Справа № П/811/3593/14
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2016-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2016 року м. Київ К/800/27114/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Веденяпіна О.А, Зайцева М.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2014 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2015 року

у справі № П/811/3593/14

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

ФО-П ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області, в якому просив скасувати податкові повідомлення - рішення від 28 серпня 2014 року № , № , № , № , та вимогу про сплату боргу № Ф-000401701.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2015 року, позов ФО-П ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправним та скасувано податкові повідомлення - рішення від 28 серпня 2014 року №, №, №, № та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28 серпня 2014 року №Ф-000401701.

У касаційній скарзі до Кіровоградська ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ФО-П ОСОБА_2 по взаємовідносинах з ПП «Артсіті» за період з 21 жовтня 2010 року по 31 грудня 2013 року та з ПП «Глобал-Торг» за період з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2013 року, за результатами перевірки складено Акт від 04 серпня 2014 року №568/11-23-1701/.

На підставі акта перевірки Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області винесено податкові повідомлення-рішення від 28 серпня 2014 року:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 410 266 грн. основного платежу та 205 133 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 392 264,75 грн. основного платежу та 196 132,38 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

А також податкове повідомлення-рішення від 29 вересня 2014 року №, яким позивачу нараховано 510 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положеннями пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу їх покупця, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Таким чином, право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов'язкові реквізити.

Як вірно встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, згідно договору поставки від 01 квітня 2011 року №010411, укладеного між ПП «Ар сіті» (Постачальник) та ФОП ОСОБА_2 (Покупець), Постачальник зобов'язується поставити товар, а Покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму.

Крім того між ПП «Глобал-торг» (Постачальник) та ФОП ОСОБА_2 (Покупець) укладено договір поставки від 02 січня 2012 року №020112, згідно якого Постачальник зобов'язується упакувати і передати товар на умовах, передбачених договором, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар.

Виконання вказаних договорів підтверджується первинними бухгалтерськими документами, оформленими згідно вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: податковими накладними, видатковими накладними, квитанціями про оплату та готівковими грошовими коштами, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера, рахунками-фактури, товарно - транспортними накладними.

Отримані від ПП «Артсіті» та ПП «Глобал-Торг» товари позивач використав у своїй господарській діяльності, що підтверджується актами установки запасних частин.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що характер укладених між позивачем та ПП «Артсіті» та ПП «Глобал-Торг», правочинів мали реальний характер, тому позивачем правомірно сформовано податковий кредит по вищеописаних господарських операціях.

Крім того, зобов'язання визначені податковим органом у вигляді донарахування податку з доходів фізичних осіб, у зв'язку з помилковим висновком щодо фіктивних правочинів здійснених між позивачем та ПП «Артсіті» та ПП «Глобал-Торг», нараховані без достатніх підстав.

Згідно статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Таким чином, прийняте в результаті рішення про донарахування єдиного соціального внеску в результаті помилкового висновку податкового органу по господарським операціям з ПП «Артсіті» та ПП «Глобал-Торг» також вірно скасовані судоми першої та апеляційної інстанцій.

Отже, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області відхилити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді О.А. Веденяпін

М.П. Зайцев