Справа № 213/3759/15-а
Суддя: Макарова Т. Ю.
Дата ухвалення: 2016-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3759/15-а
Номер провадження 2-а/213/9/16
П О С Т А Н О В А

Імененем України

22 січня 2016 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Макарової Т.Ю.,

при секретарі Толстіковій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Кривого Рогу адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов,язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який уточнила 12.01.2016 року, та просить суд винести рішення, яким поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом її порушених прав, свобод та інтересів; визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, щодо перерахунку її пенсії державного службовця з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 70 відсотків від суми заробітної плати; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок з 25.06.2014 року та у подальшому проводити виплату пенсії державного службовця з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які зазначено в постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2015 року ( справа №213/4041/14-а), із розрахунку 80 відсотків заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії, з урахуванням різниці, що була виплачена у цей період; стягнути з управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач в своїй заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити /а.с.97/. Відповідач надав суду письмові заперечення на уточнений позов, та просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю/ а.с.42-43/.

За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. А тому, відповідно до ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

В своїй уточненій позовній заяві від 12.01.2016 року позивач ОСОБА_1 зазначила, що 12 грудня 2014 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області винесена постанова у справі № 213/4041/14-а, відповідно до якої управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (надалі по тексту Управління чи Відповідач) зобов'язано на користь ОСОБА_1 (Позивач) провести перерахунок та виплатити з 25.06.2014 року пенсію з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку та індексації заробітної плати, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески, з урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону України «Про державну службу».

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2015 року у справі № 213/4041/14-а управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області зобов'язано на користь Позивача здійснити перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням нарахованих та виплачених матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з 25.06.2014 року з урахуванням фактично виплачених сум. Ні постановою суду першої інстанції, ні постановою апеляційної інстанції не визначено розмір відсотків сум заробітної плати, з яких зобов'язано Відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії на користь Позивача, з урахуванням нарахованих та виплачених матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Тому, Управління на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2015 року у справі № 213/4041/14-а здійснило перерахунок пенсії Позивача відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», в редакції яка діяла на час перерахунку - 70 % від сум заробітної плати, на які нараховано збір загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Оскільки в постанові суду не було визначено розмір відсотків сум заробітної плати, у якому необхідно здійснювати перерахунок та виплату пенсії, Відповідачем, на думку Позивача, перерахунок її пенсії було здійснено невірно, та вона була перерахована, з розрахунку 70 % від суми заробітної плати (розмір, що діяв на час перерахунку пенсії), замість 80 % від суми заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, тобто того розміру, що діяв на час призначення пенсії.

26 травня 2015 року Позивач звернулась до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з заявою про роз'яснення постанови даного суду від 20 лютого 2015 року у справі №213/4041/14-а, але ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року у справі № 213/4014/14-а (2-а/213/62/14) Позивачу відмовлено у задоволенні заяви про роз'яснення постанови суду, оскільки це питання не було предметом спору.

У липні 2015 року Позивач знову звернулась до Відповідача з проханням здійснити перерахунок її пенсії з врахуванням 80 % від суми заробітної плати, тобто в редакції ст. 37 Закону України «Про державну службу», що діяла на день призначення їй пенсії, тобто станом на 21 березня 2014 року.

Однак, листом №4809/05/21 від 07 серпня 2015 Позивачу було розяснено, що 27.03.2014 року Верховною Радою України ухвалено Закон «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», яким внесено зміни, до ст. 37 Закону України «Про державну службу», та починаючи з 01.05.2014 року пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Таким чином, Відповідач відмовив Позивачу у перерахунку пенсії.

Позивач також зазначає, що з засобів масової інформації вона довідалась, що Управлінням при призначенні їй пенсії не враховувалася сума матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку та індексації заробітної плати, що, в свою чергу, значно зменшує розмір пенсії. Дана обставина змусила її у 2014 році звернутися до суду з відповідним адміністративним позовом до Відповідача. Про порушення Відповідачем її права на отримання пенсії виходячи із 80 % від заробітної плати вона дізналася тільки у квітні 2015 року після того, як Відповідач здійснив перерахунок її пенсії відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2015 року у справі № 213/4041/14-а, перерахувавши її виходячи з 70 % заробітної плати.

Позивач вважає, що строк звернення до суду пропущено нею з поважних причин, оскільки вона намагалася вирішити це питання, шляхом неодноразових звернень до Відповідача, в тому числі і письмових, про необхідність відновити їй визначений законом відсоток розміру її пенсії при призначенні, який, на її думку, не міг бути зменшений в наступному, оскільки відповідно до ст.22 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про державну службу») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню, а ст.58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Позивач вважає, що при перерахунку їй пенсії Відповідач повинен був застосовувати саме норми Закону України «Про державну службу», які не встановлюють обмежень максимального розміру пенсії, а перерахувавши її пенсію виходячи з 70% заробітної плати державного службовця, Відповідач порушив її конституційне право, шляхом його звуження та обмеження, на отримання пенсії у розмірі вже призначеної пенсії, виходячи із 80 % від заробітної плати. Тому позивач і просить суд, поновити їй строк звернення з позовом та задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Як зазначено в письмових запереченнях відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу, вони вважають, що позовні вимоги є необґрунтованими, та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, посилаючись на норми ч.ч.1,2 ст.99 КАС України відповідач вважає, що позивачем пропущений шестимісячний строк, звернення до суду з позовом, який, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свободи чи інтересів, а клопотання про поновлення строку в позові відсутнє. Крім того, Відповідач не погоджується з доводами Позивача про те, що при здійсненні перерахунку пенсії Позивачу з 25 червня 2014 року на виконання рішення суду необхідно було застосувати норму ст. 37 Закону України «Про державну службу», яка діяла на день призначення пенсії позивачу, оскільки на день здійснення перерахунку, вона втратила чинність. Як випливає з рішення Конституційного суду України від 09 лютого 1999 року № 1/99-рп, ч.1 ст.58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Тому на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2015 року Відповідачем було здійснено перерахунок пенсії з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з 25.06.2014 року, з застосуванням норми законодавства, що діяла на момент здійснення правочину, а тому немає підстав для визнання дій Відповідача неправомірними.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами адміністративної справи, позивачу - ОСОБА_2 з 21.03.2014 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу у розмірі 80% від суми заробітної плати/а.с.44-48/.

Разом з заявою про призначення пенсії позивачем була подана довідка №17/36-733 від 21.03.2014 року, видана Виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті ради, про складові заробітної плати ОСОБА_2 за період з 01.03.2012 по 28.02.2014, в яку включені «інші виплати» (а.с.58). Відповідно до цієї довідки інші виплати, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначені в загальному розмірі 16724,00 грн., та складаються з матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

12 грудня 2014 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області винесена постанова у справі № 213/4041/14-а, відповідно до якої управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області зобов'язано на користь ОСОБА_1 провести перерахунок та виплатити з 25.06.2014 року пенсію з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку та індексації заробітної плати, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески, з урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону України «Про державну службу» /а.с.10-11/.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2015 року у справі № 213/4041/14-а управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області зобов'язано на користь Позивача здійснити перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням нарахованих та виплачених матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з 25.06.2014 року з урахуванням фактично виплачених сум /а.с.12-14/. При цьому, апеляційним судом не прийнято для врахування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 суми індексації заробітної плати та компенсація за невикористану відпустку, оскільки ці суми були зазначені в новій довідці - від 11.11.2014 року за № 04/210 виданої Виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті ради, яка була надана до суду, а Управлінню не надавалась, та щодо включення цих сум до розрахунку відповіді Управління не надавало.

Вищезазначені факти, вважаються встановленими, та не підлягають доведенню у суді, оскільки є рішення суду з цих питань , які набрали чинності.

З відповіді Управління від 07.05.2015 року вбачається, що з 25.06.2014 року пенсійну справу приведено у відповідність до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2015 року. За матеріалами пенсійної справи загальний стаж роботи Позивача складає -38 років, в тому числі стаж держслужбовця -20 років 8 місяців 1 день. Розрахунок пенсії проведено з врахуванням ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на час перерахунку, а тому пенсія перерахована з урахуванням 70% від суми заробітної плати, на які нараховано збір загальнообовязкового державного пенсійного страхування. Загальний розмір пенсії до виплати склав 3302,73 грн./а.с.15/.

26.05.2015 року ОСОБА_1 до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду було подано заяву, в якій вона просила розяснити постанову цього ж суду стосовно неї від 20.02.2015 року в частині застосування ст.37 Закону України «Про державну службу» щодо розміру пенсії на час її призначення позивачу, (тобто, 80%), а не на момент перерахунку (70%). Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2015 року у справі №213/404/14-а, було відмовлено, оскільки постанова є зрозумілою, а питання щодо розміру відсотків заробітної плати, з яких слід здійснювати перерахунок та виплати пенсії не були предметом розгляду у даній справі /а.с.17/.

Після цього ОСОБА_1 30.07.2015 року знову зверталася до Управління з заявою про застосування їй 80% при проведенні перерахунку, на що Відповідач 07.08.2015 року надав відповідь, в якій зазначив, що при здійсненні перерахунку пенсії Позивачу з 25.06.2014 року на виконання рішення суду застосовано норму ст. 37 Закону України «Про державну службу», яка діяла на день здійснення перерахунку. Попередня норма відповідно до Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року, втратила чинність /а.с.18/.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

Суд вважає, що право позивача на виплату їй пенсії у відсотковому розмірі, який діяв на час призначення їй пенсії (80%) порушене і захист порушеного права можливий шляхом визнанняпротиправними дій Управління, щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії державного службовця, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які враховані постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у розмірі 80 відсотків заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу саме в зазначеному розмірі. При цьому суд не бере до уваги надану Позивачем суду нову довідку про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи від 18.12.2015 року, в які включені інші види виплат, на які нараховано єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, оскільки вимоги щодо їх врахування при перерахунку суду не заявлено.

Відповідно до приписів ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів особи встановлюється 6-ти місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку. В своїй позовній заяві позивач заявляє вимогу про поновлення їй строку для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів, тому в своїх запереченнях Відповідач безпідставно стверджує, що така вимога відсутня.

Вирішуючи питання щодо поновлення позивачу строку звернення до суду з цим позовом, саме з 25.06.2014року, тобто з моменту проведення первісного перерахунку, суд враховує, що даний адміністративний позов позивач здала до канцелярії суду 13.10.2015 року. Дізналася вона про порушення її права, в травні 2015 року, коли Відповідач провів перерахунок згідно постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2015 року. До цього, та після цього вона неодноразово зверталася до Відповідача з заявами, про необхідність врахування при перерахунку та виплаті їй пенсії держслужбовця, саме 80 % заробітної плати, з якої обчислюється пенсія /а.с.15,18/.

Крім того, позивач зверталася і до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, який ухвалою від 01.07.2015 року, у задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо розяснення постанови суду від 20.02.2015 року відмовив. Тобто весь цей час Позивач зверталася до Відповідача, до суду, та намагалася зясувати правильність проведеного їй перерахунку. Також, з тексту постанов, які були винесені при вирішенні питання щодо врахування до заробітної плати Позивача інших виплат при первісному перерахунку, йшла річ тільки про врахування до заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань. Що стосується відсотку заробітної плати, то вона встановлена «у розмірі 80% від суми заробітної плати», як зазначено на аркуші 2 постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Однак, позивач окремо вимогу про розмір відсотку пенсії не ставила, оскільки вважала, що цей відсоток не повинен переглядатися при перерахунку в сторону зменшення, тобто порушення її прав.

За вищезазначених підстав, суд вважає, що строк звернення до суду Позивача з цим позовом підлягає поновленню з 25.06.2014 року, тобто з дати первісного перерахунку, оскільки пропущений він позивачем з поважних причин.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апарату, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, оплати праці державних службовців встановлені Законом України Про державну службу.

Приписами ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12. 1993 року, в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу (21.03.2014 року ), передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Частиною другою статті 37-1 вказаного Закону визначено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

В зв'язку зі змінами в законодавстві, внесеними до ст. 37 Закону України «Про державну службу» законом від 27.03.2014 року № 1166-18, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Зазначені норми повинні застосовуватися також з дати набирання чинності цим законом, та зворотної сили не мають, оскільки погіршують права громадян.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть буди скасовані. При прийнятті нових законів, або внесені змін до чинних законів не допускаються звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Ст.58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, при проведенні перерахунку пенсії Позивачу має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла саме на момент призначення пенсії, тобто станом на 21.03.2014 року, в зв'язку з чим, позовні вимоги щодо зобов'язання проведення перерахунку пенсії з урахуванням загального відсотка розрахунку пенсії від заробітку на рівні 80% (як встановленого при призначенні пенсії) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вищезазначене спростовує заперечення позивача, щодо необґрунтованості та безпідставності позовних вимог.

В звязку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, підлягають відшкодуванню Позивачеві понесені нею судові витрати, а саме сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст.22, 46, 58, 64 Конституції України, ст.ст. 33,37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року з наступними змінами, ст.ст. 6, 11, 71, 94, 99, 102, 122, 159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений нею з поважних причин строк для звернення до суду з цим позовом, з 25.06.2014 року.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії державного службовця, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, у розмірі 80 відсотків заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, з 25.06.2014 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, які зазначені в постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2015 року (справа №213/4041/14-а), у розмірі 80 відсотків заробітної плати, яка врахована при обчисленні вищезазначеної пенсії, з 25 червня 2014 року, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування сплаченого судового збору 487 гривень 20 копійок.

Строк апеляційного оскарження постанови до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу - десять днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини 3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Повний текст постанови виготовлено 27.01.2016 року.

Суддя Т.Ю.Макарова