Справа № 815/6681/15
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6681/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Андрухіва В.В.

при секретарі Рижук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, треті особи: Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Прокуратура Донецької області, про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання нарахувати та здійснити виплату грошової допомоги у звязку з виходом на пенсію за вислугою років,-

ВСТАНОВИВ:

23.11.2015 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання нарахувати та здійснити виплату грошової допомоги у звязку з виходом на пенсію за вислугу років.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у травні 2010 року Управлінням пенсійного фонду України Київського району м.Донецька йому була призначена пенсія по вислузі років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». На момент призначення пенсії стаж роботи складав 22 роки і 10 днів, у тому числі на посаді прокурора 15 років і 7 місяців. Нарахування пенсії було здійснено на підставі довідки прокуратури Донецької області №18-57-327 від 05.05.2010 року.У звязку з подальшою працею в органах прокуратури питання щодо виплати допомоги позивач не ставив. У жовтні 2014 року позивача переведено на роботу до органів прокуратури в Одеській області. Позивач зазначає, що 02.03.2015 року він звернувся до прокуратури Одеської області з заявою про звільнення у звязку з виходом на пенсію у звязку з вислугою років та було поставлене питання про виплату компенсації за невикористані відпустки та грошової допомоги відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». Наказом прокурора Одеської області №546к від 02.03.2015 року позивача звільнено за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за вислугу років. Вважаючи, що відповідачем при розрахунку не була нарахована та не виплачена грошова допомога, позивач звернувся до прокуратури Одеської області за розясненням призначення виплачених йому грошових коштів. Листом від 22.09.2015 року позивачу надана відповідь про те, що грошова допомога при виході на пенсію йому виплачена не була на підставі положення Закону України №1166-VI від 27.03.2014 року, який набрав чинності з 01.04.2014 року. Проте, позивач вважає, що відповідач повинен нарахувати та виплатити йому грошову допомогу, яка була передбачена ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» при виході на пенсію за вислугою років за період з 05.10.1994 року по 01.04.2014 року, з якого була обчислена пенсія, в розмірі 19-місячних заробітних плат.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові, просив позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких просив суд у задоволені позову відмовити з тих підстав, що відповідно до Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України» від 27.03.2014 року №1166-VI, внесено зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» та виключено частину 16 цієї статті, яка передбачала право на виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію за вислугою років. Цей закон набрав чинності 01.04.2014 року. Оскільки ОСОБА_1 було звільнено з органів прокуратури у звязку з виходом на пенсію згідно наказу прокурора області від 02.03.2015 року №546к, з урахуванням положень Закону України №1166-VI, який на теперішній час є чинним, виплата грошової допомоги у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором не передбачена. Таким чином, підстави для нарахування та виплати позивачу грошової допомоги в звязку з виходом на пенсію з вислугою років у розмірі 19 місячних заробітних плат відсутні.

Третя особа - ГУ ДКСУ в Одеській області, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, до суду не з'явилася, про поважність причини неявки суд не сповістила.

Третя особа Прокуратура Донецької області, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, також до суду не з'явилася, про поважність причини неявки суд не сповістила, при цьому надіслала до суду письмові заперечення, згідно яких позов не визнає та просить відмовити у задоволенні позову, оскільки ч.16 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» виключено, а позивач вийшов на пенсію майже через рік після втрати чинності зазначеною нормою.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що у травні 2010 року Управлінням Пенсійного фонду України Київського району м.Донецька Полякову ОСОБА_2 була призначена пенсія за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Донецької області №18-57-327 від 05.05.2010 року. На момент призначення пенсії ОСОБА_1 продовжував працювати в Донецькій міжрайонній природоохоронній прокуратурі на посаді старшого помічника прокурора.

У жовтні 2014 року позивача переведено до прокуратури Одеської області та призначено на посаду старшого прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури.

На підставі рапорту позивача від 02.03.2015 року Прокуратурою Одеської області видано наказ № 546к від 02.03.2015 року, яким радника юстиції ОСОБА_1 звільнено з посади старшого прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області з 02.03.2015 року за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (ст.38 КЗпП України).

У рапорті від 02.03.2015 року позивач також просив виплатити йому грошову допомогу відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», яка не була йому виплачена в 2010 році при нарахуванні пенсії.

08 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Прокуратури Одеської області щодо розяснення призначення виплачених йому грошових коштів.

Листом від 22 вересня 2015 року № 279 Прокуратура Одеської області надала позивачу відповідь, згідно якої позивачу розяснено, що Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення умов для економічного зростання в Україні», який набрав чинності з 01.04.2014 року, внесено зміни до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", та виключено частину 16 цієї статті, яка передбачала право на виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію за вислугою років.

Згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за вислугу років, прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років чи по інвалідності виплачується грошова допомога без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури.

Відповідно до Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України» від 27.03.2014 року №1166-VII, внесено зміни до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" та виключено частину 16 цієї статті, яка передбачала право на виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію за вислугою років. Вказані зміни до закону набрали чинності з 01.04.2014 року.

Як встановлено судом, позивач на момент призначення йому пенсії у 2010 році з органів прокуратури не звільнявся та правом на правом на отримання грошової допомоги, виплата якої була передбачена до 01.04.2014 року, у разі виходу на пенсію за вислугою років, не скористався.

Таким чином, оскільки на момент звільнення позивача з органів прокуратури та звернення з заявою про виплату грошової допомоги (02.03.2015 року), норма закону, яка передбачала таке право, втратила чинність, підстав для нарахування та виплати позивачу вказаної грошової допомоги суд не вбачає, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6-9, 11, 69, 71, 86, 94, 159-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено 01.02.2016 року.

Суддя: В.В.Андрухів

у позові відмовлено.

01 лютого 2016 року.