийняття до свого відання майна та забезпечення його збереження, вивозу майна банкрута з його території.

Відповідно до п. 2.13 Порядку №1284/5 на підставі доручення на проведення перевірки оформлюються посвідчення на проведення перевірки (додаток 2) та повідомлення про проведення перевірки (додаток 3), які підписуються керівником структурного підрозділу Мін'юсту або структурного підрозділу територіального органу з питань банкрутства, відповідального за забезпечення реалізації повноважень державного органу з питань банкрутства.

Згідно п. 2.7. Порядку №1284/5 орган контролю проводить перевірки за умови письмового повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки не пізніше ніж за десять календарних днів до дня початку планової перевірки та не пізніше ніж за п'ять днів до дня початку позапланової перевірки з урахуванням особливостей, визначених у цьому Порядку. При обчисленні зазначених строків при повідомленні арбітражного керуючого про проведення перевірки повинен враховуватись час на перебіг поштової кореспонденції, установлений законодавством.

Згідно п. 2.15. Порядку №1284/5 повідомлення про проведення позапланової перевірки разом з копією документа (заяви, скарги), який став підставою для її проведення, вручається особисто арбітражному керуючому або за його дорученням представнику, що посвідчується його особистим підписом, а у разі неможливості такого вручення у строки, визначені у пункті 2.7 цього розділу, надсилається арбітражному керуючому рекомендованим листом за рахунок коштів органу контролю на поштову адресу місцезнаходження контори (офіса) арбітражного керуючого. У разі надсилання повідомлення про проведення перевірки рекомендованим листом додатково таке повідомлення може бути надіслане факсимільним зв'язком та електронною поштою за реквізитами, які подаються арбітражним керуючим у документах обов'язкової звітності.

Згідно абз. 2 п. 4.2 Порядку №1284/5 у разі проведення невиїзної перевірки копія посвідчення на перевірку надсилається арбітражному керуючому разом з повідомленням про проведення перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням юстиції у Київській області було видано посвідчення на проведення позапланової перевірки від 10.11.2014 №86/6/14 та повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки від 10.11.2014 №84/14, які разом з копією скарги та запитом направлено на адресу позивача.

Зі змісту повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки від 10.11.2014 №84/14 вбачається, що предметом перевірки є наступні питання: здійснення у встановленому порядку аналізу фінансової, господарської та інвестиційної діяльності боржника, його становища на ринках; здійснення заходів щодо захисту майна боржника; прийняття в господарське відання майна боржника та організація проведення його інвентаризації; організація проведення бухгалтерського і статистичного обліку та фінансової звітності боржника; ведення реєстру вимог кредиторів; погашення вимог кредиторів у процедурі ліквідації; належне повідомлення арбітражним керуючим ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_4, уповноваженої особи працівників та засновників (учасників) ТОВ «Турбівська цукрова компанія» про проведення загальних зборів кредиторів боржника та засідань комітету кредиторів; вжиття арбітражним керуючим заходів, направлених на визнання недійними правочинів (договорів) або майнових дій боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство; припинення господарського договору укладеного між ТОВ «Турбівська цукрова компанія» та ФОП ОСОБА_3 від 01.08.2010 про оренду приміщення електростанції після винесення постанови про відкриття ліквідаційної процедури; чи зараховано кошти, які надходили при проведенні ліквідаційної процедури на основний рахунок боржника; чи здійснювались виплати кредиторам у порядку черговості з основного рахунку боржника; чи надавав арбітражний керуючий ОСОБА_2 комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника у справі ТОВ «Турбівська цукрова компанія» про банкрутство.

Відповідно до п. 2.12 Порядку №1284/5 повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається, крім випадків, передбачених цим Порядком.

В порушення згадуваного пункту Порядку №1284/5 відповідачем повторно проведено перевірку позивача з питань прийняття в господарське відання майна боржника та організація проведення його інвентаризації.

З матеріалів справи вбачається, що листами від 27.11.2014 та від 01.12.2014 позивач направила на адресу Головного управління юстиції у Київській області пояснення по суті справи з доказами на підтвердження таких пояснень.

Відповідно до п. 5.1 Порядку №1284/5 в останній день перевірки орган контролю складає та підписує довідку (додаток 5) у двох примірниках. Один примірник довідки надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю.

Як зазначено вище, за результатом проведення перевірки відповідачем складено довідку про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого від 02.12.2014 №72/14.

Згідно п. 6.1 Порядку №1284/5 арбітражний керуючий має право протягом п'яти робочих днів після складення довідки надати в письмовій формі свої пояснення, зауваження, заперечення до неї разом з необхідними документами або усунути виявлені під час перевірки порушення та надати інформацію про це комісії.

