Справа № 810/4742/15
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4742/15 Головуючий у 1-й інстанції: Волков А.С. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 41 КАС України, в залі суду апеляційну скаргу представника Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Київській області - Княжніцької Альони Павлівни на постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Флекс Прайм» до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Київській області про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Флекс Прайм» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Київській області про визнання дій неправомірними. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач протиправно відмовив в реєстрації виписаної ним податкової накладної, твердження про наявність розбіжностей в інформації щодо місцезнаходження позивача, що міститься в податковій накладній та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, не відповідає дійсності.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2015 року задоволено вказаний позов. Визнано протиправними дії Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, що виявились у неприйнятті для реєстрації податкової накладної від 30.07.2015 року № 20, виписаної Товариством з обмеженою відповідальністю "ФЛЕКС ПРАЙМ", для її реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням представник Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Київській області - Княжніцька Альона Павлівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні даного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЛЕКС ПРАЙМ» є юридичною особою, що зареєстрована 24.07.2013 (номер запису в ЄДР - 0002259), як платник податків перебуває на обліку у Васильківській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області. Позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість.

У липні 2015 року між позивачем (продавець) і ТОВ «СЛОБОДА КО» (покупець) було укладено договір поставки від 29.07.2015 року № 09, згідно з яким позивач зобов'язувався здійснити поставку товару на користь покупця.

30 липня 2015 року позивач видав покупцю товару - ТОВ «СЛОБОДА КО» податкову накладну від 30.07.2015 року № 20, яку надіслав до Центрального порталу прийому звітності ДФС України засобами електронного зв'язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами опрацювання поданої позивачем податкової накладної автоматизована система Центрального порталу прийому звітності ДФС України сформувала електронну квитанцію від 14.08.2015 року про відмову у прийнятті податкової накладної позивача з тих підстав, що у звіті (податковій накладній) виявлено помилку: місцезнаходження юридичної особи продавця товарів/послуг, вказане у податковій накладній, не відповідає інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Судом першої інстанції було встановлено, що у податковій накладній адреса місцезнаходження (податкова адреса) продавця є «вулиця Леніна, буд. № 55 А, село Пилипівка, Фастівський район, Київська область, 08553».

Згідно з даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 30.07.2015 року (день виписки податкової накладної) та станом на 14.08.2015 року (день формування квитанції про відмову у прийнятті податкової звітності) адресою місцезнаходження позивача є « 08553, КИЇВСЬКА ОБЛ., ФАСТІВСЬКИЙ РАЙОН, СЕЛО ПИЛИПІВКА, ВУЛИЦЯ ЛЕНІНА, БУДИНОК 55 А».

Виходячи з результатів порівняння даних податкової накладної та Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про місцезнаходження позивача, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що адреса місцезнаходження позивача є однаковою, відмінним є лише спосіб написання.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Із змісту пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України вбачається, що місцезнаходження (податкова адреса) продавця закон не визначає в якості є обов'язкового реквізиту.

Пунктом 201.2 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 року № 957, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.10.2014 року за № 1235/26012, затверджено форму податкової накладної та Порядок заповнення податкової накладної. Відповідно до сказаного наказу відомості про місцезнаходження (податкова адреса) продавця є одним з реквізитів податкової накладної.

Згідно з пунктом 6 Порядку заповнення податкової накладної місцезнаходження (податкова адреса) постачальника (продавця) та місцезнаходження (податкова адреса) про невідповідність отримувача (покупця) вказуються з урахуванням вимог статті 45 глави 1 розділу II Податкового кодексу України та статей 29, 93 Цивільного кодексу України.

Проте, як вже зазначалось, місцезнаходження (податкова адреса) продавця не є обов'язковим реквізитом згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

В силу положень пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Отже, із змісту пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України вбачається, що єдиною підставою для неприйняття (відмови у прийнятті) податкової накладної та/або розрахунку є формування їх з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 (відсутність обов'язкових реквізитів) та/або пунктом 192.1 статті 192 (перерахунок суми податкових зобов'язань та податкового кредиту, що здійснюється внаслідок зміни вартості товарів/послуг після їх постачання) цього Кодексу.

Судом першої інстанції було встановлено, що підставою для відмови у прийнятті для реєстрації податкової накладної позивача стала розбіжність у способі написання адреси місцезнаходження позивача у податковій накладній та його відображенню в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що твердження податкового органу (результат автоматичного опрацювання) про невідповідність адреси місцезнаходження позивача, що вказане у податковій накладній та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є таким, що не відповідає дійсності.

Крім того, що відмова у реєстрації податкової накладної з підстав недоліків відомостей про місцезнаходження (податкову адресу) продавця не передбачена Податковим кодексом України (пунктом 201.10 статті 201 ПК України), а тому є протиправною.

Передбачена пунктом 8 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації підстава для відмови у прийнятті податкової накладної до реєстрації «наявність помилок» має застосовуватись у контексті виявлення таких помилок, які не дозволяють податковому органу здійснювати функцію з адміністрування податків, наприклад, ідентифікувати платника податків або перевірити числові показники податкової накладної. Відмова в реєстрації податкової накладної з мотивів виявлення граматичних помилок або інших помилок, що не пов'язані з виконанням податковим органом фіскальної функції або адміністрування податків, свідчить про відверте зловживання з боку податкового органу і створення перешкод у здійсненні платником податків господарської діяльності та виконанням передбачених податковим кодексом обов'язків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

У зв'язку з тим, що податковим органом при зверненні до суду з апеляційною скаргою не було сплачено судовий збір, колегія суддів вважає наявними підстави для його стягнення у розмірі 1218,00 грн. за ставкою звернення до суду з адміністративним позовом немайнового характеру та з урахуванням змін до Закону України «Про судовий збір», що набрали чинності з 01 вересня 2015 року.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 94, 98, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Київській області - Княжніцької Альони Павлівни - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2015 року - без змін.

Стягнути з Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Київській області ( адреса: 08600, вул. Декабристів, 45, м. Васильків, Київська область, ) до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1218,00 грн. (одержувач платежу: УДКСУ у Печерському районі м. Києва; код з ЄДР одержувача 38004897; банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019; рахунок 1007, код бюджетної класифікації 00015622; код ЄДР суду 38004897).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 29.01.2016 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Мацедонська В.Е.

Грищенко Т.М.