Справа № 815/43/16
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2016-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/43/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САН КЛІН ІНТ" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25 грудня 2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "САН КЛІН ІНТ" (Надалі - ТОВ "САН КЛІН ІНТ" або позивач) до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (Надалі - ДПІ у Приморському р-ні м. Одеси ГУ ДФС в Одеській обл. або відповідач), в якому позивач просить суд визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 25 грудня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне. ДПІ у Приморському р-ні м. Одеси ГУ ДФС в Одеській обл. проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "САН КЛІН ІНТ" за результатами якої складено акт, яким встановлені порушення Податкового законодавства - заниження податку на додану вартість на загальну суму 528945,00 грн., в результаті чого ДПІ прийняте оскаржуване податкове повідомлення - рішення на загальну суму 793418,00 грн. Позивач вважає висновки акту перевірки такими, що не відповідають дійсності, а прийняте ДПІ у Приморському р-ні м. Одеси ГУ ДФС в Одеській обл. на підставі акту перевірки податкове повідомлення - рішення таким, що підлягає скасуванню. На думку позивача підставою для визначення ДПІ у Приморському р-ні м. Одеси ГУ ДФС в Одеській обл. порушення ТОВ "САН КЛІН ІНТ" податкового законодавства, слугували припущення та хибні висновки перевіряючих стосовно неправомірності формування позивачем податкового кредиту з вартості придбаних ТМЦ, первинні документи по яким нібито надані до перевірки не в повному обсязі (по взаємовідносинам з ТОВ "ТАІР ГРУП", ТОВ "ДФ ГРУП"), а також, у зв'язку з використанням податкової інформації; завищення податкового кредиту ТОВ "САН КЛІН ІНТ" в результаті співставлення з податковими зобов'язаннями постачальника ТОВ "ХІМКОНСАЛТИНГ", на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки органу ДПС від 07.08.14 № 2326/26-55-22-07/31606820.

Представник позивача у судове засідання не прибув. Подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження (а.с. 164).

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Через канцелярію суду за вхід. № 1256/16 подав Заперечення на адміністративний позов, при цьому зазначивши зокрема, що перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. на підставі даних регістрів бухгалтерського обліку та на підставі документів, наведених у додатку №4 до акта перевірки, встановлено завищення задекларованих ТОВ "САН КЛІН ІНТ" показників у рядку 10.1 (колонці Б) Декларацій Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження) з ПДВ на митній території України товарів (послуг) та основних фондів з метою їх використання у межах господарської діяльності на загальну суму 528945,00 грн. Окрім цього, серед наданих до перевірки документів не надано сертифікатів завода-виробника, технічних паспортів та інших документів, що передбачені договором поставки та які б давали змогу прийняти товар за його якісним показником, таким чином, в порушення Податкового законодавства ТОВ "САН КЛІН ІНТ" сформовано податковий кредит з вартості придбаних ТМЦ (хімічна сировина та матеріали), первинні документи на придбання яких надані не в повному обсязі, в результаті чого, завищено податковий кредит в сумі 525375,00 грн. Крім цього, аналізом підтвердження формування податкового кредиту ТОВ "САН КЛІН ІНТ" та за результатами опрацювання відповідно до системи "Податковий блок" підсистеми "Аналітична схема: перегляд результатів співставлення" встановлено наявність розбіжностей щодо завищення податкового кредиту ТОВ "САН КЛІН ІНТ" в результаті співставлення з податковими зобов'язаннями постачальників, у зв'язку з чим позивач безпідставно збільшено податковий кредит на суму податку на додану вартість в розмірі 3570,00 грн., який фактично не сплачено до бюджету, так як вказана сума не врахована в складі податкових зобов'язань вищезазначеного постачальника.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відтак, з огляду на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серії А00 № 251766 Товариство з обмеженою відповідальністю "САН КЛІН ІНТ" зареєстровано 08.04.2004р. Виконавчим комітетом Одеської міської ради № 0002041 (а.с.33).

Відповідно до Свідоцтва № 23206045 Форми № 2-Р Товариство з обмеженою відповідальністю "САН КЛІН ІНТ" зареєстровано як платник податку на додану вартість із індивідуальним податковим номером 34 (а.с.34).

Згідно Довідки від 24.05.2011р. № 1245 Товариство з обмеженою відповідальністю "САН КЛІН ІНТ" узято на облік в органах державної податкової служби 05.07.2001р. за № 6320 (а.с.35).

В період з 29.10.2015р. по 16.12.2015р. посадовими особами ДПІ у Приморському р-ні м. Одеси ГУ ДФС в Одеській обл. на підставі направлень від 26.10.15р. № 002098/1808, від 02.10.15р. № 001872/1702, від 26.10.15р. № 002099/1812, від 21.09.15р. № 000725/1604, Наказу ДПІ від 09.09.15р. № 1489 проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "САН КЛІН ІНТ" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.14р. по 31.12.14р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.14 по 31.12.14, відповідно до затвердженого плану перевірки, результати якої оформлені Актом перевірки № 9752/15-53-22-01/31506750 від 17.12.2015р. (Надалі - Акт перевірки) (а.с.9-32).

На підставі Акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 25.12.2015р. яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 793418,00 грн. (у тому числі - 528945,00 грн. - основне зобов'язання, 264473,00 грн. - штрафні санкції) (а.с.8).

Надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням, суд виходив з наступного.

Відносини, які виникають з приводу справляння податків і зборів, порядок адміністрування податків і зборів, права та обов'язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства в Україні регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 20.1.4 ст. 20 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) встановлено право органів державної податкової служби проводити перевірки платників податків, але даною нормою законодавство чітко визначено, що ці перевірки повинні проводитися в порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених ПК України, а фактичні перевірки - ПК України та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 3 Розділу I Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України 22.12.2010 N984 (надалі - Порядок), результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Згідно з п.п. 4-6 Порядку акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

П. 5.2 Порядку встановлено, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів; у разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки; у разі надання посадовими особами платника податків або його законними представниками посадовим (службовим) особам органу державної податкової служби письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти про надання таких пояснень необхідно відобразити в акті.

Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що ТОВ "САН КЛІН ІНТ" здійснював взаємовідносини з ТОВ "ТАІР ГРУП", ТОВ "ДФ ГРУП" та ТОВ "ХІМКОНСАЛТИНГ".

Як зазначено в Акті перевірки, за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. ТОВ "САН КЛІН ІНТ" задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 4783729,00 грн.

В періоді, що перевірявся, ТОВ "САН КЛІН ІНТ" включено до складу податкового кредиту податок на додану вартість з вартості придбання хімічної сировини, матеріалів у ТОВ "ДФ ГРУП", , у сумі ПДВ 6400,00 грн. (обсяг без ПДВ 32000,00 грн.), та у TOB «ТАІР ГРУП», , у сумі ПДВ 518975,00 грн. (обсяг без ПДВ 2594876,00 грн.).

Однак, відповідачем зазначено, що серед наданих до перевірки документів не надано жодного з сертифікатів завода-виробника, паспортів та інших документів, що передбачені договором поставки та які б давали змогу товар за його якісним показником, у зв'язку з чим неможливо встановити реальність здійснення взаємовідносин із контрагентами відповідача.

Таким чином, перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. встановлено його завищення на загальну суму 528945,00грн. (за березень 2014 року в сумі 3570,00 грн., за липень 2014 року в сумі 6400 грн., за вересень 2014 року в сумі 49877,00 грн., за жовтень 2014р року в сумі 248437,00 грн., за листопад 2014 року в сумі 220661,00 грн.).

Також, аналізом підтвердження формування податкового кредиту ТОВ "САН КЛІН ІНТ" та за результатами опрацювання відповідно до системи "Податковий блок" підсистеми "Аналітична система: Перегляд результатів співставлення" встановлено наявність розбіжностей щодо завищення податкового кредиту ТОВ "САН КЛІН ІНТ" в результаті співставлення з податковими зобов'язаннями ТОВ "ХІМКОНСАЛТИНГ" відповідачем встановлено, зокрема, що у ТОВ "ХІМКОНСАЛТИНГ" в березні 2014 року не виникло податкових зобов'язань по взаємовідносинах з ТОВ "САН КЛІН ІНТ" (на підставі акта про неможливість проведення зустрічної звірки органу ДПС від 07.08.2014р. № 2326/26-55-22-07/31606820).

Таким чином, на думку відповідача, в порушення пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, пп.198.3 ст.198, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), ТОВ "САН КЛІН ІНТ" збільшено податковий кредит на суму податку на додану вартість в розмірі 3570 грн., який фактично не сплачено до бюджету, так як вказана сума не врахована в складу податкових зобов'язань постачальника ТОВ "ХІМКОНСАЛТИНГ", в результаті чого ТОВ "САН КЛІН ІНТ" завищено податковий кредит на загальну суму 3570,00 грн., у тому числі за березень 2014 року в сумі 3570,00 грн.

Проте суд не погоджується з такими висновками відповідача та вважає їх хибними, з огляду на наступне.

Пунктом 200.1 ст. 200 ПКУ встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (п. 200.2 ПКУ). Згідно з п. 201.1ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цьогоКодексу.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПКУ (в редакції станом на час вчинення господарських операцій) датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 138.1. ст. 138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до п.138.2. ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Згідно з приписами п.201.10 ст.201 Податкового кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту.

Отже, з вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Статтею 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п.2 ст.3 зазначеного Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Крім того, право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов'язкові реквізити.

Юридичним фактом, який породжує право платника на податкову вигоду є реальність господарської операції. За відсутністю факту придбання товарів відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту.

Відтак, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів чи сплати грошових коштів. До того ж, наявність цивільно-правового договору також не є безумовним свідченням правомірності та реальності вчинення платником податку господарської операції навіть у тому разі, якщо такий договір не визнано недійсним у судовому порядку.

Таким чином, податкові зобов'язання та податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, виконання господарських операцій між позивачем та ТОВ "ХІМКОНСАЛТИНГ", що підтверджується договором поставки № 0836 від 02.04.12р., додатковим договором, зареєстрованими податковими накладними, реєстрами виданих та отриманих податкових накладних, видатковими накладними, прибутковими накладними, платіжними дорученнями, рахунками-фактури, ТТН (а.с.56-71).

В підтвердження виконання господарських операцій між ТОВ "САН КЛІН ІНТ" та ТОВ "ДФ ГРУП" за договорами поставки № 54 від 14.07.14р., № 071423 від 11.07.14р. в матеріалах справи наявні передбаченні умовами договору первинні та інші документи на підтвердження вказаної обставини, а саме: додаткові договори, зареєстровані податкові накладні, реєстри виданих та отриманих податкових накладних, видаткові накладні, прибуткові накладні, угода про залік взаємних зустрічних вимог, ТТН (а.с.72-77).

Також, підтвердженням виконання господарських операцій між ТОВ "САН КЛІН ІНТ" та ТОВ "ТАІР ГРУП" є надані позивачем наступні документи: договір поставки від 01.09.14р. № 01/09/2014-1, податкові накладні, видаткові накладні, прибуткові накладні, платіжні доручення (а.с.93-171).

Як вже зазначалося судом, однією з умов отримання права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків у контрагента спеціальної податкової правосуб'єктності.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ХІМКОНСАЛТИНГ" (підприємство, по взаємовідносинам з яким позивачем сформовано податковий кредит) зареєстроване 04.09.2001р. за № 0013211 та перебуває на обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві з 27.09.2011р. за № 26524 (а.с.166-171).

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАІР ГРУП" зареєстроване 02.07.2014р. за № 0053102 та перебуває на обліку у ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області з 03.07.2014р. за № 99 (а.с. 172-177).

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДФ ГРУП" зареєстроване 14.11.2013р. за № 0051927 та перебуває на обліку у Вишгородській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 15.11.2013р. за № 98 (а.с.178-183).

З огляду на викладене, суд зазначає, що в листі Вищого адміністративного суду України "Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України" № 742/11/13-11 від 02.06.2011р. зазначається, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість обов'язковому з'ясуванню підлягають, зокрема, обставини, що підтверджують рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

На підтвердження виконання умов Договору постачання № 0836 від 02.04.2012р. із ТОВ "ХІМКОНСАЛТИНГ" та Додатковою угодою до нього ТОВ "САН КЛІН ІНТ" надано до суду податкові накладні (а.с.60, 62), Видаткові накладні (а.с.64, 65), Рахунки-фактури (а.с.66, 67), Прибуткові накладні (а.с.68, 69) Платіжне доручення та Товарно-транспорту накладну по вказаному договору (а.с.70, 71).

Зазначені документи підтверджують факт отримання ТОВ "САН КЛІН ІНТ" послуг від ТОВ "ХІМКОНСАЛТИНГ" згідно Договору постачання № 0836 від 02.04.2012р. та дають позивачу правові підстави для формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

ТОВ "САН КЛІН ІНТ" на підтвердження виконання умов Договорів постачання № 54 від 14.07.2014р. (та додатку №1 до нього), № 071423 від 11.07.2014р. із ТОВ "ДФ ГРУП" надано до суду податкові накладні (а.с.83, 85), Видаткові накладні (а.с.88, 89, 90), Прибуткову накладну (а.с.91) Товарно-транспорту накладну по вказаному договору (а.с.92).

Зазначені документи підтверджують факт отримання ТОВ "САН КЛІН ІНТ" послуг від ТОВ "ДФ ГРУП" згідно Договорів постачання № 54 від 14.07.2014р., № 071423 від 11.07.2014р., та дають позивачу правові підстави для формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

На підтвердження виконання умов Договору постачання № 01/09/2014-1 від 01.09.2014р. із ТОВ "ТАІР ГРУП" позивачем надано до суду податкові накладні (а.с.95, 98, 101, 104, 107, 110, 113, 116, 119, 122, 125), Видаткові накладні (а.с.128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138), Прибуткові накладні (а.с.139, 140, 141, 142, 143, 144, 145, 146, 147, 148, 149) Платіжні доручення (а.с.150, 151, 152, 153, 154, 155, 156, 157, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 164, 165, 166, 167, 168, 169, 1670, 171).

Зазначені документи підтверджують факт отримання ТОВ "САН КЛІН ІНТ" послуг від ТОВ "ТАІР ГРУП" згідно Договору постачання № 01/09/2014-1 від 01.09.2014р., та дають позивачу правові підстави для формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

З цього приводу суд зазначає, що податкове законодавство України не містить норм, які б ставили у залежність право платника податку на формування податкового кредиту від можливих порушень податкової дисципліни з боку його контрагентів або зобов'язували платників податків контролювати дотримання своїми контрагентами норм законодавства. Лише сам факт наявності господарських відносин з контрагентом, який порушує податкове законодавство, не може тягнути за собою негативні наслідки для платника податків у вигляді зменшення податкового кредиту чи валових витрат, оскільки платник податків може бути необізнаним стосовно таких порушень та дійсних намірів тих фізичних осіб, які представляють його контрагента.

Суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та свідчить про те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України").

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через можливі порушення вимог податкового законодавства з боку його контрагентів.

Тому можливі порушення контрагентами платника податків податкової дисципліни, у т. ч. недекларування своїх зобов'язань або несплата податку до бюджету, не є підставою для позбавлення платника податків права на податковий кредит з ПДВ за операціями з такими контрагентами.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що предметом адміністративного позову в даній справі є визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, при цьому відповідно до пункту 1 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень і його скасування, тобто, скасування рішення суб'єкта владних повноважень є наслідком саме визнання його протиправним.

Оскільки відповідачем належним чином та в повному обсязі не доведено правомірність винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд доходить висновку про безпідставність висновків, викладених в Акті перевірки, а відтак і протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Тому суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "САН КЛІН ІНТ" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 69-72, 86, 94, 158-163, 167,186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "САН КЛІН ІНТ" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25 грудня 2015 року,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № від 25 грудня 2015 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.М. Токмілова

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "САН КЛІН ІНТ" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25 грудня 2015 року,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № від 25 грудня 2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (, місцезнаходження м. Одеса, вул. Садова, 1а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САН КЛІН ІНТ" (, юридична адреса: вул. Генуезька, 24 А, м. Одеса, 65019) судовий збір у розмірі 11902,00 грн. згідно квитанції № 0.0.485660266.1 від 05.01.2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.