Справа № 804/14235/15
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Борисенко П.О., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес" до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-
Під час судового розгляду справи задоволено клопотання про заміну відповідача на його правонаступника - Державну податкову інспекцію у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем було подано до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області засобами поштового зв'язку податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2014 рік. 09.06.2015 року на адресу позивача надійшло рішення про невизнання податкової декларації податковою звітністю. Позивач вважає, що зазначені висновки відповідача є протиправними, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, явку своїх предстаників у судове засідання не забезпечили, позивач надіслав суду клопотання про розгял справи в порядку письмового провадження.
Відповідач надіслав заперечення проти позову, в яких зазначено, що надана позивачем декларація оформлена з порушенням вимог п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України, у звязку з чим позивачу було надіслано листа про невизнання податкової звітності з податку на прибуток підприємств та запропоновано оформити податковий звіт згідно діючого законодавства. На підставі викладеного, відповідач вважає, що він діяв у спосіб та у межах повноважень діючого законодавства, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
У відповідності до ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 22.05.2015 року ТОВ «Антарес» засобами поштового зв'язку подано до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2014 рік.
Суд вважає вищевказане рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.
Статтею 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Пунктом 48.1 статті 48 ПК України передбачено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.
Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.
Відповідно до п. 48.2 ст. 48 ПК України обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форми податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.
Згідно з п. 48.3 ст. 48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:
- тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);
- звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;
- звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);
- повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;
- код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;
- реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);
- місцезнаходження (місце проживання) платника податків;
- найменування контролюючого органу, до якого подасться звітність;
- дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);
- ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;
- підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).
Пунктом 48.7 статті 48 ПК України визначено, що податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.
Так, відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюю чого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом (п. 49.9 ст. 49 ПК України).
Згідно з інформаційним листом Вищого адміністративного суду України за №1503/12/13-12 від 15.06.2012 року процедура прийняття податкової декларації полягає у вчиненні посадовою особою органу державної податкової служби фактичних дій із: 1) перевірки наявності та достовірності заповнення обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 ПК України; 2) реєстрації податкової декларації у день її отримання органом державної податкової служби.
У відповідності до п. 49.10 ст. 49 ПК України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.
Згідно з пунктом 49.11 статті 49 ПК України, у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.
Відповідно до пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.
Тобто, п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України передбачений вичерпний перелік обов'язкових реквізитів за наявності яких, остання приймається податковим органом.
Під час розгляду справи встановлено, що підставами для висновку про невідповідність поданої декларації вимогам п. 48.3 Податкового кодексу України слугувало те, що у декларації невірно вказано місцезнаходження підприємства (відсутні дані країни та адміністративного району); обов'язковий реквізит - найменування контролюючого органу, до якого подається звітність містить недостовірну інформацію - в полі «декларація подається до» зазначено: «ДПІ у Бабушкінському р-ні м. Дніпроп. ГУ Міндоходів у Д»; декларація містить не ініціали, прізвища, визначені в абзаці 7 цього пункту, посадових осіб платника податків, а прізвища, ім'я та по-батькові.
При цьому, судом встановлено, що податкова декларація позивача з податку на прибуток підприємства за 2014 рік складена за визначеною формою, усі визначені пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України обов`язкові реквізити зазначені, в тому числі зазначена податкова адреса, яка збігається з адресою, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та , вірно вказано найменування контролюючого органу.
При цьому, суд не бере до уваги твердження відповідача щодо невірного зазначення керівника підприємства позивача через те, що у податковій звітності вказано не прізвище та ініціали, а вказано прізвище і повне ім'я і по - батькові директора ТОВ «Антарес», оскільки зазначення повного ім'я і по - батькові, на думку суду, не може вважатися помилковим зазначенням.
Отже, висновки відповідача про те, що позивач порушив положення Податкового кодексу України є безпідставними та не підтвердженими фактичними обставинами справи.
Відповідно до частини 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Як підтверджується матеріалами справи, судові витрати позивача складають 73 грн. 08 коп., у зв'язку з чим, суд доходить висновку про необхідність присудження з Державного бюджету України позивачу документально підтверджених судових витрат.
Керуючись ст.ст. 94, 122, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес" - задовольнити.
Визнати податкову декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес" з податку на прибуток підприємств за 2014 рік з додатками такою, що подана у момент фактичного отримання Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, тобто 25.05.2014 року.
Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю "Антарес" здійснені ним документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету на суму 73.08 грн. (сімдесят три гривні вісім копійок)
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 18.11.2015р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді П.О.Борисенко П.О.Борисенко І.В.Калита