Справа № 815/7197/15
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7197/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Соколова М.С.,

за участі: представника позивача - Сігнаєвського А.О.(за

довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Баско" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Баско" (далі - ТОВ "Баско") звернулось до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці, в якому просило суд Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610166/1 від 15.09.2015 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідно до поданої митної декларації №500060001/2015/016408 позивач звернувся до митного органу щодо митного оформлення ввезеного на митну територію України товару: фанера клеєна, виготовлена з шарів деревини (тополя), фірма-виробник - «Feixian Yuhang Zhengshang International Trade Co., Ltd». Позивачем зазначено, що одночасно з митною декларацією були надані передбачені ч.2 ст.53 Митного Кодексу України документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: зовнішньоекономічний контракт №ACJFY15050701 від 07.05.2015 року, інвойс ACJFY15050701 від 25.05.2015 року, копія експортної декларації країни відправлення, та інші. Митна вартість товару була визначена позивачем за ціною контракту.

Згідно адміністративного позову за результатами перевірки вищевказаної митної декларації Одеською митницею ДФС митним постом «Одеса-порт» прийнято рішення №500060001/2015/610166/1 від 15.09.2015 року про коригування митної вартості товарів. В результаті коригування сума мита збільшилась до 360 дол. США за куб. м.

Позивач, не погоджуючись із рішенням Одеської митниці №500060001/2015/610166/1 від 15.09.2015 року про коригування митної вартості звернувся до Одеської митниці ДФС із заявою про підтвердження заявленої митної вартості товару, запереченнями (скаргою) на рішення про коригування митної вартості товару №500060001/2015/610054/2 від 15.09.2015 року. Однак, листом ДФС України в Одеській області №3208/10/15-70-25-02 від 22.10.2015 рову ТОВ «БАСКО» повідомлено, що за результатами розгляду вищевказаної скарги не встановлено підстави для визнання заявленої митної вартості товарів та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610166/1 від 15.09.2015 року.

Позивач із вказаним рішенням не погоджується, вважає його незаконним та необґрунтованим, оскільки надані позивачем при митному оформленні товарів документи не містять розбіжностей та дають можливість визначити митну вартість товарів за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Відповідач надав до суду заперечення проти адміністративного позову (а.с.43-50), в яких зазначив, що 03.09.2015 року ТОВ «Баско» для здійснення митного оформлення товару фанера клеєна, виготовлена з шарів деревини (тополя) до Одеської митниці ДФС подано електронну митну декларацію №500060001/2015/016408. Для підтвердження заявленої митної вартості товару, зазначеної у МД, декларантом позивача разом з декларацією подані: зовнішньоекономічний договір від 13.02.2015 року № 1302/15, комерційний інвойс від 20.08.2015 року № EUKRO/15, копію експортної декларації країни відправлення та інші товарно-супровідні документи.

Відповідачем зазначено, що в результаті перевірки поданих декларантом документів встановлено, що у цих документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: відповідно до інвойсу від 25.05.2015 року ACJFY15050701 поставка товарів здійснюється на умовах СІF Одеса. В наданих до митного оформлення документах відсутні страхові документи, а також документи, що містять відомості про страхування; у копії митної декларації країни відправлення вартість товару, умови поставки вантажу, повний перелік вантажу не відповідав заявленому декларантом у поданому ЕМД.

У судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засіданні не з'явився; судом належним чином повідомлявся про час, місце та дату судового засідання.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Як з'ясовано судом, 07.05.2015 року між САВМ Тrading (Каліфорнія) як продавцем з однієї сторони та ТОВ «Баско» як покупцем з іншої сторони укладено договір № ACJFY15050701, згідно п.1.1 якого продавець продає, а покупець придбаває на умовах даного договору фанеру, покриту чорною ламінованою плівкою в кількості, асортиментів та по цінам, вказаним в даному договорі. Умови продажу: СІF Одеса, Україна (п.п.2.1 Договору). Загальна сума договору складає 15050,18 дол. США (п.п.5.1 Договору) (а.с. 63-71).

ТОВ «Баско» для митного оформлення товару: фанера клеєна, виготовлена з шарів деревини (тополя), товщина кожного шару приблизно 1,3-1,5 мм, покрита з обох сторін чорною ламінованою плівкою на сонові полімеру: завтовшки 18 мм, завтовшки 21,5 мм. Торговельна марка - відсутня. Виробник Feixian Yuhang Zhengshang International Trade Co., Ltd, країна виробництва: Китай подано до Одеської митниці ДФС митну декларацію №500060001/2015/016408 (а.с.57-58). На підтвердження вартості товару позивачем надано інвойс ACJFY15050701 від 25.05.2015 року (а.с.28).

15.09.2015 року Одеською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610166/1 від 15.09.2015 року (а.с.12).

В оскаржуваному рішенні зазначено наступне.

На підтвердження заявленої митної вартості товару, зазначеної у МД, декларантом позивача разом з декларацією подані: зовнішньоекономічний договір від 13.02.2015 року № 1302/15, комерційний інвойс від 20.08.2015 року № EUKRO/15, копію експортної декларації країни відправлення та інші товарно-супровідні документи.

У зв'язку з ризиками щодо можливого заниження митної вартості товару № 1 та тим, що поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та ознаки не автентичності поданих до митного оформлення документів, зокрема, у поданій до митного оформлення ЕМД, а саме:

- відповідно до інвойсу від 25.05.2015 № ACJFY15050701 поставка товарів здійснюється на умовах CIF Одеса. В наданих до митного оформлення документах відсутні страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- у копії митної декларації країни відправлення, вартість товару, умови поставки вантажу, повний перелік вантажу не відповідав заявленому декларантом у поданій ЕМД, а саме: у сертифікаті походження присутній експортер (GUANGZOL) YANGTAO TRADING CO. LTD), який не зазначений жодному документі, що може свідчити про наявність ще однієї фірми посередника та про те, що у поданих документах містяться розбіжності, та не містяться усі відомості, підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Наявність контрактоутримувача з США, тобто посередника, який при цьому узяв на себе обов'язки по транспортуванню вантажу з Китаю усього за 264$, до яких ще уходить прибуток, викликає великі сумніви.

З огляду на викладене позивачу висунуто вимогу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи згідно п.3 ст.53 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) виписку з бухгалтерської документації;

4) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Як з'ясовано судом, декларантом було надано виписку з бухгалтерської документації, висновок про вартісні характеристики товару, страхові документи, платіжні документи, договір із третіми особами, довідку виробника про опис та якість товару, прайс-лист виробника, довідкову інформацію щодо вартості товару в Україні, калькуляцію собівартості товару, платіжні доручення, заяву на закупівлю валюти, довідку щодо якості і вартості товару.

В оскаржуваному рішення зазначено, що декларантом не подані каталоги та у поданому прайс-листі виробника вартість товару на yмовах СIF Одеса становить 2/9-280 дол. США за м3, декларантом заявлена вартість товару на умовах CIF Одеса 284-285 дол. США за м3.

За результатом проведеної консультації між фіскальним органом та декларантом, було обрано метод визначення митної вартості - резервний.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, є більшим: по товару № 1 - МД від 06.03.2015 № 125130013/2015/401861 становить 360 дол. США за м3.

Декларанту роз'яснено права, викладені у п.3 ст.52 МКУ, на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої особи з рішенням органу доходів та зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з вартістю, визначеною органом доходів та зборів.

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем рішенням про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610166/1 від 15.09.2015 року, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов'язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованими та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

У даному випадку відповідач зобов'язав позивача надати наступні документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) виписку з бухгалтерської документації;

4) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

При цьому, оскаржуване рішення обґрунтоване тим, що на виконання вимоги митного орану щодо надання додаткових документів, декларантом не подані каталоги та у поданому прайс-листі виробника вартість товару на yмовах СIF Одеса становить 2/9-280 дол. США за м3, декларантом заявлена вартість товару на умовах CIF Одеса 284-285 дол. США за м3.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю є виключно наявність обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/ або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

У постанові від 01.10.2013 у справі № 21 354а13 Верховний Суд України дійшов висновків, що сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості, вказує далі Верховний Суд України, митниця зобов'язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

В постановах від 15.10.2013 у справі № 21-270а13 та від 22.10.2013 у справі № 21-342а13 Верховний Суд України за результатами аналізу Митного кодексу України 2002 року зазначає, що підставою для витребовування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості може бути наявність в спеціалізованих програмно-інформаційних комплексах Єдиної автоматизованої системи Держмитслужби (далі - ЄАС) інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, яка викладена в постановах від 31.03.2015 по справі № 21-127а15 та від 31.03.2015 по справі № 21-53а15, разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Щодо доводів відповідача стосовно того, що відповідно до умов поставки відсутня інформація, що підтверджує числові значення складових митної вартості, неможливо перевірити вартість окремих витрат щодо умов поставки, суд зазначає наступне.

Прайс-лист за своєю суттю є довідником цін (тарифів) на товари про продаж їх партії на певних умовах. Проте, із врахуванням укладених договорів умови постачання товарів, що пропонуються до продажу, можуть змінюватися в залежності від домовленості сторін та конкретної ситуації на ринку.

Таким чином, відомості, наведені в прайс-листах фірми виробника товару, як і каталоги, не мають імперативного та визначального характеру, а отже, на відміну від рахунків-фактур (інвойсів), додатків та специфікацій до договорів, можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації для прийняття рішення щодо правильності визначення митної вартості.

Отже, на думку суду, той факт, що декларантом не подані каталоги та у поданому прайс-листі виробника вартість товару на yмовах СIF Одеса становить 2/9-280 дол. США за м3, декларантом заявлена вартість товару на умовах CIF Одеса 284-285 дол. США за м3 жодним чином не можуть бути безумовним свідченням приховування або зменшення позивачем складових вартості імпортованих товарів, за відсутності, як в даному випадку, у митного органу інших обґрунтованих доводів неправомірного визначення позивачем митної вартості імпортованих товарів.

Крім того, суд зазначає, що в описовій частині оскаржуваного рішення зазначено, що на підтвердження заявленої митної вартості товару, зазначеної у МД, декларантом позивача разом з декларацією подані: зовнішньоекономічний договір від 13.02.2015 року № 1302/15, комерційний інвойс від 20.08.2015 року № EUKRO/15, однак вказані документи відповідачем до суду не надані та в оскаржуваному рішенні будь-які розбіжності саме в даних документах не відображені.

З аналізу ст. 58 Митного кодексу України вбачається, що основним методом визначення митної вартості товару є метод її визначення за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 МК України).

При цьому, згідно п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено судом, подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а митним органом не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару та необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а тому суд дійшов висновку про безпідставну відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та коригування митним органом митної вартості товару із застосуванням резервного методу визначення такої вартості.

Відповідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані сторонами у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 76,79,86, 158-163,КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Баско" - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610166/1 від 15.09.2015 року.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 01.02.2016 року.

Суддя Вовченко O.A.

.