Справа № 686/13365/15-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/13365/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бацуца Т.М.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

26 січня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу голови Лісогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 (далі - позивач) до голови Лісогринівецької сільської ради ОСОБА_2 (далі - відповідач 1), виконавчого комітету Лісогринівецької сільської ради (далі - відповідач 2) про зобов'язання до вчинення дій та відшкодування моральної шкоди, визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду в липні та серпні з адміністративними позовами в якому просив: зобов'язати голову Лісогринівецької сільської ради ОСОБА_2 дати відповідь на заяву позивача; зобов'язати ОСОБА_2 відшкодувати позивачу моральні та матеріальні збитки, нанесену його неправомірними діями, в розмірі 30 000 грн.; дати юридичну оцінку неправомірним діям цієї посадової особи та винести судове рішення щодо цього; визнати бездіяльність виконавчого комітету Лісогринівецької сільської ради неправомірною; зобов'язати виконавчий комітет в першочерговому порядку розглянути питання стосовно виділення позивачу як інваліду війни земельної ділянки, що знаходиться в садівничому кооперативі "Меркурій" на території Лісогринівецької сільської ради.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.08.2015 об'єднано в одне провадження адміністративну справу № 686/13365/15-а за позовом ОСОБА_3 до голови Лісогринівецької сільської ради ОСОБА_2 про зобов'язання до вчинення дій та відшкодування моральної шкоди та адміністративну справу № 686/15193/15-а за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Лісогринівецької сільської ради Хмельницького району про визнання бездіяльності та зобов'язання до вчинення дій.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.11.2015 адміністративний позов задоволено частково: зобов'язано голову Лісогринівецької сільської ради ОСОБА_2 надати у відповідності до вимог Закону України "Про звернення громадян" письмову відповідь на заяву позивача від 05.03.2015; стягнуто з голови Лісогринівецької сільської ради ОСОБА_2 на користь позивача 1000 грн. завданої моральної шкоди.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення в частині задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди та прийняти нове, яким в задоволенні даної позовної вимоги відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 04.09.2013 позивачем через свого законного представника було подано та зареєстровано заяву щодо виділення позивачу земельної ділянки в садово-дачному кооперативі "Меркурій". Оскільки результату вирішення вказаної заяви не було, 05.03.2015 позивач повторно звернувся з заявою до голови Лісогринівецької сільської ради ОСОБА_2, в якій висловив прохання про сприяння реалізації закріплених законодавством його прав та інтересів, а саме - у вирішенні питання про виділення земельної ділянки в садово-дачному кооперативі "Меркурій", питання про виділення земельних ділянок в якому перебуває у веденні зазначеної вище сільської ради. Дана заява в той же день була зареєстрована за місцем подачі та передана до розгляду.

Однак головою Лісогринівецької сільради ОСОБА_2 в установленому Закону України "Про звернення громадян" порядку та в межах допустимого строку відповіді на вказане звернення не надано.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням встановленого судом факту порушеного головою Лісогринівецької сільської ради ОСОБА_2 конституційного права позивача на звернення, ненадання позивачу письмової відповіді в порядку та строк, визначені Законом України "Про звернення громадян", враховуючи фізичний та психологічний стан позивача, доводи його опікуна про підвищення нервовості, погіршення самопочуття, як наслідок доведення до відома інформації по не розгляду його заяви, на підставі ст. 25 Закону України "Про звернення громадян" неправомірними діями голови Лісогринівецької сільради ОСОБА_2 позивачу заподіяна моральна шкода, розмір якої складає 1000 грн.

Колегія судів не погоджується з таким висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відшкодування моральної шкоди визначені Цивільним кодексом України.

Частинами 1 та 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків (майнової шкоди) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Так, відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, немайнових витрат, які зазнав позивач.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 вказаної постанови).

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Отже, колегія суддів зазначає, що позовна вимога про відшкодування позивачу моральної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено передбачених ст.ст. 23, 1167 ЦК України обставин і підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди, зокрема позивачем не надано обґрунтованих доказів, які б підтверджували факт заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди саме неправомірною бездіяльністю відповідачів.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що голова Лісогринівецької сільської ради ОСОБА_2 не спілкувався особисто з ОСОБА_3, а через представника останнього. Вказаний факт також було підтверджено представником позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні. А тому не доведений причинно-наслідковий зв'язок між шкодою та погіршенням психологічного стану у позивача в результаті розгляду заяви та в свою чергу судом першої інстанції зроблено хибний висновок про заподіяння моральної шкоди і стягнення з голови Лісогринівецької сільради ОСОБА_2 1000 грн.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем рішення щодо відмови у задоволенні частини позовних вимог та щодо задоволення позовної вимоги про зобов'язання голови Лісогринівецької сільської ради ОСОБА_2 надати у відповідності до вимог Закону України "Про звернення громадян" письмову відповідь на заяву позивача від 05.03.2015 не оскаржується, а тому апеляційним судом в цій частині рішення у відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України не переглядається.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню в частині з постановленням нової.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення: є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу голови Лісогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2015 року скасувати в частині задоволення позовної вимоги про стягнення з Голови Лісогринівецької сільської ради Хмельницького району ОСОБА_2 1000 грн. завданої моральної шкоди та прийняти в цій частині нову.

В задоволенні адміністративного позову в цій частині відмовити.

В іншій частині постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 листопада 2015 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Сторчак В. Ю.