Як зазначено вище, за результатом розгляду заперечень та пояснень позивача відповідачем складено акт перевірки від 11.12.2014 №88/14, з якого вбачається, що перевіряючи дійшли наступних висновків, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень: арбітражним керуючим ОСОБА_2 не проведено інвентаризацію активів ТОВ «Турбівська цукрова компанія» у встановленому законодавством порядку, не проведено інвентаризацію майна, що пропонується до списання та за її результатами не складено акт; не визначено економічну (технічну) доцільність чи недоцільність відновлення та/або подальшого використання майна і не внесено відповідних пропозицій; не встановлено конкретної причини списання майна; не визначено можливість використання окремих вузлів, деталей матеріалів та агрегатів об'єкта, що підлягає списанню; не складено відповідно до законодавства акт на списання майна за встановленою формою, чим грубо порушено вимоги абз 4 ч. 2 ст. 41, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що є грубим порушенням прав та законних інтересів боржника та кредиторів боржника.

З матеріалів справи вбачається, що 11.12.2013 Господарським судом Вінницької області порушено провадження у справі № 902/1593/13 про банкрутство ТОВ «Турбівська цукрова компанія».

В подальшому, постановою Господарського суду Вінницької області ТОВ «Турбівська цукрова компанія» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2014 позивачем видано розпорядження №1/лп про створення інвентаризаційної комісії та 17.02.2014 видано наказ про проведення інвентаризації, яким призначено провести інвентаризацію майна підприємства з термін з 26.02.2014 по 25.03.2014 та в присутності матеріально відповідальної особи ОСОБА_5

В подальшому, 26-27 лютого, 12, 17 березня 2014 року інвентаризаційною комісією складено акт про виявлені нестачі цінностей в тому числі заставного майна.

25.03.2014 позивачем видано наказ № 5/лп-1 про продовження строків інвентаризації, яким продовжено строк інвентаризації до 31.03.2014.

26.03.2014 інвентаризаційною комісією оформлено інвентаризаційні відомості №1-12 та 27.03.2014 складено акт про виявлені нестачі матеріальних цінностей в тому числі заставного майна на суму 656 869,66 грн. без урахування розукомплектованого, порізаного та пошкодженого майна.

У зв'язку з викладеним, позивач звернулась до правоохоронних органів з заявою в порядку ст. 214 КПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 13.05.2014 у справі № 902/1593/13 відмовлено в задоволенні скарги №б/н від 19.03.2014 ОСОБА_5 на дії арбітражного керуючого (ліквідатора ТОВ «Турбівська цукрова компанія») ОСОБА_2 Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.07.2014 у справі №902/1593/13 залишено без змін вказану вище ухвалу Господарського суду Вінницької області. Отже, ухвала Господарського суду Вінницької області від 13.05.2014 у справі № 902/1593/13 набрала законної сили.

Зі змісту згадуваної ухвали вбачається, що судом встановлено, що арбітражним керуючим ОСОБА_2 не допущено порушення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та іншого законодавства з питань банкрутства при проведенні інвентаризації ТОВ «Турбівська цукрова компанія».

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, відсутність порушень арбітражного керуючого ОСОБА_2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та іншого законодавства з питань банкрутства при проведенні інвентаризації ТОВ «Турбівська цукрова компанія» не потребує повторного доказування.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки складеної Головним управлінням юстиції у Вінницькій області про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 07.05.2015 встановлено відсутність порушень арбітражним керуючим ОСОБА_2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та іншого законодавства з питань банкрутства при проведенні інвентаризації ТОВ «Турбівська цукрова компанія».

Отже, висновок викладений в акті від 11.12.2014 №88/14 щодо порушення позивачем абз 4 ч. 2 ст. 41, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в частині не проведення арбітражним керуючим ОСОБА_2 інвентаризації активів ТОВ «Турбівська цукрова компанія» у встановленому законодавством порядку, не проведення інвентаризації майна, що пропонується до списання та за її результатами не складення акту є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 24.09.2014 у справі №902/1593/13 відмовлено в задоволенні скарги Іллінецької ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області на дії арбітражного керуючого (ліквідатора ТОВ «Турбівська цукрова компанія») ОСОБА_2 та встановлено, що арбітражний керуючий ОСОБА_2 з метою запобігання розкрадання майна боржника звернулась до заставного кредитора з листом для надання погодження щодо реалізації металобрухту, вапнякових відходів (каміння) та дефекату. Згідно матеріалів справи балансова вартість металобрухту та вапнякових відходів не перевищує 1 000 грн.

В матеріалах справи наявний договір від 04.06.2014 №04/06/2014, укладений між ТОВ «Турбівська цукрова компанія» та ТОВ «Міжгалузевий кліринговий центр «Євроконсалтинг», предметом якого є надання послуг з визначення ринкової (справедливої) вартості залишків пошкодженого обладнання невідомого походження - лежалий, ржавий, корозійно пошкоджений, б/у металобрухт (кусковий брухт та відходи, а також дріт) вагою 1000 кг, який належить ТОВ «Турбівська цукрова компанія» станом на 04.06.2014.

Також, в матеріалах справи наявний звіт про оцінку лежалого, корозійно пошкодженого, ржавого, б/у металобрухту (залишки пошкодженого обладнання), власником якого є ТОВ «Турбівська цукрова компанія», відповідно до якого вартість металобрухту становить 1 000 грн. за кілограм.

В матеріалах справи наявні копії наказу про створення інвентаризаційної комісії від 02.06.2014 №7/лп, та інвентаризаційної відомості від 09.06.2014 щодо кількості залишків пошкодженого обладнання (металобрухту).

Відповідно до ч. 6 ст. 44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор може здійснювати безпосередній продаж таких активів: основних засобів, балансова залишкова вартість яких не перевищує одну тисячу гривень, а також інших необоротних матеріальних активів, господарських матеріалів, малоцінних та швидкозношувальних предметів, обсяги або вартість яких є недостатніми для проведення аукціону. Ці матеріальні активи реалізуються безпосередньо ліквідатором або на комісійних умовах через організацію роздрібної торгівлі.

Згідно ч. 5 ст. 44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

В матеріалах справи наявні належним чином завірені копії ухвали Господарського суду Вінницької області від 24.12.2014 у справі №902/1593/13, якою відмовлено у задоволенні скарги ПАТ «БМ Банк» та скарги поданої в інтересах ФОП ОСОБА_4 на дії арбітражного керуючого ОСОБА_2, постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 13.01.2015 у названій справі та постанови Вищого господарського суду України від 21.04.2015 за результатом розгляду скарги на ухвали Господарського суду Вінницької області від 24.12.2014 у справі №902/1593/13, якими встановлено, що під час реалізації своїх прав та обов'язків ліквідатор діяла добросовісно, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії, на підставі, межах та способі, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, відсутність порушень арбітражного керуючого ОСОБА_2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та іншого законодавства з питань банкрутства в частині не проведення інвентаризації майна, що пропонується до списання та за її результатами не складення акту, не визначення економічної (технічної) доцільності чи недоцільності відновлення та/або подальшого використання майна і не внесення відповідних пропозицій, не встановлення конкретної причини списання майна, не визначення можливості використання окремих вузлів, деталей матеріалів та агрегатів об'єкта, що підлягає списанню, не складення відповідно до законодавства акту на списання майна за встановленою формою не потребує повторного доказування.

Таким чином, висновок викладений в акті перевірки від 11.12.2014 №88/14 щодо порушення позивачем абз 4 ч. 2 ст. 41, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в частині не проведення інвентаризації майна, що пропонується до списання та за її результатами не складення акту; не визначення економічної (технічної) доцільності чи недоцільності відновлення та/або подальшого використання майна і не внесення відповідних пропозицій; не встановлення конкретної причини списання майна; не визначення можливості використання окремих вузлів, деталей матеріалів та агрегатів об'єкта, що підлягає списанню; не складення відповідно до законодавства акту на списання майна за встановленою формою є необґрунтований та спростовується матеріалами справи.

Згідно вимог пункту 6.11 Порядку №1284/5 у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов'язково зазначає про це в акті перевірки. У такому випадку припис та (або) розпорядження не складаються до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатом розгляду подання.

У цьому випадку орган контролю протягом трьох робочих днів з дня підписання акта перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Мін'юсту, який забезпечує організацію роботи Дисциплінарної комісії (далі - структурний підрозділ), щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Абзацом 6 п. 7.1 Порядку №1284/5 визначено, що грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута) є підставою для притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

Пунктом 7.2 Порядку №1284/5 визначено, що протягом п'яти робочих днів з дати отримання структурним підрозділом від органу контролю пропозиції структурний підрозділ готує та вносить подання на Дисциплінарну комісію про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - Подання), копія якого надсилається арбітражному керуючому до відома. Подання повинно містити висновок структурного підрозділу щодо відповідності висновків акта перевірки законодавству з питань банкрутства. До подання додається пропозиція органу контролю з усіма додатками.

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з виявленим порушенням підготовлено подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень.

Відповідно до п. 7.6.2 Порядку №1284/5 на арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у разі: вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з мотивами суду першої інстанції про те, що оскільки висновки акту від 11.12.2014 №88/14 щодо порушення позивачем абз 4 ч. 2 ст. 41, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що слугували підставою для прийняття оскарженого наказу, спростовано під час вирішення справи, то п. 4 наказу Міністерства юстиції України від 16.03.2015 №370/5 є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянти не надали до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційні скарги без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Міністерства юстиції України та публічного акціонерного товариства «БМ Банк» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.10.2015 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 25.01.2016.

.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.