Справа № 2а-6/11
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року м. Київ К/800/47081/15

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, третя особа: Комунальне підприємство "Нововолинськтеплокомуненерго", про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_4 звернулась з позовом до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області в якому, уточнивши позовні вимоги, просила визнати відмову постійно діючої міжвідомчої комісії з питань відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання про відключення квартири АДРЕСА_1, від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення від 31 березня 2010 року та від 23 квітня 2010 року нечинними; зобов'язати постійно діючу міжвідомчу комісію з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання затвердити акт про відключення вказаної квартири від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання.

Постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 24 січня 2011 року позов задоволено частково: визнано відмову постійно діючої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про затвердження акта про відключення квартири АДРЕСА_1, від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання від 16 березня 2010 року, нечинною; зобов'язано постійно діючу комісію з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області затвердити акт про відключення квартири АДРЕСА_1, від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання; в решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення про відмову в позові.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернулась з касаційною скаргою, в якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заперечень не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що позивач звернулася до постійно діючої міжвідомчої комісії виконавчого комітету Нововолинської міської ради із заявою про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Після позитивного вирішення заяви видано витяг з Протоколу комісії № 4 від 01 серпня 2006 року та перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП.

Комісія обстежила жиле приміщення позивача і встановила, що квартира АДРЕСА_1, придатна для відключення від існуючої централізованої мережі теплопостачання та влаштування системи індивідуального опалення і гарячого водопостачання, про що 18 серпня 2008 року склала відповідний акт.

Погодили влаштування індивідуального опалення у квартирі позивача головний санітарний лікар, ЖЕК-2.

КП «Нововолинськтеплокомуненерго» видало технічні вимоги на влаштування індивідуального опалення, Нововолинське управління газового господарства надало позивачу технічні умови на реконструкцію газопостачання квартири АДРЕСА_1. Новововолинський міський відділ ГУ МНС України у Волинській області видав позивачу висновок державного пожежного нагляду на влаштування індивідуального газового опалення та гарячого водопостачання. Нововолинська міська санітарно-епідеміологічна станція за результатами лабораторно-інструментальних замірів погодила влаштування індивідуального опалення та гарячого водопостачання.

Позивач замовила у проектно-виробничому підприємстві «КДС» робочий проект на реконструкцію системи опалення квартири АДРЕСА_1, який узгоджений з усіма організаціями, які видали технічні умови на відключення від зовнішніх мереж, та відповідає вимогам нормативно-правових актів про охорону праці, санітарним нормам та протипожежним вимогам.

У акті, складеному головним інженером ЖКП-2 в присутності позивача, зазначено, що станом на 15 квітня 2009 року стояк відрізано і заварено.

Виконком Нововолинської міської ради у своїх відповідях позивачу від 31 березня 2010 року та від 23 квітня 2010 року повідомив, що на засіданні постійно діючої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП, яке проводилося 16 березня 2010 року, вирішено відмовити позивачу у затверджені акта на відключення квартири від мереж ЦО і ГВП, так як їй не надавався дозвіл на відключення від мереж ЦО і ГВП та влаштування автономного опалення.

Не погоджуючись з відмовою, позивач заявила цей позов.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивачем самовільно проведено роботи по відключенню жилої квартири від мереж ЦО і ГВП, чи таке відключення є технічно неможливим, в зв'язку з спричиненням незручностей та перешкод іншим споживачам в отриманні послуг з забезпечення тепловою енергією та гарячим водопостачанням, а тому по закінченні робіт відповідач зобов'язаний затвердити акт про відключення приміщення від мереж ЦО і ГВП.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи у затверджені акту про відключення квартири від центрального опалення і гарячого водопостачання , діяв правомірно.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції.

Усуваючи розбіжності у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у правовідносинах, що пов'язані з відключення від мереж централізованого опалення, Верховний Суд України у постанові від 26 вересня 2012 року у справі №6-95цс12 зазначив, що з часу набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» у редакції зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року № 1268, та наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» у редакції зі змінами, внесеними наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 листопада 2007 року за № 1320/14587, передбачається надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення з ініціативи споживачів на будинок у цілому, а не на окремі квартири.

Таким чином колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що постійно діючою міжвідомчою комісією з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області правомірно відмовлено у затверджені акта про відключення квартири АДРЕСА_1 від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення.

Оскільки висновки суду апеляційної інстанції ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, то скаргу позивача слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: