Справа № 814/3901/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2016 року м. Київ К/800/9612/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - Міністр внутрішніх справ України Захарченко Віталій Юрійович, про визнання протиправними та скасування наказів, зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства внутрішніх справ України від 12.07.2013 року № 1106 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників УМВС України в Миколаївській області" щодо звільнення його з посади старшого оперуповноваженого КМСД Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області, визнання протиправним та скасування наказу УМВС України в Миколаївській області від 25.07.2013 року №55 о/с в частині звільнення його з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за п.64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, поновлення його на посаді старшого оперуповноваженого кримінальної міліції у справах дітей Врадіївського районного відділу з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення з відповідачів у солідарному порядку компенсації за завдану моральну шкоду в сумі 6000 грн.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.10.2013 року у задоволенні позову було відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року залишено без змін.

ОСОБА_4 не погодився з постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року та ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року і звернувся до суду з касаційною скаргою, в який просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

Позивач з 08.10.2012 року перебував на посаді старшого оперуповноваженого сектору КМСД Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області.

Наказом Міністрерства внутрішніх справ України від 12.07.2013 року №1106 ОСОБА_4 було звільнено з органів внутрішніх справ за неналежне виконання функціональних обов'язків, порушення вимог ЗУ "Про міліцію", ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого ЗУ від 22 .02.2006 року №3460, у частині неналежного виконання своїх обов'язків, бездоганного виконання статутів та наказів, Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої Наказом МВС України від 19.11.2012 року №1050, щодо належного прийняття та реєстрації повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, Інструкції про оперативне інформування в органах і підрозділах внутрішніх справ, внутрішніх військ та навчальних закладах МВС України, затвердженої Наказом МВС України від 22.10.2012 року №940, у частині порядку збирання, опрацювання та подання оперативної інформації, що призвело до викривлення отриманої інформації та в подальшому неінформування чергових частин УМВС та МВС про вчинення працівниками Врадіївського РВ тяжкого кримінального правопорушення.

25.07.2013 року Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області було винесено наказ №55о/с, згідно якого відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ було звільнено ОСОБА_4 у запас Збройних сил за п.64 "є" (за порушення дисципліни), з яким ОСОБА_4 було ознайомлено 31.07.2013 року, під підпис.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття вищевказаних наказів Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області №55о/с від 25.07.2013 та №1106 від 12.07.2013 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що при прийнятті вищевказаного наказу в часті притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення його з органів внутрішніх справ, Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області дотримані вимоги Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та Інструкції щодо порядку проведення службових розслідувань, що призвели до законного звільнення позивача.

З таким висновком погоджується і колегія суддів Вищого адміністративного суду України, на підставі наступного.

Відповідно до пункту 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в органах внутрішніх справ в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 2 Статуту дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Частиною 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може бути накладено такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, який визначає, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

За висновком службового розслідування від 12.07.2013 року встановлено, що позивачем порушені вимоги Закону України «Про міліцію» ст. 7Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460, у частині належного виконання своїх обов'язків, бездоганного виконання статутів та наказів, Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 19.11.2012 №1050, щодо належного прийняття та реєстрації повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, Інструкції про оперативне інформування в органах і підрозділах внутрішніх справ, внутрішніх військ та навчальних закладах МВС України, затвердженої наказом МВС України від 22.10.2012 № 940, у частині порядку збирання, опрацювання та подання оперативної інформації, що призвело до викривлення отриманої інформації та в подальшому не інформування чергових частин УМВС та МВС про вчинення працівниками Врадіївського РВ тяжкого кримінального правопорушення.

Крім того, вказана подія викликала широкий суспільний резонанс, була висвітлена в засобах масової інформації, порушено кримінальне провадження відносно працівників міліції, досудове розслідування у якому здійснювалося органами прокуратури.

Суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи по суті встановили, що відповідачем при звільненні позивача з органів внутрішніх справ не допущено порушень вимог Дисциплінарного статуту щодо порядку накладення дисциплінарних стягнень, які би давали підстави вважати звільнення незаконним, та прийшли до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача. При цьому вид дисциплінарного стягнення є пропорційним ступеню скоєного проступку.

Оскільки позивача правомірно звільнено з органів внутрішніх справ, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду попередніх інстанцій щодо відмови у задоволенні позовних вимог про поновлення ОСОБА_4 на посаді старшого оперуповноваженого сектору КМСД Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області та відшкодування моральної шкоди.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанції правильно встановили обставини справи, повно дослідили докази по справі та ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 231 КАС України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець