Справа № 2а-98/10
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2016-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-98/10 Головуючий у 1-й інстанції: Тітова М.Б. Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

29 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

розглянувши в приміщенні суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області на постанову Богуславського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області та просила визнати перерахунок її пенсії у січні 2006 року таким, що не відповідає вимогам Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати відповідача врахувати при перерахунку її пенсії заробітну плату з індивідуальним коефіцієнтом 3,51521, з якої було раніше обчислено пенсію та компенсувати різницю між пенсіями з індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати 3,51521, які вона мала б отримувати з 01 січня 2006 року по теперішній час, відповідно до вигідного варіанту в перерахунках пенсії із збільшенням страхового стажу у 2006, 2008, 2010, 2012, 2014 роках, як передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пенсіями, які вона отримувала з 01 січня 2006 року по теперішній час, внаслідок незаконного перерахунку пенсії з 01 січня 2006 року.

Постановою Богуславського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт вказує на те, що перерахунок пенсії позивачці було проведено згідно вимог чинного законодавства України, на день її звернення до Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області із заявою про перерахунок пенсії,.

Перевіряючи правильність встановлення обставин справи судом першої інстанції та його висновків, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, з 03 березня 1998 року ОСОБА_3 перебуває на обліку в УПФУ у Богуславському районі Київської області та отримує пенсію за віком.

31 Грудня 2003 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії і оскільки такий перерахунок було здійснено в січні 2004 року з індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати 2,82151, ОСОБА_3 звернулася до Богуславського районного суду Київської області з позовом про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір заробітку №370 від 20 березня 2004 року, виданої Богуславським гуманітарним коледжем ім. І.С. Нечуя-Левицького.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 09 грудня 2004 року позов ОСОБА_3 було задоволено, після чого з урахуванням вказаної довідки про розмір заробітку, відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивачки з індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати 3,51521.

11 Січня 2006 року позивачка звернулася до УПФУ у Богуславському районі із заявою про перерахунок пенсії, надавши при цьому довідку про заробітну плату, видану Богуславським гуманітарним коледжем за період роботи з 01.11.1992 року по 31.10.1996 року і документи про трудовий стаж. В заяві зазначено про перерахунок пенсії «з добавленням стажу, з більшого заробітку».

Відповідачем згідно розпорядження №132724 від 14.03.2006 року було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_3, який з 01.2006 року становив 623,02 грн. При цьому, перерахунок пенсії було проведено із збільшенням стажу за період з 01.01.2004 року по 31.12.2005 року та перераховано заробітну плату відповідно вимог ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01.11.1991 року по 31.10.1996 року та з 01.07.2000 року по 31.12.2005 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки внаслідок перерахунку пенсії права позивачки були порушені, внаслідок чого вона отримує меншу пенсію, ніж могла отримувати, - позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній на час спірних правовідносин, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, із наведеної норми закону вбачається, що показник заробітної плати для перерахунку пенсії визначається за двома можливими методами за вибором пенсіонера.

Так, за першим методом розрахунок пенсії здійснюється із тієї заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, а при застосуванні другого методу змінюються лише ті показники розрахунку заробітної плати, на які здійснюється посилання у цій нормі (за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону).

За змістом частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Слова «за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року» означають, що враховується вся заробітна плата, в тому числі і та, яку отримував пенсіонер після призначення пенсії.

Відповідно до п.п. 11, 13 ч. 2 ст. 64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи: зобов'язані письмово інформувати застрахованих осіб про набуття права на призначення пенсії і порядок її призначення, про призначення або відмову в призначенні пенсії, її розмір, порядок виплати, а також про можливість та умови переходу на інший вид пенсії та порядок оскарження рішень виконавчих органів Пенсійного фонду; надавати безоплатно страхувальникам і застрахованим особам в усній та письмовій формі, а також через засоби масової інформації консультації з питань застосування законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, роз'яснювати їхні права, обов'язки і відповідальність, порядок сплати страхових внесків, заповнення звітності та інші питання відповідно до цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі не роз'яснило в письмовій формі позивачці її право на перерахунок пенсії згідно ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який можливо було здійснювати із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

При цьому, відповідач також належним чином не отримав згоди пенсіонера на застосування показника заробітної плати для перерахунку пенсії показників розрахунку заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 вказаного Закону, а саме: щодо врахування для обчислення пенсії заробітної плати (доходу) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Такого поняття як перерахунок пенсії «із більшого заробітку», як це записано в заяві, позивачки від 11.01.2006 року, стаття 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній на час здійснення перерахунку, не передбачала. Вказаною нормою Закону було визначено, що «перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону», а тому відповідач мав з'ясувати у встановленому порядку дійсні наміри ОСОБА_3 та отримати її згоду на перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта заробітної плати 1,92544 відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що останнім зроблено не було.

Також, слід вказати, що станом на 1 січня 2014 року розмір пенсії ОСОБА_3 становить 1838,74 грн. Водночас, у разі перерахунку пенсії, лише зі зміною стажу та врахуванні заробітної плати за період з 01.11.1991 року по 31.10.1992 року з індивідуальним коефіцієнтом для обчислення 3,51521 ймовірний розмір її пенсії з 01.01.2014 року складав би - 3293,45 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при перерахунку пенсії позивача у відповідності до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідач перевищив межі своїх повноважень, тим самим порушивши право позивача на отримання пенсії у більшому розмірі, ніж було можливо.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, визнавши, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197 ч.1, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області залишити без задоволення, а постанову Богуславського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Шостак О.О.

Мамчур Я.С