Справа № 754/14834/15
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Артюхіної М.А.

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Ковальчук І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 24 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва у якому просив зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 26.06.2015.

Власні доводи обґрунтовував наявністю у нього необхідного трудового та спеціального стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за правилами названої статті Закону, належним підтвердженням чого, на думку позивача, є записи у його трудовій книжці.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 24 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, та ухвалити постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Апелянт посилається на те, що при вирішенні спору, судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судове засідання з'явився позивач та його представник, апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача до суду з'явився, проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та установлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся 26.06.2015 до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії (зареєстровано за вх. № 11890 від 26.06.2015), додавши до неї довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, документи про місце проживання (реєстрації) особи, копію паспорту та копію трудової книжки (а.с. 11).

Відповідач листом від 31.07.2015 № 5436/06-1 повідомив заявника, що для підтвердження його трудової діяльності за Списком №2 останньому необхідно надати довідки установленого зразка відповідно до вимог Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, проте оскільки ОСОБА_2 на підтвердження роботи зі шкідливими умовами праці для призначення пільгової пенсії не було надано відповідних документів, відповідач зазначив про відсутність підстав для призначення такої пенсії (а.с. 13).

Наведені обставини обумовили звернення позивача до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції погодився із позицією пенсійного органу, що ненадання позивачем довідок, які підтверджують пільговий стаж заявника, унеможливлює призначення йому пенсії за Списком № 2. Крім цього, суд зауважив, що посада електрогазозварювальника не входить до Списку №2 переліку посад і професій, чинного на час роботи позивача, зокрема у Списку № 2, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, визначено такі пільгові посади, як газозварювальник і електрозварювальник, проте професія електрогазозварювальник не передбачена. Також, на переконання суду попередньої інстанції, позивачем не надано належних доказів на підтвердження обставин проведення атестації робочих місць.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду виходить з такого.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених робота.

Згідно з третім абзацом названої норми за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок.

Порядок застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі за текстом - Порядок №383).

Відповідно до п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року

Тобто, після 22.08.1992 року стаж пільгової роботи підтверджується результатами атестації робочих місць за умовами праці.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (набрала чинності з 21.08.1992), пунктом 1 якого передбачено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Отже, необхідними умовами для виникнення у позивача права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

У свою чергу, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, від 25 листопада 2014 року, від 17 березня 2015 року (№№ 21-183а13, 21-519а14, 21-585а14 відповідно).

Згідно з положеннями ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, копія якої була подана відповідачу.

Відповідно до п. 10 Порядку № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі за текстом Порядок № 637).

Відповідно до п. 1 та 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з першим та другим абзацами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Наведені норми свідчать, що необхідність надання заявником уточнюючої довідки та/або інших додаткових документів, виникає лише у разі відсутності відомостей в трудовій книжці про працю у спірний період, що визначає його право на пенсію на пільгових умовах.

Разом з тим, записи у трудовій книжці позивача свідчать, що у період з 01.09.1975 по 20.07.1978 він навчався у ГПТУ за професією зварника; з 24.07.1978 по 30.08.1978 працював електрогазозварювальником 4 розряду, з 01.02.1979 по 10.09.1979 та з 25.03.1980 по 30.07.1980 працював газоелектрозварювальником 4 розряду, з 08.10.1990 по 17.08.1992, з 21.081992 по 01.03.1993 (звільнений у порядку переведення до ТОВ «Сантехнік ЛТД і К») з 02.03.1993 (прийнятий у порядку переведення) по 30.09.1996 працював електрогазозварювальником 4 розряду, з 01.10.1996 по 31.01.2005 по 31.01.2005 працював за професією електрозварника ручної зварки 5 розряду; з 19.04.2005 по 30.05.2005 працював електрозварником, з 01.06.2005 по 31.08.2006, з 01.09.2006 по 07.11.2006, а також з 26.03.2007 по 09.03.2011 та з 15.04.2013 по 15.06.2013 позивач працював за професією електрозварника ручного зварювання 5 розряду (а.с. 5-8).

Враховуючи період, за який виник спір щодо стажу позивача, під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосуванню підлягають Списки, чинні в період роботи останнього на підприємствах, починаючи з 1975 року по 2013 рік на посадах електрозварника, електрозварника ручної зварки (електрозварника ручного зварювання), газоелектрозварником та електрогазозварником. Такими, зокрема, є постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. № 1173, Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 р. № 10, Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. № 162 та Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36.

У 1991 році постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 затверджено списки, відповідно до розділу XXXIII «Загальні професії» Списку №2 якого, на пенсійне забезпечення за цим списком, мають право електрогазозварювальники, зайняті на різці та зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки (код 756).

Так, у Списку №2, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, у період роботи позивача з 1975 р. до 26 січня 1991 року (дата набрання чинності списків, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10) дійсно відсутня професія «газоелектрозварника» і «електрогазозварника».

Проте у постанові Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. № 1173 до Списків № 2 в Розділі ХХХІІ «Загальні професії» віднесені посади «електрозварників та їх підручних» і «газозварників та їх підручних».

Наведене свідчить, що професія позивача - електрогазозварювальник, поєднує у собі ознаки професій, передбачених названим Списком №2, який був чинним на час роботи позивача, а відтак, на думку колегії суддів, свідчить про можливість поширення на останню пільгових умов для призначення пенсії.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що доводи відповідача, викладені у запереченнях на позов, з якими погодився суд першої інстанції відносно того, що таких професій як «газоелектрозварник» та «електрогазозварник» у вказаному Списку не передбачено, суперечать положенням Порядку № 383 та конституційним правам позивача на пільгове пенсійне забезпечення.

При цьому, судова колегія враховує, що такий висновок підтримано Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 05 листопада 2015 року (К/800/3640/14).

Крім того, апеляційний суд враховує, що у листі від 31.07.2015 № 5436/06-1, зазначаючи про неможливість призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, відповідач жодним чином не посилався на відсутність професії позивача у відповідних списках.

Стосовно обставин проведення атестації робочого місця, колегія суддів враховує, що у трудовій книжці ОСОБА_2 зазначено, що відповідно до Наказу № 03 від 26.07.2010 по ТОВ "Сантехнік ЛТД і Ко" ОСОБА_2 за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 Розділ ХХХІІІ, позиція 33 електрозварник ручного зварювання (а.с. 5).

Отже, обставини проведення атестації підтверджені матеріалами справи.

Поряд із цим, у трудовій книжці, записи відносно того, що позивач працював неповний робочий день або залучався до якоїсь іншої роботи у названі періоди, відсутні.

Так, за наслідками розгляду заяви позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, відповідач листом від 31.07.2015 № 5436/06-1 повідомив, що для підтвердження його трудової діяльності за Списком №2 останньому необхідно надати довідки установленого зразка відповідно до вимог Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, проте оскільки ОСОБА_2 на підтвердження роботи зі шкідливими умовами праці для призначення пільгової пенсії не було надано відповідних документів, відповідач зазначив про відсутність підстав для призначення такої пенсії (а.с. 13).

Із такими доводами відповідача погодився і суд першої інстанції.

Проте, колегія суддів вважає такі висновки передчасними, зважаючи на таке.

Згідно зі ст.83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846.

Відповідно до третього абзацу п. 1.7 цього Порядку у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

З цього приводу апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до наявної у справі копії заяви ОСОБА_2 від 26.06.2015 (зареєстровано відповідачем 26.06.2015 за вх № М-399), позивач просив пенсійний орган надати йому допомогу в отриманні пільгової довідки у період його роботи з 02.03.1993 по 31.01.2005 та з 26.03.2007 по 09.03.2011 в ТОВ «Сантехнік ЛТД і К», зазначивши адресу даного товариства.

Проте, відповідачем у листі від 31.07.2015 № 5436/06-1 повідомлено позивача про відсутність підстав для призначення останньому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з огляду на неподання заявником додаткових документів на підтвердження роботи зі шкідливими умовами праці для призначення пільгової пенсії.

Вказані обставини свідчать про те, що пенсійним органом всупереч вимог Порядку № 22-1 не надано можливості позивачеві додатково подати необхідні документи або в іншій спосіб усунути недоліки заяви від 26.06.2015, так само не надано допомоги в одержанні відсутніх у ОСОБА_2 документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, фактично, заява позивача від 26.06.2015 про призначення йому названої пенсії відповідачем не розглянута за правилами чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства України, крім того пенсійний орган не звернув уваги на заяву ОСОБА_2 надати допомогу в отриманні пільгових довідок, а надана відповідачем листом від 31.07.2015 № 5436/06-1 відповідь на заяву, не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні КАС України, на ньому відсутня печатка відповідного органу, отже рішення за наслідками розгляду заяви не приймалося.

Вказане у своїй сукупності, на думку колегії, свідчить про протиправну відмову відповідача у розгляді заяви позивача.

Поряд із цим апеляційний суд враховує, що призначення пенсії, як і оцінка ступеню шкідливості та тяжкості умов праці, віднесення їх до Списку №1 чи до Списку №2 при вирішенні цього питання, відноситься до компетенції управлінь Пенсійного фонду, тому суди не можуть перебирати на себе функції призначення пенсії.

З наведеного нормативного регулювання з огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та з метою належного способу захисту прав позивача зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно з вимогами чинного законодавства України та з урахуванням встановлених при вирішенні даного спору обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про наявність підстав для призначення Позивачу пільгової пенсії допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 24 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 24 листопада 2015 року - скасувати.

Ухвалити постанову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо відмови в розгляді заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддіА.Б. Парінов

О.О. Беспалов

Повний текст постанови виготовлено 01 лютого 2016 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.