Справа № 818/3797/15
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 р. Справа №818/3797/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Кохан Т.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної державної інспекції з питань праці у Сумській області, Управління Держпраці у Сумській області про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Територіальної державної інспекції з питань праці у Сумській області, Управління держпраці у Сумській області в якому з урахуванням уточнень просить:

- стягнути з Територіальної державної інспекції з питань праці у Сумській області заборгованість по виплаті належних при звільненні сум в розмірі 5154,66 грн.

- стягнути з Територіальної державної інспекції з питань праці у Сумській області середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 31.07.2015р. по 26.01.2016р. в сумі 35 218,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що наказом голови комісії з реорганізації Територіальної державної інспекції з питань праці у Сумській області від 31.07.2015р. №66-к ОСОБА_1 звільнено з посади з 31 липня 2015 року у зв'язку із скороченням чисельності працівників, зміною в організації виробництва, в тому числі ліквідації або реорганізації підприємства, відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України.

При звільненні їй були нараховані компенсація за невикористані дні відпустки та вихідна допомога, однак повного розрахунку в частині виплати всіх належних сум проведено не було. Сума заборгованості становить 5 154,66 грн.

Позивач зазначає, що відповідно до вимог ч.І ст.117 КЗпП України, відповідач повинен виплатити їй середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на наступне.

Відповідач зазначає, що із наданого позивачем розрахункового листа від 11.08.2015 вбачається, що ОСОБА_1 при звільненні було нараховано компенсацію за невикористані дні відпустки у сумі 6703,47 та вихідну допомогу у сумі 6891,02грн. Грошова компенсація за невикористані дні відпустки згідно наказу про звільнення ОСОБА_1 не підлягала виплаті, однак згідно документів, наданих суду (розрахунковий лист та довідка № 01-12-443 від 11.08.2015) вбачається факт безпідставного нарахування вказаної компенсації у сумі 6703,47.

Крім того, відповідач не погоджується із сумою нарахованої вихідної допомоги, так як відповідно до наказу від 05.01.2015 № 1-к усім працівникам були надані відпустки без збереження заробітної плати у період з 05.01.2015 по 30.06.2015 включно. Відповідач стверджує, що згідно наданої позивачем довідки про заробітну плату вбачається, що ОСОБА_1 всупереч вищезазначеному наказу проводились безпідставне нарахування заробітної плати.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, працювала на посаді начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Сумській області - державного інспектора праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Сумській області (а.с.8).

Наказом голови комісії з реорганізації Територіальної державної інспекції з питань праці у Сумській області від 31.07.2015р. №66-к ОСОБА_1 звільнено з посади з 31 липня 2015 року у зв'язку із скороченням чисельності працівників, зміною в організації виробництва, в тому числі ліквідації або реорганізації підприємства, відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 38).

Відповідно до розрахункового листа та довідки від 08.2015р. №01-12-443 при звільненні з ОСОБА_1 не було проведено повного розрахунку, сума заборгованості становить 5 154,66 грн. (а.с. 9 - 10).

Задовольняючи адміністративний позов, суд виходить з того, що відповідачем за правилами ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України не доведено юридичної та фактичної обґрунтованості мотивів правомірності своїх дій, а матеріали справи підтверджують обґрунтованість позовних вимог.

За правилами ч.І ст.47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч.І ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно із ч.І ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

З матеріалів справи суд вбачає, що заборгованість відповідача перед ОСОБА_1 підтверджується розрахунковим листом, довідкою від 08.2015р. №01-12-443 та довідкою про заробітну плату, підписаними начальником та головним бухгалтером Територіальної державної інспекції з питань праці у Сумській області (а.с. 9 - 11).

При цьому посилання відповідача на наказ від 05.01.2015 № 1-к, яким усім працівникам були надані відпустки без збереження заробітної плати у період з 05.01.2015 по 30.06.2015 включно, суд вважає безпідставним.

Так, перебування ОСОБА_1 на робочому місці протягом зазначеного періоду підтверджується рядом службових документів, які свідчать про фактичне виконання позивачем службових обов'язків (а.с. 49 - 65).

Крім того, допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (що на момент звільнення позивача перебували на посадах начальника та головного бухгалтера Територіальної державної інспекції з питань праці у Сумській області відповідно) зазначили, що у відпустці без збереження заробітної плати ОСОБА_1 перебувала всього лише декілька днів в січні 2015 року, а потім її було відкликано із зазначеної відпустки. При цьому заробітна плата за січень була нарахована без врахування днів перебування у зазначеній відпустці. За всі інші місяці 2015 року до моменту звільнення заробітна плата нараховувалась ОСОБА_1 відповідно до вимог законодавства та фактично відпрацьованого часу.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 підтвердив що протягом березня - квітня 2015 року приймав участь разом з ОСОБА_1 у роботі комісії по спеціальному розслідуванню нещасного випадку (а.с. 60).

Також, фактичне отримання ОСОБА_1 нарахованої за вказаний період заробітної плати (крім заборгованості 5154,66 грн.) підтверджується випискою з карткового рахунку (а.с. 79-84).

При цьому, суд зобов'язував відповідача надати табелі обліку робочого часу за спірний період, але представник відповідача в судовому засіданні зазначив що вказані документи в організації відсутні.

Твердження відповідача про безпідставне нарахування позивачу компенсації за невикористані дні відпустки, суд також вважає необгрунтованим, оскільки відповідач не надав будь - яких доказів щодо неправильності нарахування даної суми.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.6 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Суд, відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оскільки відповідачем, не доведено правомірності своїх заперечень проти позову та не надано доказів погашення заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Разом з тим суд зазначає, що згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995р. №100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Згідно довідки Територіальної державної інспекції з питань праці у Сумській області заробітна плата ОСОБА_1 за останні два місяця роботи, що передували дню звільнення, становить: червень 2015р. - 6 918,78 грн., травень 2015р. - 3 961,78 грн. Відпрацьовано в ці місяці відповідно 20 та 18 днів. Отже, середньоденна заробітна плата буде становити: (6 918,78 грн. + 3 961,78 грн.): (20+18) = 286,33 грн.

Строк затримки розрахунку з 31.07.2015р. по 26.01.2016р. за встановленим 5- денним робочим тижнем роботи становить 123 робочих дні. Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні що підлягає стягненню на користь позивача складає 286,33 грн. х 123 дні = 35 218,59 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіальної державної інспекції з питань праці у Сумській області, Управління Держпраці у Сумській області про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити

Стягнути з Територіальної державної інспекції з питань праці у Сумській області (вул. Першотравнева, 29, м. Суми, 40009, код 37970441) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, 40021, ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість по виплаті належних при звільненні сум в розмірі 5 154,66 грн. (п'ять тисяч сто п'ятдесят чотири гривні 66 коп.);

Стягнути з Територіальної державної інспекції з питань праці у Сумській області (вул. Першотравнева, 29, м. Суми, 40009, код 37970441) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, 40021, ідентифікаційний код НОМЕР_1) середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 31.07.2015 року по 26.01.2016 року в сумі 35 218,59 грн. (тридцять п'ять тисячі двісті вісімнадцять гривень 59 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 29.01.2016 року.

Суддя (підпис) В.О. Павлічек

З оригіналом згідно

Суддя В.О. Павлічек