Справа № 389/1500/15-а(2-а/389/33/15)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2016 рокусправа № 389/1500/15-а(2-а/389/33/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1 дов від 16.04.2015

відповідача: - Грицюк А.А. дов від 11.01.2016,

Бем Ю.Ю. дов від 11.01.2016, Данільченко Ю.В. дов від 01.12.2015

третя особа: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Знам'янської міської ради Кіровоградської області

на постанову Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2015 року

у справі № 389/1500/15-а(2-а/389/33/15)

за позовом ОСОБА_5

до Знам'янської міської ради Кіровоградської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача Управління Держземагенства у м. Знам'янка та Знам'янському районі Кіровоградської області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до Знам'янської міської ради Кіровоградської області, в якому з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог просила:

- визнати протиправною бездіяльність Знам'янської міської ради, яка полягала у невинесенні на розгляд сесії Знам'янської міськради питання щодо передачі ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1, площею 0,0663 га з кадастровим номером НОМЕР_1 із земель житлової та громадської забудови Знам'янської міської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- зобов'язати Знам'янську міськраду винести питання про передачу ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0663 га з кадастровим номером НОМЕР_1 із земель житлової та громадської забудови Знам'янської міськради для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на розгляд сесії Знам'янської міськради;

- визнати протиправними дії Знам'янської міськради стосовно ОСОБА_5, а саме: вимоги щодо необхідності проведення робіт із землеустрою, у затвердженні документації із землеустрою, подачі заяви про передачу земельних ділянок у приватну власність до центру надання адміністративних послуг та подачі заяви встановленого зразка для передачі у приватну власність земельної ділянки та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем в супереч ст. 118 Земельного кодексу України не передано у приватну власність земельну ділянку по АДРЕСА_1. Позивач зазначає, що 12.03.2015 нею на підставі договору купівлі-продажу придбано житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0663 га з кадастровим номером НОМЕР_1, про що свідчить отриманий позивачем витяг з Державного земельного кадастру від 24.03.2015.

Подана на підставі ст. 118 ЗК України заява на ім'я Знамянського міського голови про передачу у приватну власність вищевказаної земельної ділянки залишена без розгляду, оскільки вищезазначене питання на чергову сесію винесено не було. Позивачем в подальшому отримано відповідь за підписом керуючої справами виконавчого комітету Знамянської міської ради про те, що підставою для проведення робіт із землеустрою у її випадку є рішення органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, потім прийняття рішення про затвердження документації із землеустрою та передачі у власність земельної ділянки, оскільки позивачем подано технічну документацію на попереднього власника майна. До того ж, у відповіді роз'яснено, що для вирішення вищезазначеного питання позивачу рекомендовано подати встановленого зразка заяву з розробленою відповідно до чинного законодавства документацією із землеустрою до центру надання адміністративних послуг Знамянської міської ради. Отже посилаючись на норми ч.2 ст. 19 Конституції України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. 22 Закону України «Про землеустрій», ч.2 ст. 118 та ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України позивач вважає вищезазначену бездіяльність та дії Знамянської міської ради протиправними.

Ухвалою Знамянського міськрайонного суду від 14.05.2015 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача залучено Управління Держземагенства у м. Знамянка та Знамянському районі Кіровоградської області.

Постановою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Постанову суду мотивовано тим, що ОСОБА_5, в користуванні якої перебуває сформована відповідно до чинного законодавства земельна ділянка, подала до Знам'янської міськради в особі Знам'янського міського голови заяву та додала до неї технічну документацію, що підтверджує її межі, проте всупереч вимог ч.2 ст.118 ЗК України рішення щодо приватизації вказаної ділянки у визначений законом строк не прийнято та на розгляд чергової сесії не винесено, а протиправно зобов'язано позивача вчинити певні дії, які у даному випадку не ґрунтуються на чинному законодавстві.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що технічна документація на земельну ділянку по АДРЕСА_1 виготовлена на гр. ОСОБА_8, а не на громадянку ОСОБА_5

Крім того, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги ту обставину, що позивач не надала суду документ, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою площею 0,0663 га, яка знаходиться під житловим будинком АДРЕСА_1, яким є державний акт на право власності чи право користування на земельну ділянку, або ж договір оренди, а також не надала суду доказів відведення її меж у натурі. За позицією відповідача позивач здійснює користування земельною ділянкою, на якій знаходиться житловий будинок та господарські споруди, без жодних на те правових підстав, тобто здійснює виключно фактичне користування земельною ділянкою, яка на момент розгляду справи в суді належить територіальній громаді міста Знам'янка, від імені та в інтересах якої суб'єктом права комунальної власності виступає Знам'янська міська рада, а тому ані відповідач, ані будь-які інші особи не можуть порушити чи позбавити позивача у будь-який спосіб жодних прав на земельну ділянку.

ОСОБА_5 проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції обґрунтованою та правомірною, зазначає, що вимоги виконкому щодо виготовлення нової технічної документації позивачем є безпідставними, оскільки технічна документація на земельну ділянку була виготовлена попереднім користувачем на законних підставах і з огляду на цю документацію міська рада мала у відповідності до ч.ч.1, 2 ст.118 ЗК України винести на розгляд сесії Знам'янської міської ради питання щодо передачі ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1, площею 0,0663 з прийняттям відповідного рішення про таку передачу.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_8 був власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.2001, право власності на який зареєстроване за ОСОБА_8 у Держреєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с.41, 42).

За замовленням ОСОБА_8 05.03.2015 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,0663 га в АДРЕСА_1 на території м.Знамянка Кіровоградської області (а. с.33-40).

12.03.2015 між ОСОБА_8 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 (а. с.6-8).

Згідно пункту 1.2 вказаного договору купівлі-продажу даний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0663 га з кадастровим номером НОМЕР_1 згідно витягу з Державного земельного кадастру від 05.03.2015.

Право власності ОСОБА_5 на вищевказаний будинок зареєстровано 12.03.2015 у встановленому законом порядку, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ЕЕО 494603 (а.с. 9).

24.03.2015 ОСОБА_5 звернулась з заявою до Знам'янського міського голови, в якій просила у відповідності до ч.2 ст.118 ЗК України передати їй у приватну власність вищезазначену земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, із земель житлової та громадської забудови Знам'янської міськради. До заяви позивачем додано правовстановлюючі документи на будинок, витяг з Державного земельного кадастру та технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки (а. с.15).

Листом від 22.04.2015 виконавчий комітет Знам'янської міської ради надав ОСОБА_5 відповідь із зазначенням того, що технічну документацію розроблено на попереднього власника ОСОБА_8; відповідно до ст.22 Закону України «Про землеустрій» підставою для проведення землеустрою у випадку ОСОБА_5 є рішення органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, а також міська рада повинна прийняти рішення про затвердження документації із землеустрою та передачу у власність земельної ділянки. В зв'язку виконавчий комітет зазначив, що для отримання у приватну власність земельної ділянки позивач має подати встановленого зразка заяву з розробленою відповідно до чинного законодавства документацією із землеустрою до Центру надання адміністративних послуг Знам'янської міськради (а. с.16).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд зазначає наступне.

За приписами ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Також відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти.

Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера (ч. 6 ст.120 ЗК України).

Відповідно до вимог п.«б» ч.1 ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Суб'єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності (ст.80 Земельного кодексу України).

Підстави набуття права на землю визначено статтею 116 Земельного кодексу України, згідно з якою громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено статтею 118 Земельного кодексу України, при цьому процедура передачі земельної ділянки у власність залежить від підстав, визначених в ч.3 ст.116 Земельного кодексу України.

Згідно ч.ч.1-2 ст.118 ЗК України, про порушення яких зазначає позивач, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

За правилами ч.ч.6-9 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

З аналізу наведених норм Земельного кодексу України вбачається, що рішення про безоплатну передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок, що перебувають у їх користуванні здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування або органами виконавчої влади за умови подання документів, визначених ч.1 ст.118 Земельного кодексу України, та правомірного режиму користування земельною ділянкою.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції серед іншого виходив з того, що у даному випадку на час первинної реєстрації вищезазначеного будинку, земельна ділянка перебувала у користуванні колгоспу, що у відповідності до чинного на той час законодавства свідчило про правомірність користування вказаною земельною ділянкою першого власника будинку.

Судом першої інстанції при цьому використано інформацію Знам'янського міжміського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» (лист від 25.08.2015 № 147), згідно якої житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, станом на 18.05.1970 (первинна реєстрація) був зареєстрований за гр. ОСОБА_10 на підставі Свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Знам'янської міської ради народних депутатів Кіровоградської області 18.05.1970 на підставі рішення виконавчого комітету від 08.02.1966 року № 49 та на той час площа земельної ділянки не була визначена і в послідуючих документах земельна ділянка була вказана «на земельній ділянці колгоспу «Путь Ілліча».

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про набуття права користування земельною ділянкою, на якій розташований будинок по АДРЕСА_1, у відповідності до чинного на той час законодавства за первинним власником даного будинку, та, відповідно, про правомірне набуття права користування даною земельною ділянкою на підставі подальших цивільно-правових угод, зокрема договорів купівлі-продажу будинку.

Суд першої інстанції також встановив, що 05.03.2015 технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,0663 га в АДРЕСА_1 на території м. Знам'янка Кіровоградської області виготовлена продавцю житлового будинку ОСОБА_8 на законних підставах, зокрема, на підставі п. б ст. 22 Закону України «Про землеустрій». ОСОБА_8 до реалізації житлового будинку позивачу був належним користувачем земельної ділянки з огляду на довідку, видану Відділом земельних питань виконкому Знам'янської міської ради від 26.02.2015 № 20.

Отже суд першої інстанції зазначив, що позивач правомірно користується земельною ділянкою на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та до позивача в силу вищезазначених статей перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розміщений вказаний будинок, на тих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача ОСОБА_8

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Виготовлена за замовленням ОСОБА_8 технічна документації на спірну земельну ділянку із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), присвоєння кадастрового номеру цій земельній ділянці свідчить, що земельна ділянка є сформованою, дані про неї внесені до Державного земельного кадастру (а. с.10, 11).

За приписами ч.ч.2-7, 9, 10 ст.79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок;

шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Тобто спочатку земельна ділянка формується шляхом складення певної земельної документації та внесення даних щодо такої земельної ділянки до Державного земельного кадастру і лише після наявності зареєстрованих даних про земельну ділянку у Державному земельному кадастрі дотриманням визначеної чинним законодавством процедури відбувається реєстрація права власності чи користування земельною ділянкою за певною особою.

При цьому внесення даних про земельну ділянку у Державний земельний кадастр не є автоматичним свідченням реєстрації речового права на земельну ділянку за певною особою, а лише необхідною умовою (етапом) для подальшого проведення такої реєстрації у Держреєстрі прав речових прав на нерухоме майно.

Так, ст. 125 ЗК України (в редакції на момент придбання ОСОБА_8 житлового будинку у 2001 році) передбачалось, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Згідно статті 126 ЗК України (в редакції на момент придбання ОСОБА_8 житлового будинку у 2001 році) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Відповідно до статті 125 ЗК України (в редакції на моменту виникнення спірних відносин) визначає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст.126 ЗК України в редакції на момент виникнення спірних відносин).

Таким чином, законодавець вимагає підтвердження права землекористування певними правовстановлюючими документами.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних документальних доказів, що ОСОБА_8 був користувачем земельної ділянки в розумінні земельного законодавства, тобто на підставі відповідного державного акту, договору оренди землі, реєстрації земельної ділянки за ОСОБА_8 як землекористувачем у Державному реєстрі прав речових прав на нерухоме майно.

Згідно даним Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.03.2015, інформація про зареєстровано прав в Державному земельному кадастрі відсутня (а. с.10, 11), а згідно довідки Відділу земельних питань виконком Знам'янської міськради від 26.08.2015 № 104 рішень міською радою щодо надання земельної ділянки у власність або в користування по АДРЕСА_1 станом на день видачі довідки не приймалось (а. с.111).

Документи ж, на які послався суд першої інстанції, - довідка Відділу земельних питань виконкому Знам'янської міськради від 26.02.2015 № 20 (а. с.40) та лист Знам'янського МКП «Бюро технічної інвентаризації» від 25.08.2015 (а.с.114), не є належними доказами того, що ОСОБА_8 був користувачем земельної ділянки у розумінні ст.ст.125, 126 ЗК України.

Отже жодні правовстановлюючі документи, які б підтверджували оформлене у відповідності до приписів земельного законодавства право ОСОБА_8 із користування земельною ділянкою відсутні. Фактичне ж користування ОСОБА_8 земельною ділянкою та виготовлення технічної документації не є свідченням, що у нього виникло право користування земельною ділянкою з огляду на вищенаведені положення чинного законодавства.

Враховуючи те, що ОСОБА_8, як попередній власник проданого позивачу житлового будинку, не набув права користування земельною ділянкою у порядку, встановленому чинним законодавством, є помилковим застосування до спірних правовідносин ч.ч.1, 2 ст.118 ЗК України.

Разом з тим, з приводу звернення позивача до міської ради з заявою від 24.03.2015 апеляційний суд зазначає наступне.

Стаття 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

При цьому відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 59 зазначеного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської,селищної,міської ради включається сільській, селищний, міській голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Отже, на пленарних засіданнях обраними депутатами шляхом голосування приймаються рішення щодо передачі у користування, власність земельних ділянок.

Таким чином, в будь якому випадку на звернення позивача з заявою від 24.03.2015 міськрада повинна була за результатами її розгляду у встановленому законом порядку винести мотивоване рішення про її задоволення чи відмову у її задоволенні.

Проте таке рішення відповідачем не приймалось, а лист-відповідь від 22.04.2015 на заяву позивача, складений виконкомом Знам'янської міської ради, не може свідчити про дотримання законодавчо встановленого порядку вирішення звернення позивача щодо передачі у власність визначеної земельної ділянки.

Згідно ч.ч.10, 11 ст.118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про ознаки пасивної поведінки відповідача - міської ради, тобто бездіяльності, а саме: безпідставного не вчинення суб'єктом владних повноважень (виконання обов'язків), які за законом такий суб'єкт мав би вчинити, що виразилось у неприйнятті рішення за розглядом заяви позивача від 24.03.2015.

ОСОБА_5 заявлено позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Знам'янської міської ради, яка полягала у невинесенні на розгляд сесії питання щодо передачі ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1, площею 0,0663 га з кадастровим номером НОМЕР_1 із земель житлової та громадської забудови Знам'янської міської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та про зобов'язання відповідача винести питання про передачу ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки на розгляд сесії Знам'янської міської ради.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративної справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи приписи ч.2 ст.11 КАС України, ч.ч.6, 7 ст.118 ЗК України, а також те, що функції з розгляду заяв громадян щодо приватизації земельних ділянок є дискреційними для міських рад, з метою повного захисту прав та інтересів позивачів, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності Знам'янської міської ради щодо нерозгляду заяви ОСОБА_5 від 24.03.2015 та зобов'язання Знам'янської міської ради розглянути заяву ОСОБА_5 від 24.03.2015 в установленому порядку, вийшовши за межі позовних вимог.

При цьому колегія суддів зазначає про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправними дій Знам'янської міської ради стосовно ОСОБА_5, а саме: вимоги щодо необхідності проведення робіт із землеустрою, у затвердженні документації із землеустрою, подачі заяви про передачу земельних ділянок у приватну власність до центру надання адміністративних послуг та подачі заяви встановленого зразка для передачі у приватну власність земельної ділянки з огляду на те, що оскаржувані дії вчинялись не відповідачем - міською радою, а виконкомом міської ради як окремим, самостійним, суб'єктом владних повноважень шляхом викладення певної позиції у листі-відповіді від 22.04.2015.

За таких обставин колегія суддів вважає наявними підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Знам'янської міської ради Кіровоградської області задовольнити частково.

Постанову Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.09.2015 у справі № 389/1500/15-а(2-а/389/33/15) скасувати, прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Знам'янської міської ради Кіровоградської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_5 від 24.03.2015.

Зобов'язати Знам'янську міську раду Кіровоградської області розглянути заяву ОСОБА_5 від 24.03.2015 в установленому порядку.

В решті позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко