Справа № 823/5165/15
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року справа № 823/5165/15

м. Черкаси

09 год. 51 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мишенка В.В.,

при секретарі Гордієнку Ю.П.,

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Бойка Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до УМВС України в Черкаській області про визнання протиправними та скасування актів і зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_3 (далі - позивач), в якому просить: визнати протиправним та скасувати акт УМВС України в Черкаській області від 20.08.2015 за формою Н-5* розслідування нещасного випадку, що стався 04.08.2014 з старшим прапорщиком міліції, інспектором ПС взводу № 3 роти №1 БПС УМВС України в Черкаській області ОСОБА_3, за висновками якого нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків; визнати протиправним та скасувати акт УМВС України в Черкаській області від 18.08.2015 за формою НТ* № 5 про нещасний випадок невиробничого характеру, що стався 04.08.2014 з старшим прапорщиком міліції інспектором ПС взводу № 3 роти № 1 БПС УМВС України в Черкаській області ОСОБА_3, за висновками якого нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків; зобов'язати УМВС України в Черкаській області провести повторне розслідування за фактом нещасного випадку, що стався 04.08.2014 близько 16 год. 40 хв. внаслідок якого отримані тілесні ушкодження старшим прапорщиком міліції інспектором ПС взводу № 3 роти №1 БПС УМВС України в Черкаській області ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходячи службу в УМВС України в Черкаській області і виконуючи завдання визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом», забезпечував недопущення захоплення адміністративних будівель органів державної влади, правопорядок та безпеку громадян в зоні проведення антитерористичної операції (АТО), де 04.08.2014 близько 16 год. 40 хв. на території Новоайдарського навчально-реабілітаційного центу Луганської області в районі розміщення стоянки службових автомобілів, отримав поранення з ручного гранатомета «РПГ-22». Внаслідок вибуху боєприпасу отримав тілесні ушкодження у вигляді після травматичного шийного остеохондрозу, баротравми середнього вуха з обох сторін і опікового ураження тіла 1-1,5%. та перебував на лікуванні в Новоайдарівському районному територіальному медичному об'єднані з 05.08.2014 по 08.08.2014 в неврологічному відділенні лікарні УМВС України в Черкаській області з 09.08.2014 по 20.08.2014 та Черкаській обласній лікарні. Після чого, було проведено службове розслідування, в якому комісія дійшла висновку, що нещасний випадок стався в період проходження служби, але не пов'язаний з виконанням службових обов'язків. Позивач наголошує, що вказаний висновок комісії не відповідає дійсності, а складені на його підставі акти є протиправними.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав повністю та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечив повністю, зазначивши при цьому, що обставини не пов'язані з виконанням службових обов'язків, оскільки позивачем було порушено дисципліну під час проходження служби, що виразилася в порушення вимог безпеки під час експлуатації гранатомета.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Як свідчить наявний в матеріалах справи акт форми Н-5* від 20.08.2015 спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04.08.2014 о 16 год. 40 хв. в смт. Новоайдар, Луганської області на території Новоайдарівського навчально-реабілітаційного центру у зв'язку з детонацією боєприпасу РПГ-22 стався вибух (постріл) внаслідок чого старший прапорщих міліції ОСОБА_3 під час виконування завдань визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом», забезпечував недопущення захоплення адміністративних будівель органів державної влади, правопорядок та безпеку громадян в зоні проведення антитерористичної операції (АТО) отримав поранення.

Вказаним актом розслідування обставин, за яких стався нещасний випадок, встановлено, що старший прапорщик міліції ОСОБА_3, прапорщик міліції ОСОБА_4, старшина міліції ОСОБА_5 в наслідок порушення службової дисципліни, які самовільно без дозволу керівника, знайшовши гранатомет «РПГ-22» занесли його в автобус, який не придатний для перевезення небезпечних вантажів, порушили п. 10.2 вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів № 622 від 21.08.1998, інструкції про експлуатацію ручного протитанкового гранатомета «РПГ-22», ст. 14 ЗУ «Про охорону праці». Крім того, актом встановлено, що згідно довідки від 05.08.2014 № 558 виданої Новоармійським РТМО працівники, зокрема ОСОБА_3 отримав посттравматичний шийний остеохондроз, виражений цервікокраніалгіческий синдром та баротравму середнього вуха з обох сторін.

Тому, на підставі викладених обставин комісія визнала, що нещасний випадок з ОСОБА_3 стався в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службового обов'язку. Також, зазначено, що по підсумкам розгляду матеріалів необхідно скласти акт за формою НТ*.

В подальшому складено акт про нещасний випадок невиробничого характеру № 5 форми НТ* затверджений начальником УМВС України в Черкаській області полковником міліції В.В. Пустовар.

Закон України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров'я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні.

Статтею 1 Закон України «Про охорону праці» визначено поняття охорони праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров'я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Статтею 22 вказаного закону, передбачено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Підзаконним нормативно-правовим актом, що регулює порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України являється «Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 р. N 1346 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 січня 2003 р. за N 83/7404 який розроблено з метою врегулювання питань, пов'язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.

Пунктом 2.2 порядку зазначено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

Відповідно до п. 2.4. порядку, якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Відповідно до п. 3.8. положення комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення комісії: - обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; - визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; - з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; - визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків) або в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю потерпілого в охороні громадського порядку, громадської безпеки або в боротьбі зі злочинністю; - скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

Пунктом 3.9. порядку, встановлено, що комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків", якщо він стався в період проходження служби під час: - перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - роботи) протягом робочого часу або, за дорученням керівника, в неробочий час; - приведення в порядок знарядь праці, засобів захисту, одягу перед початком роботи і після її закінчення, виконання правил особистої гігієни; - проведення навчання, тренувань, обов'язкових фізичних занять у встановлений час; - використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за дорученням керівника; - подання підрозділом шефської допомоги; - провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; - перебування в транспортному засобі або на його стоянці, на території вахтового селища, у тому числі під час змінного відпочинку, якщо причина нещасного випадку (у тому числі поранення) пов'язана з виконанням потерпілим службових (трудових) обов'язків або з дією на нього небезпечного чи шкідливого фактора чи середовища; - прямування працівника до об'єкта (між об'єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами або до будь-якого об'єкта за дорученням керівника; - прямування до місця відрядження та в зворотному напрямку відповідно до завдання про відрядження.

А пунктом 3.11 порядку, передбачено, що комісія визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: - за обставин, не пов'язаних з виконанням службових обов'язків, зазначених у пунктах 3.9, 3.10, 3.11; - унаслідок отруєння алкоголем, наркотичними або іншими отруйними речовинами, а також унаслідок їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; - під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; - у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього Порядку, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів прокуратури; - у наслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Відповідно до п. 3.19 порядку, передбачено, що нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Отже даним порядком чітко встановлені підстави винесення актів форми Н-1* (НТ*) та які наслідки повинні настати щоб вважати чи нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків чи ні.

Також, згідно з ЗУ "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Тому, суд не погоджується з посилання представника відповідача, що нещасний випадок стався внаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження даної позиції (догана, вирок суду та інші види дисциплінарних стягнень).

Що ж стосується наданих журналів цільових інструктажів з техніки безпеки, суд без встановлених фактів вини позивача не вбачає в них у відповідності до ст. 70 КАС України, належними доказами по справі.

Крім того, згідно ч.2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 цього Кодексу, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Відповідач не довів порушення позивачем трудової дисципліни на підставі чого винесене комісією рішення акту форми Н-5*, а тому акти службового розслідування форми Н-5* та акт про нещасний випадок невиробничого характеру № 5 форми НТ* підлягають до скасування.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Керуючись ст.ст.11,14,70,71,89,94,159 - 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати акт УМВС України в Черкаській області від 20.08.2015 за формою Н-5* розслідування нещасного випадку, в частині що стався 04.08.2014 з старшим прапорщиком міліції, інспектором ПС взводу № 3 роти №1 БПС УМВС України в Черкаській області ОСОБА_3, за висновками якого нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

Визнати протиправним та скасувати акт УМВС України в Черкаській області від 18.08.2015 за формою НТ* № 5 про нещасний випадок невиробничого характеру, в частині що стався 04.08.2014 з старшим прапорщиком міліції інспектором ПС взводу № 3 роти № 1 БПС УМВС України в Черкаській області ОСОБА_3, за висновками якого нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

Зобов'язати УМВС України в Черкаській області провести повторне розслідування за фактом нещасного випадку, що стався 04.08.2014 близько 16 год. 40 хв. внаслідок якого отримані тілесні ушкодження старшим прапорщиком міліції інспектором ПС взводу № 3 роти №1 БПС УМВС України в Черкаській області ОСОБА_3

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку ст. 185-187 КАС України.

Суддя В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлено 28.01.2016