Справа № 817/3336/15
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кравчук Т.О.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"26" січня 2016 р. Справа № 817/3336/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю представника апелянта, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Рівненської міської ради Рівненської області на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "20" листопада 2015 р. про повернення позову у справі за позовом Рівненської міської ради Рівненської області до Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державно-комунального підприємства "Міське об'єднання парків культури та відпочинку м.Рівного" , та за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватного підприємства "Домінус" про визнання протиправним та скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2015р. до Рівненська міська рада звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду позовом до Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" про визнання протиправним та скасування рішення реєстратора Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" Крук Віри Романівни від 27.09.2012 року про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення кафетерію та літніх павільйонів за адресою: м.Рівне, вул. Соборна, буд.3Д.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 20.11.2015р. позовну заяву повернуто позивачу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Рівненська міська рада Рівненської області звернулась до суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду від 20.11.2015р. скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В скарзі позивач зазначає, що відповідач у справі на час прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення кафетерію та літніх павільйонів за адресою: м.Рівне, вул.Соборна, буд.3Д, діяв як державний орган, відповідно, спір підлягає розгляду Рівненським окружним адміністративним судом згідно ч.2 ст.18 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що окружним адміністративним судам не підсудні справи, у яких однією зі сторін є орган місцевого самоврядування.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно вимог ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування та визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Приписами ч.2 ст.18 КАС УКраїни визначено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи:

1) однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам;

2) про застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням;

3) щодо підтвердження обґрунтованості вжиття суб'єктами владних повноважень заходів реагування під час здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору в даній справі є визнання протиправним та скасування рішення реєстратора Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" Крук В.Р. від 27.09.2012р. про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення кафетерію та літніх павільйонів за адресою: м.Рівне, вул.Соборна, буд.3Д.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.7 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав (Укрдержреєстр); органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Отже, кожен із вказаних органів є органом державної влади - органом державної реєстрації прав, а відтак може здійснювати дії з державної реєстрації прав.

Відповідно до Положення про Державну реєстраційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 401/2011 Державна реєстраційна служба України є центральним органом виконавчої влади, головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 5 Розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення реєстратора Комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації») передбачено, що до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

На час прийняття рішення реєстратора КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» Крук В.Р. від 27.09.2012 року про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення кафетерію та літніх павільйонів за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, буд.3 Д було чинним Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. №7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 №1692/5).

Згідно пункту 1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5 державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

З огляду на те, що відповідач у справі на час прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення кафетерію та літніх павільйонів за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, буд. ЗД діяв як державний орган, то даний спір у відповідності до положень п.1 ч.2 ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України належить до предметної підсудності Рівненського окружного адміністративного суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем при подачі адміністративного позову до суду першої інстанції дотримано вимоги Кодексу адміністративного судочинства України в частині визначення його підсудності, а відтак, оскаржуване судове рішення суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачу прийнято з порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання щодо повернення позовної заяви.

Відповідно до п.3 частини першої ст.199 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Згідно з п.4 ч.1 ст.204 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання щодо повернення позовної заяви позивачу у зв'язку з чим, апеляційна скарга задовольняється, ухвала суду першої інстанції скасовується, а справа направляється в для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської міської ради Рівненської області задовольнити, ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "20" листопада 2015 р. скасувати та справу №817/3336/15 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "26" січня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Рівненська міська рада Рівненської області вул. Соборна, 12-А,м.Рівне,Рівненська область,33000

- ,