Справа № 826/26412/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 січня 2016 року № 826/26412/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмехбуд 21"
до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецмехбуд 21» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.07.2015 № .

Позов обґрунтовано тим, що у податкового органу були відсутні підстави для проведення перевірки позивача. Крім того позивач вказує на порушення податковим органом порядку проведення перевірки, оскільки направлення на проведення перевірки представнику позивача не було надано для ознайомлення. Також, позивач вказує, що висновки акту від 19.06.2015 № 3667/26-51-22-02/34424723 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Спецмехбуд 21» з питань дотримання вимог чинного законодавства по фінансово-господарським взаємовідносинам з ТОВ «ПИЛОН» за період з 01.08.2014 по 31.08.2014, ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Пластер Буд» за період 01.10.2014 по 31.10.2014, ТОВ «Імпульс Матеріал», ТОВ «ТБС-ХХІ», ПП «Енергіястрой», ТОВ «Сетсо-Україна» за період 01.11.2014 по 30.11.2014, ТОВ «Спец-Бетон», ТОВ «ВКФ «Торсистем» за період з 01.12.2014 по 31.12.2014, ТОВ «Сек'юріті-Тайм», ТОВ «ВКФ «Торсистем» за період з 01.01.2015 по 31.01.2015» є безпідставними та спростовуються наявними матеріалами.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених й письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні за згодою сторін відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України увалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Спецмехбуд 21» з питань дотримання вимог чинного законодавства по фінансово-господарським взаємовідносинам з ТОВ «ПИЛОН» за період з 01.08.2014 по 31.08.2014, ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Пластер Буд» за період 01.10.2014 по 31.10.2014, ТОВ «Імпульс Матеріал», ТОВ «ТБС-ХХІ», ПП «Енергіястрой», ТОВ «Сетсо-Україна» за період 01.11.2014 по 30.11.2014, ТОВ «Спец-Бетон», ТОВ «ВКФ «Торсистем» за період з 01.12.2014 по 31.12.2014, ТОВ «Сек'юріті-Тайм», ТОВ «ВКФ «Торсистем» за період з 01.01.2015 по 31.01.2015, за результатом якої складено акт від 19.06.2015 № 3667/26-51-22-02/34424723 (далі - акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення позивачем п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту за грудень 2014 року на суму ПДВ 2 862 509 грн., що призвело до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (ряд 19) на загальну суму 2 862 509 грн., яка у січні 2015 року згідно чинного законодавства повинна враховуватись у залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного періоду (ряд 21.1).

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.07.2015 № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2 862 509 грн.

З акту перевірки вбачається, що перевірку позивача проведено на підставі направлення від 08.06.2015 № 438/26-51-22-02, наказу від 08.06.2015 згідно із пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Згідно п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

З акту перевірки вбачається, що податковим органом на адресу позивача було скеровано запит від 23.03.2015 № 3411/10/26-51-22-02 про надання інформації та її документального підтвердження. На зазначений запит, позивачем направлено відмову у наданні витребуваних інформації та документів.

З огляду на викладене, позапланову виїзну перевірку позивача проведено за наявності підстав визначених п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до п 78.4. ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Статтею 81 податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Як зазначено вище, перевірку позивача проведено на підставі наказу від 08.06.2015 № 587-п, направлення на проведення перевірки від 08.06.2015 № 438/26-51-22-02, копії яких отримано головним бухгалтером позивача, про що міститься відповідна розписка на вказаних документах.

Крім того, непред'явлення позивачу або його представнику копії направлення на проведення перевірки є підставою для недопущення контролюючого органу до перевірки та не вказують на протиправність податкового повідомлення-рішення прийнятого на підставі акту проведеної перевірки.

Підставою для висновку податкового органу про наявність порушень позивачем податкового законодавства слугували наступні обставини відображені в акті, а саме:

- Податковою інформацією від 12.03.2015 № 197/26-55-22-07/38390253 встановлено неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Спец-Бетон» за грудень 2014 року, також встановлено, що товариство має стан - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням;

- Податковою інформацією від 03.02.2015 № 455/05-33-22-01 встановлено неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Фінанси Рілейшенз Груп» за грудень 2014 року, також встановлено, що товариство має стан - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням;

- податковий орган вказує, що позивачем не надано належних доказів виконання договорів зі спірними контрагентами.

господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, то факт виконання поставки товару входить до предмету доказування у справі.

При цьому Вищий адміністративний суд України акцентує увагу на тому, що документи та інші дані, що спростовують або підтверджують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем укладено наступні договори підряду:

- з ТОВ «Пилон» від 03.03.2014 № 1-03/14 на проведення на проведення робіт по утепленню та гідроізоляції покрівлі будинку, тераси та улаштуванню гідроізоляції плити перекриття паркінгу 1 черги будівництва на об'єкті: «Житлово-офісно-торговельно-розважальний комплекс по вул. Анрі Барбюса, 52/1 у Печерському районі м. Києва»;

- з ТОВ «Бориспільміськбуд» від 05.10.2012 № 23-05/10-12, додаткову угоду №1, додаток №1 до вказаного договору; від 19.02.2013 №1-2/13 та додаткову угоду №1 до вказаного договору; від 03.06.2013 № 3-6/13 та додаткову угоду до вказаного договору;від 10.12.2013 № 25-12/13 та додаткову угоду до договору; від 03.03.2014 № 6-3/14, від 23.10.2014 № 24-10/14, від 17.09.2013 № 17/13;

- з ТОВ «Пластер Буд» від 28.03.2014 № 9-13/14;

- з ПП «Енергіястрой» від 01.08.2014 № 01/08-1-14;

- з ТОВ «СЕРСО-Україна» від 16.07.2013 № 14-7/13,

- з ТОВ «ВКФ «Торсистеми» від 04.09.2014 №21-9/14, від 12.11.2014 № 29-11/14;

- з ТОВ «Фінанси Рілейшнз Груп» від 05.05.2014 №10-4/14.

