Справа № 816/3560/15
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 р.Справа № 816/3560/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С. , Філатова Ю.М.

за участю секретаря судового засідання - Афанасьєва О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року по справі за адміністративним позовом Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року позивач, Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області (далі по тексту Кременчуцька ОДПІ), звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 18.954,57 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач, як платник податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України, не виконав обов'язок сплачувати податки в розмірах, у строки та в порядку, що визначені законодавством внаслідок чого у нього виник податковий борг. У зв'язку з тим, що вказана податкова заборгованість не погашена, суму боргу позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року адміністративний позов Кременчуцької ОДПІ задоволено.

Судове рішення вмотивоване тим, що скільки за ФОП ОСОБА_1 станом на дату розгляду та вирішення справи наявний податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 18.954,57 грн, який в добровільному порядку сплачений не був, то заявлені позовні вимоги про стягнення податкового боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ФОП ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з'ясування першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року в частині стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Кременчуцької ОДПІ податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 12.412,73 грн, в іншій частині постанову залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача, відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач має податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) що складається з пені у розмірі 18.954,57 грн, який виник за наступних обставин.

31.12.2009 року Кременчуцькою ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), за період з 01 липня 2007 року по 30 червня 2008 року, за результатами якої складено акт від 31.12.2009 року № 6575/17-309/НОМЕР_1 (а.с. 8-9).

На підставі акта перевірки Кременчуцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 15.01.2010 року № /0/20 (а.с. 10), яким ФОП ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на загальну суму 5.042.044 грн, з них: 2.521.022 грн - за основним платежем та 2.521.022 грн - штрафні (фінансові) санкції.

Вказане податкове повідомлення - рішення від 15.01.2010 року № /0/20 відповідач оскаржив у судовому порядку.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2013 року у справі № 2а-1670/7178/12, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2013 року, адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ № /0/20 від 15.01.2010 року в частині основного платежу в розмірі 2.505.903,95 грн та в частині штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2.505.903,95 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 04.09.2014 року касаційну скаргу Кременчуцької ОДПІ залишено без задоволення, постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2013 року залишено без змін.

Судом встановлено, що Кременчуцькою ОДПІ сформовано податкову вимогу № 472-19/112 від 21.05.2013 року, яку направлено відповідачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення та згідно відмітки у зворотному повідомленні вручено адресату 29.05.2013 року (а.с.15).

Відповідач не погодився з податковою вимогою від 21.05.2013 року № 472-19/112 і оскаржив її до суду.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.08.2013 року по справі №816/3399/13-а адміністративний позов суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до Кременчуцької ОДПІ про визнання протиправною та скасування податкової вимоги - задоволено, визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Кременчуцької ОДПІ № 472-19/112 від 21.05.2013 року.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.09.2014 року, постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.08.2013 року по справі № 816/3399/13-а скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено суб'єкту підприємницької діяльності-фізичній особі ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Сторонами не заперечується та обставина, що у зв'язку з наявністю податкового боргу у розмірі 24.295,61 грн (з урахуванням наявної переплати у розмірі 5.940,49 грн) Кременчуцька ОДПІ 18.11.2014 року звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2014 року у справі № 816/4569/14, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015 року, задоволено адміністративний позов Кременчуцької ОДПІ та стягнуто з ФОП ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 24.295,61 грн (а.с.17-20).

19.03.2015 року на виконання постанови від 18.12.2014 року у справі № 816/4569/14 Полтавським окружним адміністративним судом видно виконавчий лист (а.с. 21).

Судом встановлено, що у рамках виконавчого провадження, відкритого на підставі зазначеного виконавчого листа, 21.07.2015 року відповідачем здійснено погашення податкової заборгованості у розмірі 24.295,61 грн, що підтверджується обліковою карткою відповідача (а.с.40).

Згідно наявного в матеріалах справи витягу з АІС «Податковий блок» (а.с. 62-63) за період з 21.05.2013 року по 20.07.2015 року Кременчуцькою ОДПІ, відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, за несвоєчасну сплату відповідачем суми узгодженого податкового зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням (форма «Р») № , нараховано пеню у розмірі 18.954, 57 грн.

Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сума податкового боргу у розмірі 18.954,57 грн., що заявлена позивачем у даній справі, не була предметом розгляду справи № 816/4569/14, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги про повторність вимоги контролюючого органу щодо стягнення грошових коштів вважає необґрунтованими.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції колегія суддів зазначає, що згідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

- штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Підпунктом 129.3.1 п. 129.3 ст. 129 Податкового кодексу України встановлено, що нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Згідно з п.п.20.1.18 та 20.1.19 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (пункт 59.5 ст.59 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що на виконання вищезазначених положень Податкового кодексу України Кременчуцькою ОДПІ сформовано податкову вимогу № 472-19/112 від 21.05.2013 року, яку направлено відповідачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення та згідно відмітки у зворотному повідомленні вручено адресату 29.05.2013 року (а.с.15).

Податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 18.954,57 грн ФОП ОСОБА_1 не сплачений. Доказів зворотного відповідач судам першої та апеляційної інстанції не надав.

Враховуючи наведене, зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на правові приписи законодавства, яке регулює спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованість заявлених позовних вимог та вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року прийнята судом у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права, з вірним встановленням обставин справи, що відповідно до приписів ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін. Підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

В порядку, передбаченому ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України, розгляд справи відбувся за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 160, 167, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Ю.М. Філатов

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 01 лютого 2016 року