Справа № 2-а-1273/10
Суддя: Скобельський С. І.
Дата ухвалення: 2010-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-1273/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області у складі: головуючого - судді Скобельського С.І.розглянувши в письмовому провадженні в місті Коростені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Коростенському районі, державного казначейства України про поновлення строку звернення до суду, визнання дій неправомірними, стягнення недовиплаченої щомісячної державної соціальної допомоги « Дітям війни « , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 07 липня 2009 року звернулась до суду та просить рішенням суду стягнути з відповідачів недовиплачену щомісячну державну соціальну допомогу, відповідно до ЗУ « Про соціальний захист дітей війни « , як дитині війни в сумі 3892,50 грн. за 2006-2008 року. Вимоги мотивує тим, що має статус дитини війни, відповідно до ЗУ « Про соціальний захист дітей війни « , маєправо на отримання щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Однак, дана грошова допомога їй фактично не виплачувалась.

В судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву в якій просить суд розглянути справу у її відсутність, вимоги задовольнити .

Представник відповідача - УПФ в м. Коростені в судове засідання не зявився, звернувся з листом і просить суд розглянути справу у його відсутність, в задоволенні позову відмовити.

Представник державного казначейства України в м. Коростені в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, в їх сукупності та давши їм оцінку, суд встановив, що спірні правовідносини регулюються ЗУ « Про соцальний захист дітей війни « .

Встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни, що стверджується відповідним посвідченням ( а.с. З ) . Згідно зі ст. 6 Закону ( крім тих, на яких поширюється дія Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ) , що діяв на час виникнення спірних правовідносин, таким особам до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, розмір якої, відповідно до Закону України " Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування « встановлюється відповідно до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратилипрацездатність, який визначається законом про бюджет на відповідний календарний рік ) . Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України ( ст. 7 Закону ) . Виплата допомоги проводиться органами, що виплачують пенсію, одночасно з її виплатою.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року від 22.05.2008 року у справі № 10-рп/2008, визнано такими, що не відповідають Конституції України, зокрема, зміни додо статті 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни « , які були внесені Законом України « Про державний бюджет України на 2008 рік « такі законодавчі акти України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня прийняття рішення конституційним Судом України. При цьому, рішення про відновлення дії Закону України « Про соціальний захист дітей війни « у редакції, чинній до внесення змін з 01.01.2008 року та порядку обчислення розміру підвищення дітям війни, Верховною Радою України не приймалось, внаслідок чого, питання обчислення підвищення до пенсії дітям війни залишилось неврегульованим. КМ України, з метою визначення порядку обчислення підвищення пенсій дітям війни, було прийнято постанову від 28.02.2008 року № 530, якою надано право на призначення та виплату пенсій та підвищень в розмірах, встановлених Законом України « Про державний бюджет України на 2008 рік . Відповідно до п.8 цієї постанови визначає такі підвищення в розмірах:

З 22.05.2008 року 48,10 грн.;

З 01.07.2008 року-48,20 грн.;

З 01.10.2008 року-49,80 грн.;

В цих розмірах позивачка і отримувала такі соціальні виплати. В 2008 році розмір прожиткового мінімуму на одну особу на місяць, для осіб, що втратили працездатність, визначався ст. 58 ЗУ « Про державний бюджет на 2008 рік « в розмірах - з 01.04.2008 року-481 грн.;

З 01.07.2008 року-482 грн.;

З 01.10.2008 року -498 грн.

За таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з того, що дія ст. 6 ЗУ « Про соціальний захист дітей війни « відновлена з 22.05.2008 року, при цьому згідно ст. 99 КАС України, по спорах такої категорії визначено строк позовної давності 1 рік, з того часу, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення свого права, застосування такого положення, відповідно до ст. 100 КАС України, вимагає відповідач, тому позивачка має отримати:

З 01.06.2008 р. по 01.07.2008 р. -( 481 грн. х ЗО % ) хі = 144,30 грн.;

3 01.07.2008 р. по 01.10.2008 р.-(482 грн. х ЗО %) х 3 = 433,80 грн.;

З 01.10.2008 р. по 01.01.2009 р. - (498 грн. х 30%) хЗ = 448,20 грн.

Всього 1026,30 грн..

Фактично позивачу виплачено 342,10 грн.

З 01.06.2008 р. по 01.07.2008 р. -48,10 х1= 48,10 грн.;

З 01.07.2008 р. по 01.10.2008 р,- 48,20 х 3= 144,60 грн.;

З 01.10.2008 р. по 01.01.2009 р. -49,80 х 3 = 149,40 грн.

Різниця становить: 1026,30 - 342,10 = 684,20 грн..

Суд визнає безпідставними посилання відповідача на те, що відповідно із частиною 3 статті 3 Закону України « Про звернення громадян « , заява про визнанняза особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо викладається у формі письмового звернення, а письмова заява до головного управління, в якій викладена вимога про перерахунок пенсії позивачкою не подавалась, тому такі виплати позивачці не повинні провадитись, бо відповідно до вимог Положення про управління ПФ України в районах, містах і районах в містах ( затвердж. Постановою правління ПФУ 30.04.2002 року № 8-2, облік осіб з таким статусом ведеться УПФ в місті чи районі, про що в пенсійному посвідчення ставиться відповідна помітка, а такі коштинараховуються і виплачуються відповідачем централізовано. Суд визнає, що такі виплати має проводити позивачу саме Управління пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області. Безпідставним є посилання відповідача і на те, що вимога позивача не спрямована на оскарження рішення чи бездіяльності УПФ, бо позивач в своїй заяві ставить питання саме про оскарження неправомірний дій УПФ, в частині невиплати їй зазначених кошт.

При цьому відповідно до ст. 2 та 159 КАС України, суд дослідив правосуб»єктність відповідачів, їх права і обов»язки, в сфері публічних правовідносин, та визначив, що вони є належними відповідачами по заявлених вимогах. Саме відповідач має обов»язок провадити нарахування конкретних сум соціальних виплат, передбачених ЗУ « Про соціальний захист дітей війни « - позивачу. Фінансування таких виплат, здійснюється за рахунок державного бюджету. Управлінням Пенсійного фонду України в Коростенському районіЖитомирської області не надано суду доказів тому, що відповідні перерахування бюджетних коштів на їх рахунки для виплати позивачу не було здійснено. Аналізуючи розмір видатків, що направляються органам Мінпраці і соціальної політики з державного бюджету, для соціальних виплат, суд встановив, що джерело фінансування таких виплат було недостатнім, однак, невизначення відповідних бюджетних видатків, в Законі « Про державний бюджет України « , не може приводити до обмеження витрат на загальносуспільні потреби, порушення прав людини і громадянина, встановлених Конституцією України. Згідно наказу № 147 від 02.04.2004 року Міністерства праці та соціальної політики України,- за якими головним розпорядником бюджетних коштів, призначених для видатків на соціальний захист громадян, є Міністерство Праці та соціальної політики України, а на місцях відповідні Управління праці та соціального захисту населення та Управління Пенсійного фонду України, тому суд, стягує зазначені кошти з Управління пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області.

Суд уважає безпідставною вимогу позивача в частині поновлення строку звернення до суду, оскільки останній не навів поважних причин його пропуску, як вимагає ч.2 с. 100 КАС України.

Згідно ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня , коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів у звязку з чим вимоги позивача в частині стягнення коштів , передбачених ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підлягають частковому задоволенню, а саме за період з 1.06.2008 року по 1.01.2009 року.

Керуючись ст. ст.6,9,11,12,99,100,158-163 КАС України, ст.ст.8,22 Конституції України, ЗУ „Про соціальний захист дітей війни «№ 2195-ІУ від 18 листопада 2004 року зі змінами, Законом України « Про пенсійне забезпечення « № 1788-ХІІ від 5 листопада 1991 року зі змінами, Законом України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування « , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково визнавши дії посадових осіб відповідача неправомірними.

Стягнути з Управління пенсійного фонду в Коростенському районі Житомирської області на користь ОСОБА_1 684,20грн. - недовиплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, передбаченої ЗУ « Про соціальний захист дітей війни « . В решті позову відмовити за необгрунтованістю.

Звільнити сторони від сплати судового збору, на підставі п. 18 ст.4 ДКМУ « Про державне мито « . Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі до Київського окружного апеляційного адміністративного суду через Коростенський міськрайонний суд.

Суддя: