Справа № 826/11416/14
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2016 року м. Київ К/800/61831/14

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.09.2014 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 року

у справі № 826/11416/14

за позовом Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

до Публічного акціонерного товариства «Київський суднобудівний-судноремонтний завод»

про стягнення податкового боргу,

встановив:

Державна податкова інспекція у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві звернулась до суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «Київський суднобудівний-судноремонтний завод» про стягнення податкового боргу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.09.2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 року, позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу відповідач з вимогами та доводами скаржника не погоджується, просить залишити без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів встановила таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі акта перевірки від 01.03.2007 року № 29-23/605-03149949, з урахуванням результатів адміністративного оскарження, ДПІ у Подільському районі м. Києва прийнято податкові повідомлення-рішення від 30.05.2007 року: - № /1 про сплату донарахованих податкових зобов'язань з податку на прибуток на загальну суму 81 841, 00 грн.; - № /1 про сплату донарахованих сум податку на прибуток 331, 00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.04.2008 року у справі № 8/133, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2009 року, у задоволенні позовних вимог ЗАТ «Київський суднобудівний-судноремонтний завод» про визнання нечинними даних податкових повідомлень-рішень відмовлено повністю.

Залишаючи позовну заяву про стягнення податкового боргу без розгляду, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду із відповідним позовом.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, зважаючи на таке.

Згідно з ч. 5 ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

В силу абз. 2 ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 183-2 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб'єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Згідно із п. 1.3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», чинного на час виникнення спірних правовідносин, податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

За змістом пп. 5.2.4 п. 5.2 ст. 5 вказаного Закону день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

У випадках апеляційного узгодження суми податкового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити її узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом десяти календарних днів, наступних за днем такого узгодження (пп. 5.3.2 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»).

Відповідно до пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Згідно із пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Відповідно до пп. 15.2.1 п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або до визнання боргу безнадійним.

За змістом ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що, з урахуванням судового оскарження податкових повідомлень-рішень від 30.05.2007 року, податковий борг у відповідача виник 19.09.2009 року.

З адміністративним позовом позивач звернувся до суду 04.08.2014 року, тобто поза межами встановленого законом строку у 1095 днів з дня узгодження податкового зобов'язання.

Посилання податкового органу у касаційній скарзі на оскарження судових рішень у справі № 8/133 у касаційному порядку, за наслідками якого ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.08.2011 року ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2009 року та постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.04.2008 року залишено без змін, є безпідставними, оскільки касаційне оскарження судових рішень не впливає на строк набирання ними законної сили.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та встановлених обставин справи.

З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено обґрунтовані рішення, які постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для їх скасування не вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного судочинства України визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відхилити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.09.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 року у справі № 826/11416/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук