Справа № 2а-905/10
Суддя: Могила Р. Г.
Дата ухвалення: 2010-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-905/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 грудня 2010 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді Могили Р.Г.

з участю секретаря Москви О.І.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рогатині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в Рогатинський районний суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області , в якому просив визнати дії відповідача незаконними та зобовязати його перерахувати та виплатити йому раніше призначену додаткову пенсію у відповідності до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року.

Свої вимоги мотивує тим, що йому встановлена ІІІ група інвалідності, повязана з виконанням службових обовязків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлено, що особам, віднесеним до 1 категорії , призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, зокрема інвалідам ІІІ групи у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю із підстав, зазначених в зміненому адміністративному позові.

Представник відповідача позову не визнав та пояснив, що ОСОБА_1 отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як інвалід ІІІ групи, захворювання якого повязане з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків на ЧАЕС . Відповідно до п.2 ст.24 даного Закону позивачу призначена та виплачується додаткова пенсія на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак питання обчислення розміру додаткової пенсії по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у відповідності до Закону, регулюється постановою уряду. З 01січня 2008 року додаткова пенсія щодо осіб , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та є інвалідами ІІІ групи становить 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Крім цього зазначає, що відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється піврічний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши та перевіривши усі докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до категорії І , що підтверджується посвідченням серія А №024495 .

Йому встановлено ІІІ групу інвалідності, захворювання повязане з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою МСЕ № 040963.

Відповідачем по справі позивачу нараховується та виплачується пенсія як інваліду ІІІ групи захворювання якого повязано з ліквідацією наслідків на Чорнобильській АЕС та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до статті 11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за вищезазначеним законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» надбавки і підвищення до пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи нараховуються і в порядку, встановленому Законом № 796. Надбавка та допомога, передбачені вищезазначеною статтею, можуть нараховуватися одночасно.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи закріплені в законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 закону №796 передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі статтею 50 цього Закону інвалідам ІІІ групи, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виплата додаткової пенсії відповідно до статті 53 зазначеного закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії, чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій є мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно зі статтею 28 закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Судом встановлено, що позивач отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю на підставі статті 50 Закону №796-12 .

Однак розрахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідач в 2007 році здійснив виходячи із встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» розміру, що становить 19 гривень 91 копійка.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року №523. Ця постанова є чинною і її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням статті 50 закону України №796. Пунктом 2 постанови від 3 січня 2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», всупереч положень статті 50 Закону №796 Кабінет Міністрів України встановив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, при тому, що ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні цього спору, суд приходить до висновку, що при розрахунку додаткової пенсій, передбаченої статтею, наведеною вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону України №1058-ІУ не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

В статтю 50 Закону України №796 були внесені зміни, які набрали чинності з 01 січня 2008 року та у відповідності до яких, додаткова пенсія обчислювалась в процентному відношенні до прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність.

Вказані зміни внесені підпунктом 12 пункту 28 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 року визнано такими , що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 .

Статтею 152 Конституції України передбачено, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. А тому з 22 травня 2008 року норми Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», які визнані рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, втратили чинність.

Частиною 2 статті 99 КАС України передбачено, що для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, оскільки ОСОБА_1 на час звернення до суду продовжував отримувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі статті 50 Закону №796-12 .

Крім цього в статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначено , що суми пенсій, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю як інваліду третьої групи, щодо якого встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, передбачених ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-12 за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та нараховувати й виплачувати у вказаному розмірі додаткову пенсію з 22 травня 2008 року з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ та виплачених сум.

На підставі ст.ст.19,46,152 Конституції України, ст.ст.49,50 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-12 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись ст.ст.2-3,6,8-11,86, 94, 158-163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю як інваліду третьої групи, щодо якого встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою .

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, передбачених ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-12 за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та нараховувати й виплачувати у вказаному розмірі додаткову пенсію з 22 травня 2008 року з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ та виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: Р.Г. Могила