На підтвердження факту реального виконання вказаних вище договорів підряду позивачем надано суду копії податкових накладних, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, актів приймання виконаних будівельних робіт, копії яких долучено до матеріалів справи. З акту перевірки вбачається та сторонами не заперечується, що розрахунки між сторонами проводились у безготівковій формі.

Крім того, позивачем укладено договори з ТОВ «Сек'юріті-Тайм» від 25.12.2014 №25-12 та від 01.10.2013 № 17-05, предметом яких є надання цілодобової охорони будівельного майданчику.

Також, позивач мав фінансового-господарські відносини з ТОВ «Імпульс Матеріал» на підставі видаткових накладних на купівлю будівельних матеріалів. На підтвердження реального виконання поставки будівельних матеріалів ТОВ «Імпульс Матеріал» виписано позивачу податкові накладні. Проте податковий орган вказує на відсутність документів на підтвердження транспортування та зберігання придбаних будівельних матеріалів.

Також, позивач мав фінансового-господарські відносини з ТОВ «ТБС-ХХІ» на підставі рахунків-фактури. На підтвердження реального виконання поставки будівельних матеріалів ТОВ «ТБС-ХХІ» виписано позивачу податкові накладні. Проте податковий орган вказує на відсутність документів на підтвердження транспортування та зберігання придбаних будівельних матеріалів.

Крім того, позивач мав фінансово-господарські відносини з ТОВ «Спец-Бетон» на підставі видаткових та податкових накладних .

Крім того на підтвердження реальності виконання будівельних робіт позивачем надано суду копії сертифікатів відповідності закінченого будівництвом об'єкту (черги, окремого пускового комплексу): «Будівництво житлово-офісно-торговельно-розважального комплексу на вул. Анрі Барбюса, 52/1 у Печерському районі м. Києва» 1, 2 та 4 черг будівництва.

Відповідно до акту перевірки позивач був генеральним підрядником на об'єкті будівництва «Будівництво житлово-офісно-торговельно-розважального комплексу на вул. Анрі Барбюса, 52/1 у Печерському районі м. Києва», отже укладання договорів підряду на для виконання окремих видів будівельних робіт на вказаному об'єктів будівництва, придбання будівельних матеріалів та послуг з охорони будівельного майданчику на вказаному об'єктів відповідає меті здійснення господарської діяльності позивача.

Так, пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платника податку визначено як особу, на яку згідно із цим Кодексом на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів.

Одночасно пунктом 36.5 статті 36 Податкового кодексу України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених Податковим кодексом або законами з питань митної справи.

Податкові зобов'язання з ПДВ у відповідності до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України визначаються сальдовим методом, який передбачає необхідність врахування як надходжень сум податку разом із вартістю товарів (послуг), що поставляються платником податку, так і витрат цього платника на сплату сум ПДВ у складі ціни товарів (послуг), що придбані ним з метою використання у господарській діяльності.

Відповідно до приписів підпункту "а" пункту 198.1 та пунктів 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В силу положень пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За вимогами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Проведення господарських операцій суб'єкта господарювання, за змістом статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Згідно частини 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність. Таким чином первинні документи по відображенню господарчих операцій є основою для податкового обліку.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту, наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Судом досліджено надані позивачем первинні документи та встановлено дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум, віднесених до податкового кредиту, а також реальне виконання сторонами, укладених правочинів. А також встановлено, що керуючись положеннями пункту 187.1 статті 187, статті 198 Податкового кодексу України, позивачем сформовано податковий кредит на підставі податкових накладних, виданих вказаними вище контрагентами та сплачено вартість послуг (товарів) з ПДВ.

Поруч з цим, в обґрунтування прийняття спірних податкових повідомлень-рішень відповідачем не наведено обставин, які б вказували на безтоварність операцій. Висновки відповідача ґрунтуються лише на інформації з АІС «Податковий блок» та податковій звітності контрагентів позивача, а не аналізу суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про узгодженість дій позивача з контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди або його обізнаності з такими діями контрагента.

Контролюючи органи не наділені повноваженнями на перевірку економічної доцільності рішень, що приймаються суб'єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов'язань тощо).

Оскільки позивач надав всі первинні документи, що стосуються господарських операцій за участю контрагентів, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення позивачем законної мети їх здійснення - придбання на підставі цивільно-правових угод послуг для організації здійснення господарської статутної діяльності, направленої на отримання прибутку та реальне їх використання в господарській діяльності, відтак позивачем правомірно сформовано податковий кредит на підставі розрахунків, проведених за наслідками господарських операцій з контрагентами. Отже висновок податкового органу про порушення позивачем п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України є необґрунтованим, що вказує на необґрунтованість та протиправність прийнятого на його підставі податкового повідомлення-рішення від 06.07.2015 № .

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем доведено факт правомірності формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «ПИЛОН», ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Пластер Буд», ТОВ «Імпульс Матеріал», ТОВ «ТБС-ХХІ», ПП «Енергіястрой», ТОВ «Сетсо-Україна», ТОВ «Спец-Бетон», ТОВ «ВКФ «Торсистем», ТОВ «Сек'юріті-Тайм», а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмехбуд 21 " підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 69-71, 122, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.07.2015 № прийняте Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі Головного управління ДФС у міста Києві.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда