Справа № 2а-2186/2010
Суддя: Куліш Ю. В.
Дата ухвалення: 2010-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2а-2186/2010
Провадження № 2186/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Куліша Ю.В.,

при секретарі Іванченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіальної державної інспекції праці у Полтавській області про оскарження правового акту' індивідуальної дії субєкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про оскарження правового акту індивідуальної дії субєкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що 28 січня 2010 року відносно нього було винесено постанову № 16-01-76/8-5 про накладення штрафу відповідно до ст. 188-6 КпАП України в розмірі 850 грн. внаслідок повторної перевірки виконання припису від 05 листопада 2009 року № 16-01-76/354-265, державним інспектором праці ОСОБА_2 Позивачем було направлено скаргу до Київською райсуду м. Полтави на вищевказану постанову через Територіальну державну інспекцію праці. Начальник інспекції праці - Головний державний інспектор праці Полтавської області ОСОБА_3 винесла постанову № 276/01-04 від 09.02.2010 року про розгляд скарги на постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. В поданому до суду адміністративному позові просив суд скасувати постанову Територіальної державної інспекції праці № 276/01-04 від 09.02.2010 року про розгляд скарги на постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В судовому засіданні 02.04.2010 року позивач ОСОБА_1 поданий до суду позов змінив, пояснив, що 28 січня 2010 року відносно нього було винесено постанову № 16-01-76/8-5 про накладення штрафу відповідно до ст. 188-6 КпАП України в розмірі 850 грн. внаслідок повторної перевірки виконання припису від 05 листопада 2009 року № 16-01-76/354-265 , державним інспектором праці ОСОБА_2 Повторною перевіркою (акт№ 16-01-76/12 від 20.01.2010 року) було встановлено невиконання законних вимог посадової особи держнаглядпраці, щодо усунення виявлених порушень в термін до 05.12.2009 року, а саме: 1) порушення вимог законодавства в частині виплати заробітної плати не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів; 2) порушення вимог законодавства в частині першочерговості виплати заробітної плати. Вказав, що порушення вимог законодавства в частині виплати заробітної плати не рідше ДВОХ разів на МІСЯЦЬ через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів виникли по причині нестачі коштів для ведення господарської діяльності на КТІ «1 Іолтаваелектроавтотранс». Згідно з умовами договорів КП «Полтаваелектроавтотранс» з Управліннями праці та соціального захисту населення виконкомів Ленінського, Октябрського та Київського районів м.Полтави про перевезення пільгових пасажирів, Управління праці та соціального захисту населення відшкодовує перевізнику втрату його доходів від безоплатного перевезення пільгових пасажирів. Але протягом 2009 року оплата вищезазначеного бюджетного відшкодування здійснювалась зі значним запізненням та не в повному обсязі. Згідно п. 2 ст. 14 ЗУ «Про міський електричний транспорт» установлення тарифів на проїзд у транспорті здійснюється з урахуванням необхідності забезпечення беззбиткової роботи перевізників та забезпечення захисту малозабезпечених громадян. У разі встановлення рівня тарифу, який не покриває витрат, повязаних з перевезенням пасажирів, втрати перевізника компенсуються уповноваженим органом, який затверджує тарифи, за рахунок коштів відповідних бюджетів. Отже, КГІ «Полтаваелектроавтотранс» недоотримало компенсацій з міського бюджету за витрати В звязку 3 рІЗНИЦЄЮ В Тарифах На перевезення пасажирів. У звязку з вищевикладеним підприємство постійно відчуває нестачу коштів на виплату заробітної плати працівникам. Крім використання коштів підприємства на заробітну плату, кошти підприємства були використані на сплату вартості використаної електроенергії, на оплату паливо-мастильних матеріалів, були сплачені відсотки за користування кредитом, на господарські матеріали та запчастини для транспорту підприємства. Отже, поважність оплати вищевказаних видатків підприємства не викликає сумнівів, більш того в разі їх несплати підприємство ризикувало припиненням своєї діяльності. Просив суд стягнення, накладене на НЬОГО в виді штрафу в розмірі 850 грн. замінити на більш мяке.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні питання покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, 28 січня 2010 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову № 16-01-76/8-5 про накладення штрафу відповідно до ст. 188-6 КпАП України в розмірі 850 грн. внаслідок повторної перевірки виконання припису від 05 листопада 2009 року № 16-01-76/354-265 , державним інспектором праці ОСОБА_2 Повторною перевіркою (акт № 16-01-76/12 від 20.01.2010 року) було встановлено невиконання законних вимог посадової особи держнаглядпраці. щодо усунення виявлених порушень в термін до 05.12.2009 року, а саме: 1) порушення вимог законодавства в частині виплати заробітної плати не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів; 2) порушення вимог законодавства в частині першочерговості виплати заробітної плати. Порушення вимог законодавства в частині виплати заробітної плати не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів виникли по причині нестачі коштів для ведення господарської діяльності на КП «Полтаваелектроавтотранс». Згідно з умовами договорів КП «Полтаваелектроавтотранс» з Управліннями праці та соціального захисту населення виконкомів Ленінського, Октябрського та Київського районів м. Полтави про перевезення пільгових пасажирів, Управління праці та соціального захисту населення відшкодовує перевізнику втрату його доходів від безоплатного перевезення пільгових пасажирів. Але протягом 2009 року оплата вищезазначеного бюджетного відшкодування здійснювалась зі значним запізненням та не в повному обсязі. Згідно п. 2 ст. 14 Закону України «Про міський електричний транспорт» установлення тарифів на проїзд у транспорті здійснюється з урахуванням необхідності забезпечення беззбиткової роботи перевізників та забезпечення захисту малозабезпечених громадян. У разі встановлення рівня тарифу, який не покриває витрат, повязаних з перевезенням пасажирів, втрати перевізника компенсуються уповноваженим органом, який затверджує тарифи, за рахунок коштів відповідних бюджетів. Отже,

КП «Полтаваелектроавтотранс» недоотримало компенсацій з міського бюджету за витрати в звязку з різницею в тарифах на перевезення пасажирів. У звязку з вищевикладеним підприємство постійно відчуває нестачу коштів на виплату заробітної плати працівникам. Крім використання коштів підприємства на заробітну плату, кошти підприємства були використані на сплату вартості використаної електроенергії, на оплату паливо-мастильних матеріалів, були сплачені відсотки за користування кредитом, на господарські матеріали та запчастини для транспорту підприємства. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про поважність оплати вищевказаних видатків підприємства, що в свою чергу, в разі їх несплати, могло загрожувати підприємству припиненням своєї діяльності.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи. ЯКа притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови про

притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КпАП України,

інспектор праці ОСОБА_2 діяла обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того суд вважає, що при обранні стягнення інспектором праці ОСОБА_2 не повністю враховано матеріальний стан правопорушника та обрано занадто суворе адміністративне стягнення. При накладенні адміністративного стягнення, суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу порушника, вважає можливим в зв'язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, звільнити останнього від адміністративної відповідальності у виді штрафу, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 2, 22 КпАП України, ст.ст. 158-163, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної державної інспекції праці у Полтавській області про оскарження правового акту індивідуальної дії субєкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Постанову державного інспектора праці Територіальної державної інспекції праці ОСОБА_2 № 16-01-76/8-5 від 28.01.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КпАП України - змінити.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КупАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративного стягнення у виді штрафу і обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-денний термін з дня складення постанови в повному обсязі та подачі апеляції у 20-денний термін після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий Ю.В. Куліш