Справа № 760/23922/14-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року м. Київ К/800/31796/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Пасічник С.С., Іваненко Я.Л., розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Солом"янському районі м.Києва на постанову Солом'янського районного суду м.Києва від 14.01.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2015р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Солом"янському районі м.Києва про визнання незаконними дій та зобов'язання призначити пенсію,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Солом"янському районі м.Києва з вимогами провизнання незаконними дій щодо переведення його з пенсійного обліку, як особу, яка отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та зобов'язання призначити пенсію за віком.

Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 14.01.2015р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2015р., позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва призначити пенсію позивачу за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на підставі заяви від 02.06.2014р.

У касаційній скарзі представник відповідача посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судами, просить судові рішення скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відхилення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 14.05.1997р. по 02.06.2014р. ОСОБА_2. перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України, де отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Після досягнення шестидесятирічного віку 02.06.2014р. на підставі поданої заяви позивача про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Управлінням Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м Києва ОСОБА_2 переведено з одного виду призначення пенсії на іншій та розраховано пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік в сумі 1 197,91 грн. відповідно до постанови КМУ "Про підвищення рівня соціального захисту населення" від 23.04.2012р. №327.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

Статтею 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за відповідною формулою, яка передбачена ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням змін, внесених Законом України від 08.07.2011р. № 3668-VІ "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" (далі - Закон України № 3668-VІ), переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш, як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, незалежно від перерв у роботі при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Судами правильно встановлено, що до 02.06.2014р. ОСОБА_2. отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Позивач звертався до управління із заявою саме про призначення пенсії за віком, згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Тобто має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії відповідно до закону. Управлінню Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва слід було призначити пенсію позивачу відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". В той же час відповідачем здійснено переведення позивача на інший вид пенсії із застосуванням схеми нарахування, яка використовується при перерахунку раніше призначених пенсій та застосовано показник заробітної плати зайнятих у галузях України за 2007р.

З огляду на викладене правильними є висновки судів першої та апеляційної інстанцій, що перерахунок, проведений управлінням Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва неправомірним, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 09.06.2015р. (№ 21-550а14).

Доводи касаційної скарги про те, що відповідачем повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік не ґрунтуються на вказаних нормах Закону та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Солом"янському районі м.Києва відхилити, а постанову Солом'янського районного суду м.Києва від 14.01.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді Пасічник С.С.

Іваненко Я.Л.