Справа № 804/16428/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтаір-ХХІ» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій та скасування акту, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬТАІР-ХХІ» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними та незаконними дії посадових осіб Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо складання акту № 862/20-31-22-01- 07/32564719 від 29.10.2015 року, та визнати незаконним та скасувати вказаний акт.
В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що у період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р. відповідачем проводилась планова виїзна перевірка ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ», за результатами якої складено акт від 29.10.2015р. № 862/20-31-22-01-07/32564719 «Про результати планової виїзної перевірки ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ», з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р.». Відповідачем не було досліджено правові відносини між ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ» та ТОВ «ТРЕЙД ЛАЙН М», а саме: укладений між сторонами договір підряду № 01/08-111 від 01.08.2011 року, акти виконаних робіт від 31.08.2013 року та від 30.09.2013 року та податкові накладні на суму 503 511,78 грн., в тому числі ПДВ (ПДВ складає 83 918,63 грн.) та на суму 1 775 035,00 грн., в тому числі ПДВ (ПДВ складає 295 839,17 грн.). Також, Позивач зазначив, що будь-яких порушень з приводу формування Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬТАІР-ХХІ» податкового кредиту по податку на додану вартість та визначення суми невід'ємного значення по податку на додану вартість, у попередніх звітних періодах відповідачем не встановлено. Позивач дії посадових осіб відповідача щодо складання акту перевірки вважає протиправними та незаконними, а від так просить визнати протиправним та незаконним акт, складений за результатами вказаної перевірки.
Від відповідача надійшло письмове клопотання, в якому зазначив, що ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ» зареєстровано розпорядженням управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб Харківської міської ради від 11.07.2003р. Станом на 29.10.2015р. перебуває на обліку ДПІ у Київському районі м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області, у зв'язку з чим, просив дану справу направити за предметною підсудністю до Харківського окружного адміністративного суду.
Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, в порядку письмового провадження.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.
Ухвалою суду від 28.12.2015р. відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
В акті перевірки від 29.10.2015р. № 862/20-31-22-01-07/32564719 відповідачем зроблено висновок про порушення: п. 138.8, п. 138.2. ст. 138 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток в загальній сумі 2 927 грн. у тому числі: за 2013 рік на 1503 грн., за 2014 рік на суму 1 424 грн.; пп. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку на додану вартість на загальну суму 379 758 грн., в тому числі: за серпень 2013р. - 83 919 грн., за вересень 2013р. - 259 839 грн.
В акті перевірки від 29.10.2015р. № 862/20-31-22-01-07/32564719 містяться висновки щодо перевірки взаємовідносин ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ» з ТОВ «ТРЕЙД ЛАЙН М» за період серпня та вересня 2013 року.
Згідно з висновками перевірки, викладеними в акті укладені Позивачем договір не спрямований на реальне настання наслідків, передбачених ним, тому позивач безпідставно сформував податковий кредит з ПДВ. Свою позицію відповідач обґрунтував тим, що ТОВ «ТРЕЙД ЛАЙН М» визнано банкрутом та анульовано свідоцтво ПДВ 14.04.2014р., що на думку Відповідача свідчить про неможливість ТОВ «ТРЕЙД ЛАЙН М» здійснювати будівельно-монтажні роботи передбачені укладеним договором підряду, як наслідок доходить висновку, що операції Позивача з постачальником не підтверджуються достовірними первинними документами, які складаються у разі фактичного здійснення господарської операції, чим занижений податок на додану вартість на загальну суму 379 758 грн.., в тому числі: за серпень 2013р. - 83 919 грн., за вересень 2013р. - 259 839 грн. та завищеною суму податкового кредиту на суму ПДВ 379 758 грн. (п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України).
Перевіркою повноти визначення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014 р. встановлено їх завищення на суму 15 824 грн., у тому числі за 2013р. у сумі 7912, за 2014р. у сумі 7 912 грн., оскільки на думку Відповідача угоди укладені ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ» з постачальником ТОВ «ТРЕЙД ЛАЙН М» не спричиняють реального настання наслідків, що приводить до завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування на загальну суму 15 824 грн.
Також, перевіркою щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на прибуток встановлено його заниження на суму 2 927 грн. у тому числі: за 2013 рік на 1503 грн., за 2014 рік на суму 1 424 грн. Оскільки порушення податкового законодавства відображено в розділі 3* «взаємовідносини з постачальниками з ознаками сумнівності».
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового Кодексу України (надалі -ПК України), контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Особливості регулювання проведення документальної перевірки, встановлені ст. 77, 81, 82 Податкового кодексу України.
Як визначено у п. 77.4. ст. 77 Податкового кодексу України, перевірка здійснюється, зокрема у разі наявності відповідного рішення органу податкової служби, яке оформлюється наказом та має бути надіслане платникові податків.
Згідно п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Стаття 81 Податкового кодексу України вимагає від податкового органу дотримання наступних вимог, які надають останньому право на проведення перевірки, а сама: наявності направлення на проведення перевірки, копії наказу на проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Перевірка не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 10 робочих днів (п. 82.1. ст. 82 Податкового кодексу України).
Пунктом 86.1 ст.86 Податкового кодексу України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.ст.11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Аналізуючи норми діючого законодавства України, суд зазначає, що податковий орган, згідно ст. 77 Податкового кодексу України мав правові підстави для проведення вказаної перевірки, що узгоджується з планом-графіком проведення планових документальних перевірок суб'єктів господарювання на II квартал 2015 року та наказом ДПІ у Київському районі ГУ ДФС у Харківській області від 01.10.2015р. № 2015 «Про поновлення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ». Копія наказу вручена під розписку особисто головному бухгалтеру ТОВ «АЛЬТАІР-XXI» ОСОБА_2.
Згідно з вимогами п. 81 Податкового кодексу України платник податків був повідомлений про проведення перевірки та до її початку Позивач отримав відповідний документ про ознайомлення платника податків з наказом про її проведення.
Судом встановлено, що підставною для допуску посадових осіб стали направлення від 01.10.2015р. № 195, від 01.10.2015р. № 196, від 16.10.2015р. № 269, від 01.10.2015р. № 204, від 01.10.2015р. № 205, від 01.10.2015р. № 197, від 01.10.2015р. № 198 виданих ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.
Направлення від 01.10.2015р. №№ 195,196,372,373,377, пред'явлені 01.10.2015р. під розписку особисто головному бухгалтеру ТОВ «АЛЬТАІР-XXI» ОСОБА_2.
Перевірка проводилась у період з 01.10.2015р. по 22.10.2015р. Згідно наказу ДПІ у Київському районі м. Харкова № 259 від 13.10.2015р. термін перевірки продовжено на 5 робочих днів, з 16.10.2015р. по 22.10.2015р. Копію Наказу вручено головному бухгалтеру ТОВ «АЛЬТАІР -XXI» ОСОБА_2 15.10.2015р.
Перевірка проводилась з відома директора ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ» ОСОБА_3 та у присутності головного бухгалтера ТОВ «АЛЬТАІР -XXI» ОСОБА_2.
У журналі реєстрації перевірок ТОВ «АЛЬТАІР -XXI» вчинено запис 01.10.2015р. під №10.
Суд, дослідивши матеріали справи, звертає увагу на те, що виконання вказаних умов надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення перевірки та порушень законодавства на даному етапі судом не встановлено.
Розглянувши докази наявні в матеріалах справи суд не вбачає порушення ст. 81 Податкового кодексу України, а отже суд вважає, що наявні всі правові підставі для проведення даного виду перевірки.
У відповідності до ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При цьому, не встановлено доказів на підтвердження протиправності та незаконності дій з боку відповідача, а також не встановлено фактів порушень податкового законодавства під час проведення перевірки.
Доказів звернення до податкового органу з приводу порушень під час проведення перевірки та складання акту позивачем до суду не надано.
Системний аналіз наведених вище норм чинного податкового законодавства України у сукупності з обставинами, встановленими судом під час дослідження матеріалів справи, дозволяє суду прийти висновку, що дії посадових осіб Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області під час проведення перевірки та складання акту від 29.10.2015р. № 862/20-31-22-01-07/32564719 відповідали вимогам законодавства України.
Крім того, згідно матеріалів справи вбачається про дотримання під час проведення перевірки перевіряючими процедурних вимог, які встановлені до проведення документальної перевірки юридичної особи Податковим кодексом України.
Відповідно до пункту 1 частини 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.
Із наведених правових норм вбачається, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дії або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин. Таким чином, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.
Водночас, оцінку процедурним порушенням, які вчинені контролюючим органом при призначення та/або проведенні перевірки, суд може надати під час розгляду питання щодо правомірності податкових повідомлень-рішень, прийнятих контролюючим органом за результатами відповідної перевірки.
Вказана правова позиція узгоджується з Ухвалою Вищого адміністративного суду від 25 березня 2015 р. № К/800/7132/13 (справа №2а/0470/8608/12).
Суд також зазначає, що дії податкового органу по проведенню документальної перевірки ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ», за результатами якої складено Акт перевірки є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції. Самі по собі ці дії не тягнуть для особи будь-яких правових наслідків.
Наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного права позивача, то у разі незгоди з діями чи рішенням контролюючого органу, вимога про визнання протиправними дій відповідача, в тому числі і по складанню акту, не буде мати своїм правовим наслідком захист прав позивача, адже таке право підлягає захисту виключно шляхом пред'явлення позову про скасування рішення контролюючого органу, яким визначено суму податкових зобов'язань чи штрафних (фінансових) санкцій.
Таким чином, суд звертає увагу, що акт перевірки та викладені в ньому висновки чи дії відповідача в процесі його складання не можна розглядати як рішення суб'єкта владних повноважень, що породжує для суб'єкта господарювання певні правові наслідки. Акт є виключно формою фіксації податкової інформації про виявлені податковим органом факти та обставини і не містить в собі будь-яких владних приписів і вимог, а тому не підпадає під ознаки рішення (акта індивідуальної дії) суб'єкта владних повноважень у розумінні доктрини Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 10.09.2013 року по справі № 21-237а13, акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову у позові.
Відповідач правом на надання письмових заперечень, чи пояснень по суті спору не скористався, клопотання відповідача про передачу справи за предметною підсудністю вирішено ухвалою суду від 28.12.2015р.
Враховуючи вищевказані положення норм процесуального та матеріального права, докази наявні в матеріалах справи, обґрунтування позову в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а в задоволенні поданого адміністративного позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТАІР-ХХІ» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій та скасування акту - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова