Справа № 2-а-712/2010
Суддя: Борець Є. О.
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-712/10
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 грудня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Воскресенській Т.В.,

за участю представників відповідачів Кулакевича С.В., Бабічева О.М.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним по-зовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за вислугу років з урахуванням її підвищення,

встановив:
В січні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з вказаним адміністративним позовом: просив зобов`язати Київський обласний військовий комісаріат здійснити перерахунок пенсії за вислугу років за 2002 2005 роки з урахуванням її підвищення на 150% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездат-ність.

Адміністративна справа слухалась неодноразово судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій. Ухва-лою Вищого адміністративного суду України від 25 травня 2010 року адміністративна справа направлена до Бо-риспільського міськрайонного суду на новий розгляд.

В ході нового розгляду адміністративної справи протокольною ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 27 вересня 2010 року до участі в адміністративній справі в якості співвідповідача залучене ГУ ПФУ в Київській області.

Крім того, ОСОБА_1 збільшив розмір позовних вимог: просить зобов`язати відповідачів перерахувати йому пенсію за вислугу років з урахуванням її підвищення на 150% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, також з 2006 року.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 1 грудня 2010 року адміністративний позов ОСОБА_1 в частині вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ГУ ПФУ в Київській області про зобо-в`язання перерахувати пенсію за вислугу років з урахуванням її підвищення на 150% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період часу з 10 листопада 2002 року до 13 січня 2005 року, залишений без розгляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 адміністративний позов підтримує, на його задоволенні наполягає.

Представники відповідачів Кулакевич С.В. та Бабічев О.М. адміністративний позов не визнають, проти його задоволення заперечують.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, та дослідивши пись-мові докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, адміністративний суд дійшов до висновку, що ад-міністративний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що з 12 лютого 2000 року ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років. Він є учасником бойових дій. Достовірність цих підстав підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 23 травня 2000 року (а.с.7) та копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 11 червня 2002 року (а.с.6), виданих на ім`я позивача.

У відповідності до п.г ст.15 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб на-чальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб, редакція якої була чинною ста-ном на 13 січня 2005 року, особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям над-строкової служби та військової служби за контрактом, особам, які мали право на пенсію за цим законом, які були ветеранами війни, та особам, на яких поширювалась чинність Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, пенсії за вислугу років учасникам бойових дій підвищувались на 150% мінімальної пенсії за віком.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування мінімаль-ний розмір пенсії за віком був прирівняний до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездат-ність.

Законом України „Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соці-ального захисту військовослужбовців була змінена назва Закону України „Про пенсійне забезпечення військово-службовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб на „Про пен-сійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а також була суттєво змінена ре-дакція його статті 15.

Так, згідно зі ст.15 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та де-яких інших осіб, редакція якої набрала чинність з 1 січня 2007 року, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначе-ним у пунктах „б „д статті 1 2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом і які є ветеранами війни, та особам, на яких поширюється чинність Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціаль-ного захисту, пенсії за вислугу років підвищуються в порядку і на умовах, передбачених зазначеним Законом.

За правилом, передбаченим в ст.12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального за-хисту учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується в розмірі 25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили праце-здатність.

З копій матеріалів пенсійної справи № ФК 70698 вбачається, що з 13 січня 2005 року ОСОБА_1 щомісяч-но отримував пенсію за вислугу років з підвищенням її лише на 25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. До 1 січня 2007 року це порушувало право позивача на отримання пенсії за вислугу років з її під-вищенням у повному розмірі 150% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Тому адміністративний суд вважає, що для відновлення цього права належить зобов`язати ГУ ПФУ в Київ-ській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з урахуванням її підвищення на 150% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період часу з 13 січня 2005 року до 1 січня 2007 року з вирахуванням виплаченої йому за цей період часу пенсії за вислугу років з урахуванням її підвищення на 25% прожиткового мінімуму осіб, які втратили правоздатність.

В обґрунтування власних заперечень представники відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посилають-ся на те, що згідно з ч.3 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування міні-мальний розмір пенсії за віком, встановлений в абз.1 ч.1 цієї статті, застосовується виключно для визначення роз-мірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Такий довід адміністративний суд оцінює критично, адже іншого нормативно-правового акта, який би виз-начав мінімальний розмір пенсії за віком, немає. Відсутність такого нормативно-правового акта не може вважа-тись підставою для відмови в реалізації позивачем права на отримання підвищення до його пенсії за вислугу ро-ків.

Разом з тим, підстави для виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з підвищенням її на 150% про-житкового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період часу з 1 січня 2007 року, відсутні.

Адже Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення №4-зп від 3 жовтня 1997 року у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: „Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за зміс-том суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повної або часткової зміни попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично змінюється однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Відповідно до ч.3 ст.150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов`язковими до виконання на тери-торії України.

Відтак, виходячи з наведених положень Конституції України та рішення Конституційного Суду України, пріоритетними в даному випадку є положення ст.15 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, змінена редакція якої набрала чинності з 1 січня 2007 року.

Керуючись п.г ст.15 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальниць-кого і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб, редакція якої була чинною до 1 січня 2007 року, абз.1 ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Законом України „Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військово-службовців, ст.15 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких ін-ших осіб, ст.15 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, ст.12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, ч.1 ст.158, ст.159, ст.161-163 КАС України, адміністративний суд

постановив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про зобов`язання перерахувати пенсію за ви-слугу років з урахуванням її підвищення на 150% прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, за період часу з 13 січня 2005 року, задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з урахуванням її підвищення на 150% прожиткового міні-муму для осіб, що втратили працездатність, за період часу з 13 січня 2005 року до 1 січня 2007 року з вираху-ванням виплаченої йому за цей період часу пенсії за вислугу років з урахуванням її підвищення на 25% прожитко-вого мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

У задоволенні іншої частини адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова адміністративного суду може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець