Справа № 817/4247/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2016 року м. Київ К/800/12847/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправною та скасування вимоги за касаційною скаргою Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 08 січня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2014 року, -

в с т а н о в и в :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу №Ф-47 від 21 листопада 2013 року.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 08 січня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2014 року залишено без змін постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 08 січня 2014 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Кузнецовська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Рівненській області звернулась до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів, в межах ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва платника єдиного податку Серії НОМЕР_2, виписки Серії ААВ №205307 та витягу Серії АД №898707 з єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем.

Водночас, відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1, посвідчення громадянина (громадянки), який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю Серії НОМЕР_3 позивач отримує пенсію за віком, призначену у відповідності до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

21 листопада 2013 року відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-47, якою вимагало сплатити суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 1308,95 грн.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття відповідачем вимоги про сплату недоїмки.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що вимога № Ф-47 від 21 листопада 2013 року про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки позивач звільнена від сплати єдиного внеску.

Аналізуючи вказані обставини по справі та застосовуючи відповідні норми матеріального права, суд касаційної інстанції зважає на наступне.

За приписами ч. 4 ст. 4 цього Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Право на пенсійне забезпечення, загальні умови призначення пенсій, порядок їх нарахування та розміри визначаються, зокрема, Законом України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» з наступними змінами та Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з наступними змінами.

Пунктом першим частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено такий вид пенсій, як пенсія за віком.

У пункті 13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного грошового утримання, зокрема й відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.

Разом з тим відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних відносин) передбачено такі види пенсій: трудові пенсії - за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років; соціальні пенсії.

Частиною першою статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, ураховуючи закріплені Конституцією України гарантії громадян на соціальний захист, суд касаційної інстанції погоджується з тим, що особи, яким пенсії призначені зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є пенсіонерами за віком, і це відповідає Прикінцевим положенням Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, фізичні особи-підприємці, які отримують зазначену пенсію і які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», проте не позбавлені права сплачувати цей внесок на добровільній основі.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладену в постанові від 13 січня 2015 року (справа №21-333а14), яка відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для всіх судів України.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, вважає, що постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 08 січня 2014 року та ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2014 року, ґрунтуються на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 08 січня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець