Справа № 810/5564/15
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2016 року м.Київ 810/5564/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Панової Г.В. розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу

за поданням Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Тетіївська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області з поданням про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу у загальній сумі 52918,14 грн.

В обґрунтування подання податковим органом зазначено, що станом на 27.11.2015 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 52918,14 грн. яка виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 24.07.2015 № 1092-15. Вказане податкове повідомлення-рішення є узгодженим та підлягає погашенню в порядку чинного законодавства.

За наведених обставин та відповідно до вимог законодавства 02.09.2015 відповідачу було виставлено податкову вимогу № 29509-10, яку ОСОБА_1 отримав особисто 30.09.2015. Разом з цим, станом на 30.11.2015 відповідач суму боргу, вказану у вимозі, самостійно не сплатив.

Таким чином, Тетіївська ОДПІ просила суд стягнути заборгованість судовому порядку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.01.2016 відкрито провадження у справі № 810/5564/15 та призначено подання до судового розгляду на 29.01.2016 о 14 год. 00 хв.

У судове засідання сторони не з'явились та явку уповноважених представників до суду не забезпечили, про дату, час та місце судового розгляду подання були повідомлені належним чином, що підтверджується даними наявних в матеріалах справи доказів, а саме телефонограмами.

29.01.2016 від Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до суду надійшло клопотання, в якому позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача суму податкового боргу з орендної плати за землю у загальному розмірі 47965,15 грн., яка складається з основного платежу у сумі 47918,14 грн. та пені у сумі 47,01 грн.

Крім того, позивачем було також надано клопотання про здійснення судового розгляду подання за відсутності уповноваженого представника податкового органу в порядку письмового провадження.

Відповідач про причини неявки суду не повідомив та будь-яких заяв, клопотань, а також заперечень проти вимог подання до суду не надав.

За приписами ч. 8 ст. 183-3 КАС України розгляд подання відбувається за участю органу доходів і зборів, що його вніс, та платника податків, стосовно якого його внесено. Неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду подання.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення вказаних норм, суд вирішив здійснювати судовий розгляд в порядку письмового провадження в межах строку розгляду даної категорії адміністративних справ.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрований Реєстраційною службою Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області 23.05.2005 та є фізичною особою-підприємцем.

17.12.2007 взятий на облік у Білоцерківській ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору оренди земельної ділянки (загальною площею 102,58 га) від 01.07.2015, укладеного між Лобачівською сільською радою районної державної адміністрації та ОСОБА_1, останній є платником орендної плати за землю до місцевого бюджету Володарського району.

Згідно з пунктом 8 вказаного договору визначено, що річна орендна плата вноситься орендарем (ОСОБА_1) в грошовій формі у розмірі 81987,38 грн., а саме в розмірі 6832,28 грн. щомісячно (з подальшим врахуванням коефіцієнта індексації) на протязі строку, на який було укладено договір (з 01.07.2015 по 30.06.2016 року) на рахунок Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 30.11.2015 у відповідача наявна сума заборгованості з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 52918,14 грн. Зазначена заборгованість виникла з таких підстав.

24.07.2015 Тетіївською об'єднаною державною податковою інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № 1092-15, відповідно до якого відповідачу визначено суму грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб за 2015 рік в сумі 81987,38 грн.

Зазначене податкове повідомлення рішення було отримано фізичною особою підприємцем особисто 31.07.2015 та є узгодженим.

Граничний строк сплати грошового зобов'язання відповідно до зазначеного податкового-повідомлення-рішення - 03.09.2015.

З огляду на те, що у визначений законодавством строк платником податку суму грошового зобов'язання було погашено частково, 02.09.2015 контролюючим органом було сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ф» № 29509-10 про сплату заборгованості у загальному розмірі 52918,14 грн.

Зазначена вимога була отримана відповідачем 30.09.2015, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 197. Проте, заборгованість визначена у вимозі станом на 30.11.2015 ОСОБА_1 не сплачена.

З метою стягнення вказаної суми заборгованості з орендної плати за 2015 рік з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у примусовому порядку податковий орган звернувся до суду з даним поданням.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Відповідно до статей 67 та 68 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом та неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Пунктом 30 статті 2 Бюджетного Кодексу України податкові органи визначені як органи стягнення, яким відповідно до закону надано право стягнення до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших надходжень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Приписами статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (п.п.16.1.2 п.16.1); подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (п.п.16.1.3 п.16.1); сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи ( п.п.16.1.4 п.16.1).

Згідно з пунктом 20.1.18 п.20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків та згідно підпунктами 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України - звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Приписами статей 269, 270, 271 Податкового кодексу України, визначено, що платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності. Базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно до підпункту 14.1.73 пункту 14.1 Податкового кодексу України землекористувачами є юридичні та фізичні особи, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди. У фізичних осіб земельні ділянки державної та комунальної власності можуть знаходитись у користуванні лише на праві оренди (статті 93 Земельного кодексу України). Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно з пунктом 287.1 статті 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно з пунктом 288.7 статті 288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 285.1 статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за зе млю є календарний рік.

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (пункт 286.1 статті 286 Податкового кодексу України).

Нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 Кодексу (пункт 286.5 статті 286 Податкового кодексу України).

Як встановлено судом, 24.07.2015 Тетіївською об'єднаною державною податковою інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № 1092-15, яким відповідачу визначено суму грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб за 2015 рік в сумі 81987,38 грн.

Сума грошового зобов'язання була частково погашена відповідачем.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

З метою стягнення решти податкового боргу визначеного у податковому повідомленні-рішенні позивачем було виставлено податкову вимогу форми «Ф» № 29509-10 від 02.09.2015 на суму 52918,14 грн., яка була особисто отримана відповідачем.

Зазначена вимога у встановленому чинним законодавством порядку відповідачем не оскаржена та є узгодженою.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України).

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України).

Пунктом 2 статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що подання органу державної податкової служби подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що орган державної податкової служби наділений правом звернутися до суду з відповідним поданням про стягнення коштів за податковим боргом з платника податків протягом двадцяти чотирьох годин після спливу 60 календарних днів з моменту надсилання податкової вимоги такому платнику податків.

Судом встановлено, що станом на час розгляду подання, сума податкового боргу, визначена у вимозі форми «Ф» № 29509-10 від 02.09.2015, була часткова сплачена відповідачем та становить 47965,15 грн. ( 47918,14 грн. - основний платіж, 47,01 грн. - пеня), що підтверджується витягом з облікової картки платника податків.

За правилами статті 70 Кодексу адміністративного України та Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів (затверджений Наказ Міністерства доходів і зборів України 05.12.2013 № 765) облікова картка платника податків є належним та допустимим доказом невиконаного податкового обов'язку з боку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

Отже судом встановлено, що відповідачем на момент розгляду подання не сплачено податковий борг з орендної плати з фізичних осіб в сумі 47965,15 грн.

Доказів, які б спростовували доводи податкового органу або свідчили про сплату вказаної суми боргу, відповідачем суду не надано.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності та взаємозв'язку, зважаючи на відсутність доказів, які б свідчили про сплату заявленого боргу або спростували його існування, а також з огляду на закінчення 60-денного строку після вручення відповідачу податкової вимоги про сплату боргу, суд дійшов висновку, що подання Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області є обґрунтованим і відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України підлягає задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 136, 158-163, 167, 1833, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного бюджету України податковий борг у сумі 47965 (сорок сім тисяч дев'ятсот шістдесят п'ять) гривень 15 коп.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.