Справа № 461/6334/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року м. Київ К/800/32667/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Львівської міської ради

на постанову Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2013 року

та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року

у справі № 461/6334/13-а

за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_4

до Львівської міської ради

третя особа: Управління комунальної власності департаменту економічної політики

Львівської міської ради

про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся з позовом до Львівської міської ради, третя особа - управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо розгляду заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 від 27 квітня 2012 року та висновку профільної депутатської комісії з питань приватизації від 18 травня 2012 року шляхом викупу належних приміщень за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 57,5 кв.м.; зобов'язати Львівську міську раду на найближчому пленарному засіданні розглянути заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 від 27 квітня 2012 року та висновок профільної депутатської комісії від 18 травня 2012 року щодо включення до переліку об'єктів, які підлягають приватизації шляхом викупу нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 57,5 кв.м.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2013 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо розгляду заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 від 27 квітня 2012 року та висновку профільної депутатської комісії з питань приватизації від 18 травня 2012 року шляхом викупу нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 57,5 кв.м. Зобов'язано Львівську міську раду розглянути заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 від 27 квітня 2012 року та висновок профільної депутатської комісії від 18 травня 2012 року щодо включення до переліку об'єктів, які підлягають приватизації шляхом викупу приміщень за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 57,5 кв.м. у двадцятиденний строк з дня набрання даною постановою законної сили.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року апеляційну скаргу Львівської міської ради задоволено частково, постанову Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2013 року в частині встановлення строку виконання постанови суду змінено. Зобов'язано Львівську міську раду розглянути заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 від 27 квітня 2012 року та висновок профільної депутатської комісії від 18 травня 2012 року щодо включення до переліку об'єктів, які підлягають приватизації шляхом викупу приміщень за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 57,5 кв.м та прийняти рішення на найближчому пленарному засіданні Львівської міської ради після набрання постанови суду законної сили у відповідності з вимогами законодавства.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Львівська міська рада звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради подало до Вищого адміністративного суду України письмові пояснення, у яких стверджувало про порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Л-5977-8 від 08 лютого 2008 року терміном на 10 років.

Згідно пункту 4.8 вказаного договору оренди, чинність цього Договору припиняється внаслідок приватизації Об'єкта оренди Орендарем.

27 квітня 2012 року позивач звернувся до начальника управління комунальної власності із заявою про включення об'єкта до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, а саме, нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 57,5 кв.м, які перебувають в оренді ОСОБА_4 згідно договору оренди №Л-5977-8 від 08 лютого 2008 року.

Управління комунальної власності 8 травня 2012 року включило зазначений об'єкт оренди в перелік об'єктів, що підлягають приватизації способом викупу та направило відповідну інформацію до постійної комісії комунального майна та власності Львівської міської ради.

Згідно витягу з протоколу засідання постійної комісії комунального майна та власності Львівської міської ради від 15 травня 2012 року, вказаний вище об'єкт рекомендовано винести на розгляд пленарного засідання сесії міської ради.

В подальшому, у відповідності до повноважень, управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради інформувало профільну депутатську комісію комунального майна та власності Львівської міської ради про отримання заяви про включення орендованих приміщень до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу. Управлінням комунального майна отримано висновок профільної депутатської комісії щодо приватизації спірного об'єкту та підготовлено відповідний проект ухвали Львівської міської ради.

07 лютого 2013 року Львівською міською радою прийнято ухвалу №2115, у додатку до якої нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 відсутні.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що Львівською міською радою не вчинено дій щодо прийняття рішення про включення нежитлових приміщень до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, а тому бездіяльність відповідача є протиправною та такою, що порушує вимоги чинного законодавства.

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 44 розділу 8 Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою міської ради від 19 жовтня 2006 року №219 (в редакції ухвали міської ради від 08 липня 2010 року №3704), внесення на розгляд проектів рішень щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації, переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації, звітів про хід та результати відчуження комунального майна, належить до компетенції департаменту економічної політики Львівської міської ради, зокрема, до управління комунальної власності вказаного департаменту.

За правилами статті 7 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» місцеві ради затверджують за поданням органів приватизації переліки об'єктів, які перебувають у комунальній власності і підлягають продажу на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни), продажу за конкурсом, викупу. Орган приватизації зобов'язаний повідомити адміністрацію підприємства про включення даного підприємства або його структурного підрозділу до одного із зазначених переліків у місячний строк з дня прийняття відповідного рішення. Включення об'єктів малої приватизації до переліків, зазначених у частині першій цієї статті, здійснюється з ініціативи державного органу приватизації, уповноваженого органу управління чи покупця. Орган приватизації розглядає подану заяву і в разі відсутності підстав для відмови у приватизації включає підприємство до переліків, зазначених у частині першій цієї статті. Результати розгляду не пізніш як через 20 днів з дня подання заяви доводяться до заявника у письмовій формі.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про приватизацію державного майна», орендар має право на викуп об'єкта оренди, якщо це було передбачено договором оренди. Орендар здійснює викуп об'єкта оренди відповідно до законодавства та договору оренди.

Отже, управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради є органом приватизації, який приймає заяви про приватизацію об'єктів та формує перелік об'єктів що підлягають приватизації шляхом викупу.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради при розгляді заяви позивача діяв на підставі та у межах чинного законодавства.

Відповідно до пункту 30 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності.

Таким чином, затвердження переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, здійснює орган місцевого самоврядування, у спірному випадку - Львівська міська рада.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Львівською міською радою прийнято ухвалу №2115 від 07 лютого 2013 року про затвердження переліку майна, яке підлягає приватизації. У той же час, до названого переліку не включено нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 57,5 кв.м.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що прийняття рішення відповідача про затвердження переліку майна, яке підлягає приватизації, в якому не вказаний об'єкт по АДРЕСА_1, загальною площею 57,5 кв.м. не є офіційною відмовою ОСОБА_4 в затвердженні приватизації названого об'єкту.

Отже, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що судом апеляційної інстанції правозастосування відбулось із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об'єктивним з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Львівської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року у справі № 461/6334/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді