Справа № 464/4443/15-а 2-а/464/127/15
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016р. Справа № 876/7833/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Яворського І.О.,

судді Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова

на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 16.06.2015р. у справі №464/4443/15-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2015р. позивач: ОСОБА_1 звернулась до Сихівського районного суду м.Львова з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, просила зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, включивши в суму середньомісячної плати для обчислення пенсії достовірні відомості про фактично нараховані та сплачені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати на підставі довідки Львівського міського центру зайнятості від 25.11.2014р. №11/7091, які вона отримувала до виходу на пенсію і з яких сплачено внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; перерахунок провести відповідно до ч.1 та ч.5 ст.37 Закону України "Про державну службу" у редакції, чинній на час призначення пенсії, тобто у розмірі 86 відсотків (за наявності 16 повних років роботи на державній службі) середньомісячної заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією, з дня звернення про перерахунок, а саме з 03.12.2014р.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 16.06.2015р. у справі №464/4443/15-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч.1 та ч.5 ст.37 Закону України "Про державну службу", починаючи з 03.12.2014р., з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати на підставі довідки Львівського міського центру зайнятості від 25.11.2014р. №11/7091, на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 86% середньомісячного заробітку державного службовця; виплату здійснити з врахуванням проведених виплат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач у справі: управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю з'ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

05.10.2015р. на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому позивач у справі зазначила, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін.

З урахуванням вимог п.1 ч.1 ст.197 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 24.01.2011р. отримує пенсію державного службовця, однак, при нарахуванні пенсії не враховано суму матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби та оздоровлення, а також індексацію.

14.11.2014р. позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням виплачених сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, надавши при цьому довідку про складові заробітної плати за 24 календарних місяці роботи підряд №11/7091 від 25.11.2014р.

Листом від 05.12.2014р. управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова відмовило ОСОБА_1 у здійсненні такого перерахунку, мотивуючи свою відмову тим, що враховувати матеріальну допомогу, в тому числі індексацію, в суму заробітної плати для обчислення пенсії немає підстав.

Вирішуючи даний спір, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного:

За змістом ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII (далі - Закон №3723-XII), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24.03.1995р. №108/95 ВР "Про оплату праці" (далі - Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 05.11.1991р. №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до вимог частини першої статті 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 03.06.2014р. у справі №21-134а14.

Відповідно до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова провести перерахунок та виплату пенсії державного службовця з врахуванням суми матеріальних допомог, індексації заробітної плати та інших фактично отриманих сум, як складових заробітної плати, з яких проводиться нарахування (чергові перерахунки) пенсії згідно до норм чинного законодавства, підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про перерахунок пенсії в розмірі 86% суми заробітної плати, колегія суддів апеляційного адміністративного суду зазначає наступне:

Відповідно до вимог ст.37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

01.10.2011р. набрав чинності Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", яким внесено зміни до ст.37 Закону України "Про державну службу", та визначено, що пенсія призначається у розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а до 01.01.2011р. страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" передбачено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Матеріалами справи підтверджується, що пенсію ОСОБА_1 призначено з 24.11.2011р. у розмірі 86% відсотків заробітної плати, тому, позовні вимоги в цій частині є підставними та підлягають задоволенню.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 16.06.2015р. у справі №464/4443/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, - залишити без задоволення.

2. Постанову Сихівського районного суду м.Львова від 16.06.2015р. у справі №464/4443/15-а, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.О. Яворський

Суддя В.П. Сапіга