Справа № 813/466/15
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року Справа № 876/6618/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Гуляка В.В.

за участю секретаря судового засідання - Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.05.2015р. у справі № 813/466/15 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області у якому просив зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення по затвердженні матеріалів на ОСОБА_1 та про призначення рішення про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції» від 12.05.2007 року № 707 та виплатити в повному розмірі ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу шляхом перерахування коштів до Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Львівській області.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.05.2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку та просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.05.2015 р. та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції приймаючи рішення, посилаючись тільки на пункт 8 Постанови КМУ від 12 травня 2007 року № 707 «Про затвердження порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції» (надалі - Порядку) в якому зазначено, що "грошова допомога не виплачується, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво) або інвалідність настали: унаслідок шкоди, яку працівник міліції, податкової міліції заподіяв собі джерелом підвищеної небезпеки у разі, коли він особисто на відповідній правовій підставі або без неї (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володів транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом з порушенням правил їх використання, зберігання або утримання", не дослідив усі докази, які мною були надані та долучені до матеріалів адміністративної справи, постановив незаконне рішення.

Пунктом 2 Порядку визначено, що "виконанням службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, с несення постової чи патрульної служби; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод, законних інтересів; припинення або запобігання злочинам та правопорушенням; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, що їх вчинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участь у ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій".

Також, суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення апелянта та долучених до матеріалів адміністративної справи доказів, що комісію у складі працівників Жовківського РВ ГУ МВСУ у Львівській області, створеною на підставі розпорядження начальника Жовківського РВ ГУ МВСУ у Львівській області Ващишина Я.В. проводилося дієве та конкретне правове дослідження нещасного випадку, що трапився з позивачем по зазначеній в позовній заяві події, про що було складено нижчезазначені акти та висновок по матеріалах службового розслідування по факту отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що на адресу ГУ МВС України у Львівській області 28.07.2014 року надійшла заява ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 707 від 12.05.2007 р. "Про затвердження порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції".

Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку (далі - УФЗБО) ГУМВС у Львівській області 05.08.2014 року за вих. № 14/893 направило до Департаменту ФЗБО МВС України документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, відповідно до постанови Львівського окружного адміністративного суду від 22.03.2011 року у справі № 2а-5680/10/1370.

За результатами їх розгляду листом ДФЗБО МВС України від 20.10.2014 року № 15/5-6515 матеріали на ОСОБА_1 повторно повернуто без затвердження та зазначено, що у п. 7 акту форми Н-1 від 12.08.2009 року № 99 про нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1, вказано що причиною нещасного випадку стало невикористання засобів індивідуального захисту при експлуатації ручної електричної шліфувальної машинки (п. 8 акту Н-1). Відповідно до п. 8 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції грошова допомога не виплачується, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво) або інвалідність настали: внаслідок шкоди, яку працівник міліції податкової міліції заподіяв собі джерелом підвищеної небезпеки у разі, коли він особисто на відповідній правовій підставі або без неї (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володів транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом з порушенням правил їх використання, зберігання або утримання.

Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції та компенсація заподіяння шкоди його майну передбачена ст. 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 р. № 565-XII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно з ч. 4 якої у разі загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов'язків по охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю сім'ї загиблого (померлого), а в разі її відсутності його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого (померлого) за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

За правилами передбаченими п. 1 Порядоку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції (далі - Порядок) одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) працівника міліції, податкової міліції під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю. Грошова допомога виплачується членам сім'ї загиблого (померлого), а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям у розмірі десятирічного грошового забезпечення;

2) установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися:

під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі:

п'ятирічного грошового забезпечення - інвалідам I групи;

чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи;

трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи;

у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією;

3) поранення (контузії, травми або каліцтва), що сталося:

під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, - у розмірі річного грошового забезпечення;

у період проходження служби, - у відсотках до розміру річного грошового забезпечення, встановленого відповідно до ступеня втрати працездатності, що визначається медико-соціальною експертною комісією.

Розмір грошової допомоги визначається відповідно до грошового забезпечення за останньою посадою, яку особа рядового або начальницького складу займала на день загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва), установлення інвалідності. До грошового забезпечення, виходячи з якого здійснюється розрахунок грошової допомоги працівнику міліції, включається посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка за вислугу років та щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) згідно із законодавством. До грошового забезпечення, виходячи з якого здійснюється розрахунок грошової допомоги працівнику податкової міліції, включається посадовий оклад, оклад за спеціальним званням та відсоткова надбавка за вислугу років згідно із законодавством (п. 3 Порядку).

Для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби за місцем проходження служби:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком;

довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення групи інвалідності;

довідку про грошове забезпечення;

копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника);

копію ідентифікаційного номера (п. 5 Порядку).

Для виплати грошової допомоги обов'язково подається довідка від Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» про проведену або не проведену раніше виплату (п. 6 Порядку).

За правилами встановленими п. 7 Порядку орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті).

МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати.

Виплата грошової допомоги працівнику міліції, податкової міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у разі його загибелі (смерті) членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям.

Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі.

Працівник міліції, податкової міліції, у разі його загибелі (смерті) члени його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батьки та утриманці можуть пред'явити МВС та ДПА вимоги щодо виплати грошової допомоги протягом трьох років з дня настання події, що дає право на отримання такої допомоги.

Згідно з п. 8 Порядку грошова допомога не виплачується, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво) або інвалідність настали:

у зв'язку із засудженням працівника міліції, податкової міліції за вчинення умисного кримінального правопорушення за рішенням суду, що набрало законної сили, чи адміністративного правопорушення або учиненням дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння;

унаслідок вчинення самогубства чи умисного заподіяння працівником міліції, податкової міліції собі тілесного ушкодження;

унаслідок шкоди, яку працівник міліції, податкової міліції заподіяв собі джерелом підвищеної небезпеки у разі, коли він особисто на відповідній правовій підставі або без неї (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володів транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом з порушенням правил їх використання, зберігання або утримання.

У письмових запереченнях та усних поясненнях представник відповідача, МВС України, обґрунтовує причини відмови у виплаті одноразової грошової допомоги тим, що у виписці з акту огляду МСЕК зазначено, що інвалідність ОСОБА_1 встановлено до 01.01.2011 року (дата чергового переогляду 03.12.2010 року), а також тим, що згідно з п. 7 Порядку працівник міліції може пред'явити МВС вимоги щодо виплати грошової допомоги протягом 3 років з дня настання події, що дає право на отримання такої допомоги. В той же час з направлених у МВС документів вбачалося, що з дня настання інвалідності минуло майже 5 років.

Суд першої інстанції вірно взяв до уваги надану позивачем на спростування доводів відповідача 1 довідку до акту огляду МСЕК № 484229 від 09.12.2010 року, якою під час повторного огляду зафіксовано: група інвалідності третя; травма пов'язана з виконанням службових обов'язків; у графі дата проведення чергового переогляду зазначено «безтерміново».

Крім того, перелік підстав для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги визначений у Порядку є вичерпним і такої підстави як закінчення терміну на який встановлена інвалідність, чи тимчасова інвалідність серед них немає. Тому суд не бере до уваги такі покликання відповідача 1.

Щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги з тих підстав, що причиною нещасного випадку стало невикористання засобів індивідуального захисту при експлуатації ручної електричної шліфувальної машинки, суд вірно зазначив наступне.

Згідно з актом № 99 про нещасний випадок (у тому числі поранення) від 12.09.2009 року, нещасний випадок стався при наступних обставинах.

19.03.1998 року о 08.00 год. ОСОБА_1 з'явився на своє робоче місце у чергову частину Жовківського РВ, де отримав усний наказ начальника РВ УМВСУ, підполковника міліції Козенка А.І. на виконання ремонтно-будівельних робіт в приміщенні кімнати для зберігання зброї Рава-Руського відділення міліції, які проводилися власними силами особового складу Жовківського РВ УМВСУ і по його згоді. Прибувши у Рава-руське відділення міліції, ОСОБА_1 почав виконувати ремонтного-будівельні роботи (зварку та зачистку швів зварювання) в кімнаті для зберігання зброї. У 18.00 год. під час зачистки швів зварювання ручною шліфувальною машинкою, вилетівший з-під її диска шматок гарячої металевої стружки попав потерпілому в зіницю правого ока, що призвело до больового шоку і падіння. Після отримання травми ОСОБА_1 звернувся в Рава-руську міську поліклініку, де йому надали першу медичну допомогу і 20.03.1998 року направили на стаціонарне лікування по місцю проживання, у Червоноградську ЦМЛ. Згідно з результатами проведених медичних обстежень зафіксовану закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, ангіоспазм сітківки правого ока і контузію органів дихання легкої степені і за фактом одержаної травми видано довідку № 57 про звільнення від службових обов'язків у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю з 20.03.1998 року по 01.04.1998 року.

За п. 7-8, 11 Акту про нещасний випадок його причиною стало невикористання засобів індивідуального захисту через незабезпеченість ними, недостатня надійність засобів виробництва; механізмом експлуатація якого призвела до нещасного випадку стала ручна електрична шліфувальна машинка; особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці: начальник Жовківського РВ УМВСУ у Львівській області, підполковник міліції Козенко А.І.

Згідно з висновком викладеним у п. 14 Акту нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та по боротьбі із злочинністю, в період проходження служби, при вчиненні дій з ліквідації аварійного стану в приміщенні для забезпечення особистої безпеки працівників Рава-Руського відділення міліції Жовківського РВ УМВСУ у Львівській області.

Згідно з Правилами безпеки при роботі з інструментом та пристроями", затвердженими Міненерго СРСР 30.04.1985 року та ЦК галузевої профспілки 27.03.1985 року, (НАОП 1 1 10-1 04-85), що діяли на момент настання нещасного випадку, та втратили чинність згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 05.06.2001 року № 252, яким затверджено нові Правила безпечної роботи з інструментом та пристроями (ДНАОП 1.1.10-1.04-01), засобами індивідуального захисту у цьому випадку є окуляри.

Відповідно до п. 8 Порядку грошова допомога не виплачується, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво) або інвалідність настали, зокрема, унаслідок шкоди, яку працівник міліції, податкової міліції заподіяв собі джерелом підвищеної небезпеки у разі, коли він особисто на відповідній правовій підставі або без неї (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володів транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом з порушенням правил їх використання, зберігання або утримання.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, на підставі правильно встановлених обставин справи та визначених їм правовідносин, прийшов до обґрунтованих і законних висновків. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.05.2015р. у справі № 813/466/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

В.В. Гуляк

Повний текст ухвали складений 29 січня 2016 року.