Справа № 810/3031/15
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року м.Київ 810/3031/15

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Панової Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "САД"

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "САД" про стягнення заборгованості сумі 13269,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з даними особового рахунку страхувальника у відповідача утворився борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за період лютий-травень 2015 року. Посилаючись на пункт 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV та розділ 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663, позивач просить суд стягнути суму заборгованості з відповідача.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 20.07.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання призначене на 26.01.2016 уповноважені представники сторін не з'явились.

Позивач та відповідач були належним чином повідомлений судом про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується даними наявної у матеріалах справи телефонограми (а.с. 84) та розписки (а.с. 83).

13.01.2016 від Товариства з обмеженою відповідальністю "САД" до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача.

Крім цього, у вказаній заяві відповідач просив суд закрити провадження по справі посилаючись на статтю 157 Кодексу адміністративного судочинства України. В обґрунтування доводів клопотання зазначив, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" щодо уточнення об'єкта оподаткування для платників, що обрали спрощену систему оподаткування" від 12.11.2015 №802-VІІ сільськогосподарські підприємства, які віднесенні до четвертої групи платників єдиного податку, звільнені від відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому вважає, що відсутні підстави для стягнення вказаної заборгованості.

26.01.2016 від Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області до суду надійшло клопотання про здійснення судового розгляду справи за відсутності уповноваженого представника управління. У вказаному клопотанні відповідач зазначив, що підстави для закриття провадження відсутні, тому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до положень частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

На підставі викладеного, розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження, в межах строку розгляду адміністративних справ.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження у справі дійшов висновку, що таке клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Закриття провадження в адміністративній справі регулюється статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, яка має виключний перелік підстав відповідно до яких суд має право закрити провадження.

Так відповідно до частини 1 вказаної норми суд закриває провадження у справі:

1) якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства;

2) якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом;

3) якщо сторони досягли примирення;

4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами;

5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, або ліквідації підприємства, установи, організації, які були стороною у справі.

Як вбачається зі змісту клопотання ТОВ «САД» відповідач просить суд закрити провадження відповідно до статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України та при цьому, конкретної підстави визначеної цією нормою відповідач не вказує. Проте, як вже зазначалось, в обґрунтування доводів клопотання вказує лише на зміну редакції Закону, на підставі якого виникли спірні правовідносини.

При цьому, суд також звертає увагу, що 13.11.2015 відповідач звертався до Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області з заявою про ініціювання управлінням відмови від даного адміністративного позову. Позивачем ТОВ «САД» на вказано звернення було надано відповідь, що законних підстав для відмови від позову у Пенсійного фонду України не має.

Крім того, у клопотанні, яке надійшло до суду від Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області 26.01.2016 позивачем зазначено, що він заперечує проти задоволення клопотання відповідача про закриття провадження по справі та підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Отже, з наведеного вбачається, що підстави передбачені вимогами статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України для закриття провадження - відсутні, а наведена позивачем підстава для закриття провадження у справі не відноситься до переліку підстав за наявності яких суд закриває провадження у справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення клопотання про закриття провадження у даній справі відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю "САД" є юридичною особою та як платник єдиного страхового внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області, що підтверджується відомостями, наведеними в картці особового рахунку відповідача.

Таким чином, відповідач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розумінні Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР.

Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області складено розрахунок від 16.01.2015 № 215/02 фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з січня 2015 року, яким визначено розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у зв'язку з виплатою та доставкою пенсій громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у розмірі 2653,91 грн.

Вказаний розрахунок був надісланий на адресу відповідача супровідним листом від 29.01.2015 № 806/02 та отриманий останнім 30.01.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Крім того, склад витрат та факт їх понесення Управлінням Пенсійного фонду України у місті Броварах та Броварському районі Київської області підтверджується відомостями картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідно до списку № 2 за період січень-травень 2015 року у розмірі 13269,55 грн., оскільки підприємством таке відшкодування не здійснювалось.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли суд зазначає таке.

Відповідно до статті 5 Закону України від 09.07.2003 № 1058 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (надалі - Закон України №1788-XII) до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон України № 1058-IV).

Приписами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України №1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України №1788-XII.

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України №1058-IV. При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Отже, з набранням чинності з 1 січня 2004 року Законом України № 1058-IV порядок компенсації фактичних витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій не змінився.

До набрання чинності Законом України № 1058-IV обов'язок щодо відшкодування пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України №1788-XII, було передбачено Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 статті 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону встановлюються ставки збору у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Згідно зі статтею 1 Закону України №1058-IV, страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, у розумінні Закону України №1058-IV, грошові кошти, які сплачуються суб'єктами господарювання на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України №1788-XII, є страховими внесками.

Порядок відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (надалі - Інструкція).

Пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства (пункт 6.8 розділу 6 Інструкції).

Згідно з пунктом 6.7 розділу 6 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином, розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за відповідний період є підставою для відшкодування підприємством фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, понесених територіальним органом Пенсійного фонду України.

Як свідчать наявні матеріали справи, а саме: розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з січня 2015 року, розмір фактичних витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що підлягають відшкодуванню відповідачем за період січень-травень 2015 року, становить 13269,55 грн.

З матеріалів справи вбачається, що територіальним органом Пенсійного фонду України направлено відповідачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій пенсіонерам відповідача, в якому зазначено виплачену суму пенсій разом з витратами на їх доставку.

Не погоджуючись з вказаним розрахунком, відповідач оскаржив його, звернувшись з позовом до Рівненського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.10.2015 у справі № 817/2363/15 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "САД" до Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області про визнання протиправними дій та скасування розрахунку залишено без розгляду у зв'язку з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2015 ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 02.10.2015 у справі № 817/2363/15 залишено без змін.

Таким чином, з огляду на зазначене, судом встановлено, що розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на сьогоднішній день не скасований та підлягає виконанню.

Разом з цим, суд звертає увагу, що 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким до Податкового кодексу України внесено зміни, а саме: з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок та запроваджено нову форму оподаткування - єдиний податок, в якому передбачено окрему (четверту) групу платників єдиного податку, які є сільськогосподарськими товаровиробниками.

Внаслідок змін у правовому регулюванні, що відбулись у податковому законодавстві (виключення положень про фіксований сільськогосподарський податок), відпали і підстави для звільнення від оподаткування збором на обов'язкове державне пенсійне страхування, який сплачується у формі відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України №1788-ХІІ, оскільки з 01.01.2015 правовим порядком не передбачено такої категорії платників податків як платники фіксованого сільськогосподарського податку.

В той же час, для платників окремої (четвертої) групи платників єдиного податку, які є сільськогосподарськими товаровиробниками, виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, чинним законодавством не передбачено.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач повинен здійснювати відшкодування витрат по виплаті та доставці пенсій.

Разом з цим, доводи відповідача відносно того, що у зв'язку внесенням змін до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" Товариство з обмеженою відповідальністю "САД" не повинно відшкодовувати суму боргу зазначену позивачем у розрахунку від 16.01.2015 не приймаються судом до уваги в зв'язку з наступним.

Дійсно, 12.11.2015 Верховною радою України було прийнято Закон «Про внесення зміни до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" щодо уточнення об'єкта оподаткування для платників, що обрали спрощену систему оподаткування», який набрав чинності 01.01.2016 (далі - Закон № 802-VII).

На підставі вказаного Закону абзац четвертий пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" викладено у наступній редакції: для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

Крім того, прикінцевими положеннями Закону № 802-VII також передбачено, що сума заборгованості фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що утворилася в період з 01 січня 2015 року до дати набрання чинності цим законом у платників єдиного податку четвертої групи, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, підлягає списанню у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Водночас, суд звертає увагу відповідача, що відповідності до частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Конституційним судом України в рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 також зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Судом встановлено, що на час виникнення спірних правовідносин Закон «Про внесення зміни до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" щодо уточнення об'єкта оподаткування для платників, що обрали спрощену систему оподаткування» не набрав чинності, а тому спірні правовідносини регулюються Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Суд також зауважує, що Законом № 802-VII визначено певну процедуру списання суми заборгованості фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що утворилася в період з 01 січня 2015 року до дати набрання чинності цим законом у платників єдиного податку четвертої групи, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України.

Отже, питання щодо визнання даної суми заборгованості як безнадійного боргу, а також списання зазначених сум заборгованості має бути вирішено пенсійними органами у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. При цьому, суд не може втручатись у дискреційні повноваження органів Пенсійного фонду України.

На підставі викладеного, судом встановлено, що у відповідача утворилась та наявна заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2, за період січень - травень 2015 року в розмірі 13269,55 грн.

На час розгляду справи та винесення рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату зазначеної суми відповідачем суду надано не було.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Наявність у відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку № 2 підтверджується доказами, наданими позивачем.

Доказів щодо неправомірності визначення розміру та складу фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2, неправомірності їх нарахування, а також доказів щодо погашення наявної у відповідача заборгованості в розмірі 13269,55 грн. суду не надано.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до до Управління Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварському районі Київської області у розмірі 13269,55 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, який станом на момент звернення до суду був звільнений від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 122, 158-163, 167, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "САД" () на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період січень-травень 2015 року в сумі 13269 (тринадцять тисяч двісті шістдесят девять) грн. 55 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.