Справа № 2-а-75/10
Суддя: Береза В. І.
Дата ухвалення: 2010-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миколаївський районний суд Львівської області
Справа № 2а-75/10
П О С Т А Н О В А

ІмЕНЕм україни

13 січня 2010 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Карбовніка І.М.

при секретарі Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Львівської області про стягнення недоплаченої щомісячної надбавки до пенсії як дитині війни ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Львівської області нарахувати та виплатити недоплачену їй як дитині війни щомісячну надбавку до пенсії за 2006-2008 р.р. в сумі 4471грн. 20коп. та відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав. Вимоги мотивує тим, що їй як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2006 році повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідачем всупереч вимог вказаного Закону така грошова допомога виплачувалася не в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала аналогічні викладеним у позовній заяві пояснення.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Львівської області ОСОБА_3, не погоджується з доводами позивача викладеними в позовній заяві та з підстав зазначених у запереченні на адміністративний позов, просить в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-VI установлено правовий статус дітей війни, визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки. Закон набув чинності з 01 січня 2006 р.

Статтею першою цього Закону визначено, що дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Позивач ОСОБА_1, яка народилася 20.02.1940року, є дитиною війни.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Частина 2 статті 8 Конституції України встановлює вимогу щодо законів України - усі вони приймаються виключно на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Частиною 3 статті 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Проте Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено.

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише випадках, передбачених Основним Законом України, вичерпний перелік яких закріплений у статті 64 Конституції України.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнано неконституційними положення п. 12 ст. 71 ЗУ «Про Державний бюджет на 2007 рік», за якими підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») , у розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмету та змісту закону про Державний бюджет України) визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», яким обмежується дія ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З дня ухвалення Конституційним Судом України Рішень № 6-рп/2007 та № 10-рп/2008 визнані неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» втратили чинність, отже, з цього часу відновлено дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей, що визнані неконституційними.

Судом встановлено, що всупереч рішень Конституційного Суду України ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області оспорювана позивачем надбавка в 2007- 2008 р.р. виплачувалась у меншому, ніж передбачено Законом № 2195-УІ розмірі, тому позов в частині виплати суми за вказаний період підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача стосовно виплат щомісячної надбавки за 2006 р., то такі задоволенню не підлягають, оскільки ЗУ «Про Державний бюджет України на 2006 р.», яким обмежувалась дія ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» на 2006 р. не були оскаржені до Конституційного суду України, тому діяли положення ЗУ «Про Державний бюджет України на 2006 р.».

Дією цієї статті станом на 2006 р. було встановлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом 7 ст. 5, запроваджуються з 01 січня 2006 року, а ст. 6 у 2006 р. поетапно, за результатами виконання бюджету у 1 півріччі, у порядку, встановленому КМ України за погодженням з Комітетом ВР України з питань зазначених умов. Оскільки такі умови не настали, вимоги за 2006 р. задоволенню не підлягають.

Оскільки, підвищення пенсії за 2007-2008 р.р. проводиться лише з моменту набрання чинності Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. та від 22.05.2008 р. тому суд, вирішуючи спір по суті, відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про відмову позивачу в поновленні пропущеного строку для звернення до суду.

Так як Рішення Конституційного Суду України щодо відновлення прав таким категоріям громадян, які мають статус дітей війни, має преюдиціальне значення, оскарженню не підлягає, відповідач мав провести перерахунок та нарахування визначених Законом доплат до пенсії, однак незважаючи на Рішення Конституційного Суду України такого нарахування не провів. Згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком. Таким чином на думку суду, відновлення дії ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» зобовязувало відповідача провести нарахування доплат, а позивача звернутись за одержанням перерахованої пенсії, однак позивач не звертався до відповідача, сподіваючись на добровільний перерахунок, а так як такий не проведений, звернувся про виплати за 2007-2008 р.р. у 2009 р., що на думку суду є підставою для поновлення строку позовної давності звернення до суду, визначеного ст. 99 КАС України.

Керуючись ст. ст. 8, 22, 64, 95 Конституції України, Законом України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 99, 100, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити позивачу пропущений строк звернення до суду.

Позов задоволити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Львівської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. на підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням проведення виплат як дитині війни.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в десятиденний строк з часу проголошення. Апеляційна скарга подається у двадцятиденний строк з часу подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Карбовнік І.М.