Справа № 2-а-1036/10
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2010-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-1036/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" березня 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого - судді Ярмоленка В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Коростені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради, управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірних дій та стягнення недовиплачених коштів, -

встановив:

В червні 2009 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначила, що вона є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи III категорії та постійно проживає в м. Коростені, віднесеному до зони гарантованого добровільного відселення, а тому відповідно до 28.02.1991 року № 796 - XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи /далі Закон № 796 - XII/, має право на щомісячну грошову допомоіу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, підвищення до пенсії як непрацюючій особі, а також доплату до пенсії як непрацюючій особі, яка проживає в зазначеній зоні.

Посилаючись на те, що всупереч згаданому Закону вказані виплати проводились без застосування кратності до встановленого розміру мінімальної заробітної плати, а в твердих сумах, встановлених ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, /далі «ОСОБА_2 № 836»/ позивач вважає, що має право на стягнення з управління праці та соціального захисту населення виконкому Коростенської міської ОСОБА_3 /далі «Відповідач 1»/ відповідно до ст. 37 Закону № 796-ХІІ 2750 грн. 80 коп., з управління пенсійного фонду України в м. Коростені /далі «Відповідач 2»/ відповідно ст. 39 Закону № 796-ХІІ 37062 грн. 80 коп. Просить ягнути ці суми з відповідачів.

Відповідачі позов не визнали.

Встановлено, що позивач належить до третьої категорії як особа, яка постраждала вна- ідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ст.39 Закону, заробітна плата особам які рацюють на території гарантованого добровільного відселення, повинна підвищуватись на дві інімальні зарплати, а щомісячна грошова допомога в зв'язку з обмеженням споживання про- тів місцевого виробництва (ст.37) виплачується в розмірі 40% мінімальної заробітної плати.

Проте в спірний період часу ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксо- ному розмірі, визначеному ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не в кратному відношенні до мінімальної зарплати.

Згідно п. 2 «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання про- ам, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильсь-

36 розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня за програмами визначаються в числі ших управління праці та соціального захисту населення виконкомів міських ОСОБА_3. Виплата омпенсацій та допомог певних видів, в т.ч. і передбачених ст. ст. 37, 39 Закону „Про статус і ціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і

Е

Пальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних

(міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реестра Правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинності вищевказаної постанови.

Органи, які виплачують пенсію провадять видатки, пов'язані з наданням пільг що пенсійного забезпечення згідно із Законом України № 796 - XII (пенсій на пільгових умовах віком і стажем роботи, пенсії по інвалідності та в зв'язку з втратою годувальника, додатк пенсії, щомісячні компенсації за втрату годувальника, підвищені пенсії і допомога) в силу п. 2 «Порядку використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чо[ нобильської катастрофи та соціального захисту населення» затвердженого ОСОБА_2 нету Міністрів від 20.06.2000 року № 987.

Таким чином, управління праці та соціального захисту населення Коростенської місьі ради, управління Пенсійного фонду України є належними відповідачами по справі. В пор шення вимог ст. 71 КАС України останні не довели належними доказами факти відсутнос фінансування та видатків Державного Бюджету України, що направляються органам Пенсійні го фонду України та управлінням Міністерства праці і соціального захисту населення дляр алізації виплат потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи за ст.ст. 37, 39, 51 Закон)!! 796 - XII. Згідно вказаної норми Закону обов'язок доказування правомірності свого рішенн дії чи бездіяльності покладено на відповідачів, якщо вони заперечують проти адміністрати ного позову.

Однак, доказів правомірності своїх дій відповідачами не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місі* вого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повно^ жень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постражда внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдино порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживанні трудової діяльності за них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплен Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорі бильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд вирішує справи на підставі Конституції та заі нів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана ОСОБА_3 України.

Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що у разі невідповідності нормативі правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, або іншому правовому акту суд засто вує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України, на яку посилається відповідач, в частині встан лення обмежень щодо розмірів виплати пенсій та допомоги не відповідає розмірам, зстан леним іншими законами України.

Оскільки Верховна ОСОБА_3 України і Кабінет Міністрів України в наступному будь-я рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню піддяга саме статті Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали вна док Чорнобильської катастрофи», а не вказана ОСОБА_2 КМУ.

В силу ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом п свобод і інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особа налася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Порушення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адмінісі тивного позову за умови якщо на цьому наполягає одна із сторін. Як вбачається згідно залі чень відповідача, останній наполягає на застосуванні наслідків пропуску строку зверненні адміністративного суду як на підставу для відмови в задоволенні поданого позову.

Відповідно, суд вважає за необхідне застосувати термін звернення до адміністративного5 суду в частині позовних вимог за період з 01.01. 2006 року по 09 червня 2008 року, що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову в цій частині.

Виходячи з цього, в межах строку звернення до суду підлягають судовому захисту позовні вимоги за період з 10.06.2008 року по 10.06.2009 року.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд керується п.2 ч.2 ст.162 КАС України та зобов'язує відповідачів вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити позивачу невиплачену частину допомоги.

Керуючись ст.ст. 37,39 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 11,94,158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради щодо не нарахування та виплати позивачу допомоги в зв'язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва відповідно до визначених законом розмірів неправомірними.

Визнати дії управління Пенсійного Фонду України в м. Коростені щодо не нарахування та виплати підвищення до пенсії неправомірними.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради перерахувати та виплатити ОСОБА_4 допомогу в зв'язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 10.06. 2008р. по 10.06.2009р.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Коростені перерахувати та виплатити ОСОБА_4 доплату до пенсії непрацюючому пенсіонеру відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 10.06. 2008р. по 10.06.2009р.

В решті позовних вимог відмовити за пропуском строку звернення до суду.

Від сплати судових витрат сторони звільнити.

ОСОБА_2 може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення , а в разі проголошення вступної та резолютивної частини , з дня складання постанови в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження постанови суду, з послідуючою подачею апеляційної скарги, яка може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду .

Суддя