Справа № 15706/10/2070
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 грудня 2010 р. № 2-а- 15706/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання Лишняк І.В.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області
до ОСОБА_2 гр-н ОСОБА_3
провидворення за межі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Київський РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить негайно видворити в примусовому порядку громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 (IBADOV SAHIL) з території України, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним.

Громадянин ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ОСОБА_3, паспортний документ серії Р №3679834, виданий 28.07.2009 року, прибув в Україну 29.05.2010 року через КПП «Червона могила»з метою працевлаштування. По закінченню терміну перебування на території України Громадянин ОСОБА_2 в УГІРФО ГУМВСУ в Харківський області продовжив строк перебування №7521 до 19.11.2010 року за адресою: Харківська область, Кегичівський район, с.Бесарабівка, вул. Молодіжна, 29. З дня свого прибуття в Україну, і по цей час, офіційно не працевлаштувался, мешкає за рахунок випадкових заробітків, а саме, підробляє грузчиком, або реалізатором фруктів гранат, на "Центральному ринку" в місті Харкові, без відповідного дозволу на працевлаштування. Крім цього, Громадянин ОСОБА_2, за місцем своєї реєстрації, тобто за адресою: Харківська область, Кегичівський район, с.Бесарабівка, вул. Молодіжна, 29, жодного дня не мешкав, чим порушив правила перебування іноземцями на території України. 27.10.2010 року відносно нього було прийняте рішення, щодо скорочення терміну перебування на території України, та до 29.10.2010 року громадянин ОСОБА_2 повинен залишити територію України. За порушення вимог чинного законодавства України ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності та прийнято відносно нього рішення про видворення за межі України у встановлений для цього строк. ОСОБА_2 територію України у наданий йому строк не залишив, а тому позивач звернувся до суду про примусове видворення ОСОБА_2 за територію України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд видворити відповідача за межі України в примусовому порядку.

Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Громадянин ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ОСОБА_3, прибув в Україну 29.05.2010 року через КПП «Червона могила», з метою працевлаштування. По закінченню терміну перебування на території України Громадянин ОСОБА_2 в УГІРФО ГУМВСУ в Харківський області продовжив строк перебування №7521 до 19.11.2010 року. 27.10.2010 року начальником СГІРФО Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківський області було прийняте рішення про скорочення терміну перебування на території України громадянину ОСОБА_2 до 29.10.2010 року. Відповідно до розписки, відповідач був ознайомлений з рішенням про скорочення терміну перебування 29.10.2010 року, та зобов'язувався до 29.10.2010 року залишити територію України.

Згідно листа Державного комітету України у справах національностей України у справах національностей та релігій управління міграційної служби у Харківський області громадянин ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 до управління міграційної служби у Харківській області з заявою, щодо надання статусу біженця, не звертався.

04 листопада 2010 року Київським районним судом міста Харкова було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача по п.1 ст.284, ч.1 ст.203 КУпАП України.

31.10.2009 року у відношенні громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 було прийнято рішення про видворення його за межі України, зобовязано покинути територію України у термін до 15.11.2010 року та заборону вїзду в Україну терміном на пять років. З рішенням про видворення за межі України, а також з вимогами ст.32 закону України «Про правовий статус іноземців та осіб громадянства», щодо видворення у примусовому порядку в разі ухилення від виїзду за межі України у визначений термін, відповідач був ознайомлений 12.11.2010 року. Залишити територію України відповідач зобовязувався до 15.11.2010 року. Під час судового засідання факт оскарження вищезазначеного рішення не встановлено. Проте, на час подання позову територію України не покинув, ухиляючись від виконання рішення про примусове видворення.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" №3929-ХІІ від 04.02.1994 року, іноземець та особа без громадянства, які вчинили злочин або адміністративне правопорушення, після відбуття призначеного йому покарання чи виконання адміністративного стягнення може бути видворений за межі України. Рішення про видворення його за межі України після відбуття ним покарання чи виконання адміністративного стягнення приймається органом внутрішніх справ за місцем його перебування.

Згідно до п.44 Постанови Кабінету Міністрів України „Про правила в'їзду в Україну іноземних громадян, їх виїзду з України та транзитного проїзду через її територію" №1074 від 29.12.1995 року та ч.3 ст.32 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" №3929-ХІІ від 04.02.1994 року, іноземець та особа без громадянства зобов'язані покинути територію України у строк, зазначений у рішенні про видворення.

Відповідно до ч.5 ст.32 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", орган внутрішніх справ чи орган охорони державного кордону можуть затримати і примусово видворити з України іноземця або особу без громадянства тільки на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова приймається судом за зверненням органу внутрішніх справ, органу охорони державного кордону або Служби безпеки України, якщо іноземець або особа без громадянства ухиляються від виїзду після прийняття рішення про видворення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони будуть ухилятися від виїзду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що громадянин ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 не має близьких родичів, постійного джерела доходів, гарантій приймаючої сторони в Україні та підлягає примусовому видворенню за межі України, оскільки відповідач перебуваючи на території України, порушував правила перебування в Україні, умисне ухилявся від виконання рішення про примусове видворення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Згідно з ч.2 ст.256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Керуючись ст.ст. 8-14, 71, 159, 160-163, 167, 185, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області до ОСОБА_2 громадянина ОСОБА_3 про видворення з території України у примусовому порядку громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 (IBADOV SAHIL) ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити в повному обсязі.

Видворити в примусовому порядку за межі України громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_3 ОСОБА_2 (IBADOV SAHIL) ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 17.12.2010 року.

Суддя Біленський О.О.