Справа № 808/8770/15
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

18 січня 2016 року (15 год. 40 хв.) Справа № 808/8770/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Киселя Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Мащенко Д.В.,

представників:

позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до Державної фінансової інспекції в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування пунктів письмової вимоги.

24.11.2015 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Комунального підприємства «Водоканал» (далі - позивач) до Державної фінансової інспекції в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить: визнати протиправними та скасувати пункти 1, 2, 4 письмової вимоги від 27.10.2015 №08-06-14-14/6845, надіслану відповідачем щодо усунення порушень законодавства.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що висновки відповідача, викладені в акті ревізії, про наявність з боку позивача порушення вимог чинного законодавства України, суперечать діючому законодавству. Внаслідок чого п. 1, 2, 4 вимоги відповідача від 27.10.2015 №08-06-14-14/6845 є безпідставними, протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою від 25.11.2015 провадження у справі було відкрите, судове засідання призначене на 08.12.2015.

У судове засідання представники сторін не прибули.

Ухвалою від 08.12.2015 за клопотанням представника відповідача провадження у справі було зупинено до 22.12.2015.

Ухвалою від 22.12.2015 провадження у справі поновлене, судове засідання призначене на 22.12.2015.

Ухвалою від 22.12.2015 за клопотанням представника позивача провадження у справі було зупинено до 18.01.2016.

Ухвалою від 18.01.2016 провадження у справі поновлене, судове засідання призначене на 18.01.2016.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях по справі, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача проти позову заперечили з підстав викладених у письмових запереченнях, вважають вимогу обґрунтованою та правомірною, тому просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У судовому засіданні 18.01.2016 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали і зясувавши обставини адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 1.2.4.2 Плану контрольно-ревізійної роботи відповідача на ІІ квартал 2015 року та на підставі направлення на проведення ревізії від 19.06.2015 №643 відповідачем було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності в позивача за період з 01.02.2013 по 31.05.2015, за результатами якої складено акт від 15.09.2015 №06-21/7 ревізії фінансово-господарської діяльності позивача (далі - ОСОБА_5 ревізії).

15.09.2015 позивачем на ОСОБА_5 ревізії було подано заперечення, проте згідно висновку на заперечення від 22.10.2015 відповідачем заперечення позивача не прийнято.

Під час ревізії відповідачем встановлено, що в порушення ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 3.13 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання і водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 та рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.07.2014 № 264 «Про впорядкування відносин з надання комунальних послуг» за період з 01.08.2014 по 31.05.2015 позивачем проведено покриття витрат іншої юридичної особи, які зумовлені не обліченими втратами води у мережі, що утворилися при наданні послуг гарячого водопостачання Концерном «МТМ», на загальну суму 7105759,52 грн.(1594778,043 м куб).

Також, в порушення п. 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.12.99 № 318 внаслідок оплати позивачем послуг, придбання яких документально не підтверджено їх надавачем - МКП «Основаніє» по договору субпідписки від 29.08.2013 №1 СП, по договору від 30.09.2013 № 1- ПС, 29.08.2013 № сі/2 ФНП, укладеним між позивачем та МКП «Основаніє» підприємству завдано збитків на загальну суму 891018,71 грн.

Крім того встановлено, що в порушення ч. 14 ст. 69 Бюджетного кодексу України позивачем за лютий - березень 2013 року не перераховано до місцевого бюджету надходження від орендної плати за користування майном, яке перебуває в комунальній власності та відноситься до доходів місцевих бюджетів, що не враховуються при визначені обсягу міжбюджетних трансфертів, внаслідок чого місцевим бюджетом недоотримано доходів в сумі 25764,97 грн.

На підставі ОСОБА_5 ревізії позивачу була предявлена Вимога щодо усунення порушень законодавства, оформлена у формі листа від 27.10.2015 №08-06-14-14/6845.

Відповідно до Вимоги, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8, п. 7 ст. 10, ч. 2 ст. 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», пп. 15 п. 6, 7 Положення про державну фінансову інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 06.08.2014 № 310, пп. 6.13 п. 6 Положення про Державну фінансову інспекцію в Запорізькій області, затвердженого Головою Держфінінспекції України 02.12.2011, п. 46, 49-50, 52 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Уряду від 20.04.2006 №550, відповідач вимагав усунути виявлені порушення законодавства в установленому законодавством порядку.

ОСОБА_5 Вимоги вичерпну інформацію про вжиті заходи з усунення порушень разом із завіреними копіями підтверджуючих первинних, розпорядчих та інших документів слід було надати до 20.11.2015.

Вважаючи пункти 1, 2, 4 Вимоги відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ОСОБА_5 з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-XII (далі Закон №2939) інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до п. 2 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою КМУ від 20.04.2006 №550 (далі Порядок №550) інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Відповідно до ст. 11 Закону №2939 та п. 3 Порядку №550 плановою виїзною ревізією вважається ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані роботи органу державного фінансового контролю і проводиться за місцезнаходженням такої юридичної особи чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна ревізія.

Планова виїзна ревізія проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності підконтрольних установ за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного фінансового контролю не частіше одного разу на календарний рік.

Право на проведення планової виїзної ревізії підконтрольних установ надається лише у тому разі, коли їм не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної ревізії надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Проведення планових виїзних ревізій здійснюється органами державного фінансового контролю одночасно з іншими органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків та зборів. Порядок координації проведення планових виїзних перевірок органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків та зборів (1234-2010-п), визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 5 Порядку №550 планові виїзні ревізії проводяться відповідно до планів контрольно-ревізійної роботи, затверджених в установленому порядку, позапланові виїзні ревізії - за наявності підстав, визначених Законом (2939-12).

За приписами п. 35 Порядку №550 результати ревізії оформляються актом, який складається на паперовому носії державною мовою і повинен мати наскрізну нумерацію сторінок. На першому аркуші акта ревізії, який оформляється на бланку контролюючого органу, зазначається назва документа (акт), дата і номер, місце складення (назва міста, села чи селища).

Відповідно до п. 3 Порядку №550 акт ревізії - документ, який складається посадовими особами контролюючого органу, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

ОСОБА_5 п. 36 Порядку №550 ОСОБА_5 ревізії підписується посадовою особою контролюючого органу та керівником і головним бухгалтером об'єкта контролю або особою, уповноваженою на ведення бухгалтерського обліку (далі - головний бухгалтер), а також за необхідності іншими працівниками об'єкта.

Відповідно до п. 42 Порядку №550 у разі підписання акта ревізії із запереченнями (зауваженнями) керівник об'єкта контролю у строк не пізніше ніж 5 робочих днів після повернення контролюючому органу акта ревізії повинен подати йому письмові заперечення (зауваження). Якщо протягом цього строку заперечення (зауваження) щодо акта не надійдуть, то контролюючий орган має право вжити відповідних заходів для реалізації результатів ревізії. Рішення про розгляд заперечень (зауважень), що надійшли з порушенням встановленого строку, приймає керівник контролюючого органу.

Відповідно до п. 46 Порядку №550, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний контролюючий орган з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

Судом встановлено, що відповідачем була проведена планова ревізія, результати якої були оформлені ОСОБА_5 ревізії. На ОСОБА_5 ревізії позивачем подавались заперечення, які відповідачем були залишені без задоволення. У звязку із виявленням в ході ревізії порушень, відповідачем була направлена письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування до 20.11.2015.

Суд зазначає, що ревізія була проведена відповідачем в межах наданих законом повноважень, відповідно до вимог Закону №2939 та Порядку №550.

Стосовно вимоги позивача щодо скасування п. 1 Вимоги, суд зазначає, що відповідно листа відповідача від 08.12.2015 №08-13-14-14/7719 про коригування вимоги щодо усунення порушень фінансової дисципліни, відповідачем було відкориговано Вимогу в частині виключення п.1 Вимоги.

Отже, оскільки оскаржуваний пункт письмової вимоги відповідачем виключено, то відповідно відсутні підстави для задоволення вимоги позивача щодо скасування п. 1 письмової вимоги.

ОСОБА_5 ревізії відповідачем встановлено порушення п. 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.12.99 № 318 внаслідок оплати позивачем послуг, придбання яких документально не підтверджено їх надавачем - МКП «Основаніє» по договору субпідписки від 29.08.2013 №1 СП, по договору від 30.09.2013 № 1- ПС, 29.08.2013 № 1/2 ФНП, укладеним між позивачем та МКП «Основаніє» підприємству завдано збитків на загальну суму 891018,71 грн.

Судом встановлено, що 29.08.2013 між МКП «Основаніє» (Абонент) та позивачем (Субабонент) укладено договір субпідписки №1 СП (далі - Договір № 1 СП), за яким МКП «Основаніє» зобовязалось на платній основі, за субабонентську плату, протягом дії договору надати позивачу право користування узгодженого сторонами пакету програмного комплексу «Розрахунок комунальних платежів, м. Запоріжжя, 2013», забезпеченого необхідним технічним устаткуванням, що має торгову марку «Інформаційні комунальні системи», на який ним оформлено субпідписку, зокрема пакету, що включає функціонал, який забезпечує формування, опрацювання, упорядкування та зберігання інформації бази даних абонентів, за обумовленою цим Договором адресою підключення.

Субабонентська плата за користування пакетом програмного комплексу визначена у розмірі 0,6% від грошових коштів, фактично сплачених населенням (споживачами) за надані комунальні послуги протягом звітного періоду.

Додатковою угодою від 14.10.2014 №1 було внесено зміни до Договору №1 СП частині зменшення з 01.04.2014 розміру щомісячної субабонентської до 0,4% від грошових коштів, фактично сплачених населенням за надані комунальні послуги протягом звітного періоду, термін дії договору з 31.08.2013 по 31.12.2020.

Загалом, згідно актів приймання - здачі наданих послуг МКП «Основаніє» надано послуг за Договором № 1СП на загальну суму 1145211,04 грн., в тому числі: вересень-грудень 2013 року - 451184,37 грн., січень-вересень 2014 року - 694026,67 грн. Сплачено позивачем за цей період кошти у загальній сумі 1412211,04 грн. Кредиторська заборгованість станом на 31.05.2015 - 267000,00 грн.

Для підтвердження проведених взаєморозрахунків по вищевказаному договору проведено зустрічну звірку та встановлено, що фактично МКП «Основаніє» право користування узгодженим пакетом Програмного комплексу «Розрахунок комунальних платежів, м. Запоріжжя, 2013» отримувалося від ТОВ «Міські комунікаційні системи» по договору підписки від 23.08.2013 № 23/8 - 1П, згідно актів приймання-здачі наданих послуг за період з вересня 2013 року по травень 2014 року.

Тобто, за період з червня по вересень 2014 року МКП «Основаніє» право користування узгодженим пакетом Програмного комплексу «Розрахунок комунальних платежів, м. Запоріжжя, 2013» у ТОВ «Міські комунікаційні системи» не придбавав.

Таким чином, при відсутності у МКП «Основаніє» в період з червня 2014 року по вересень 2014 року первинних документів щодо підтвердження права користування узгодженим пакетом Програмного комплексу «Розрахунок комунальних платежів, м. Запоріжжя, 2013» МКП «Основаніє» проводило нарахування за це право позивачу та надавало до оплати акти наданих послуг за червень-вересень 2014 року, що призвело до завищення вартості наданих послуг по Договору №1 СП, які оплачені, на загальну суму 266501,90 грн.

З матеріалів справи вбачається, що повноваження МКП «Основаніє» для укладення договору № 1СП з позивачем передбачені умовами укладеного між МКП «Основаніє» та ТОВ «МКС» договору № НОМЕР_1 про передачу прав дистриб'ютора від 23.08.2013.

З моменту укладення договору № НОМЕР_1 від 23.08.2013 по травень 2014 року МКП «Основаніє» підписувало акти виконаних робіт, що надавалися ТОВ «Міські комунікаційні системи».

З червня по вересень 2014 року ТОВ «Міські комунікаційні системи» надавало послуги за договором № НОМЕР_1 від 23.08.2013 не в повному обсязі, а саме, до Продукту був частково обмежений доступ, за запитами не надавалися вихідні формі, та не в повному обсязі надавалася статистична звітність. Тому, до врегулювання цих проблемний питань, акти виконаних робіт з боку ТОВ «Міські комунікаційні системи» до МКП «Основаніє» не надавалися. Оскільки питання врегулювати не вдалося, з початку жовтня 2014 року доступ до продукту ТОВ «МКС» було обмежено повністю.

За даними оборотно-сальдової відомості по рахунку 631.1 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» оплату за отримані послуги на право користування Пакетом Програмний комплекс «Розрахунок комунальних платежів м.Запоріжжя, 2013» від МКП «Основаніє» проведено позивачем в повному обсязі.

По бухгалтерському обліку витрати по оплаті послуг на право користування Пакетом Програмний комплекс «Розрахунок комунальних платежів м.Запоріжжя, 2013» відображено по дебету рахунку 93.4 «Витрати на збут» та кредиту 631.1 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками (послуги)».

Таким чином, внаслідок оплати позивачем послуг на право користування Пакетом Програмний комплекс «Розрахунок комунальних платежів м. Запоріжжя, 2013», які МКП «Основаніє», як надавачем послуг, не придбавалися, позивачем завдано збитків на загальну суму 266501,90 грн.

Також, 29.08.2013 між МКП «Основаніє» (субдистриб'ютер) та позивачем укладено договір про надання послуг № 1/2ФНП, за яким МКП «Основаніє» зобовязалось забезпечити нарахування, облік та систематизацію комунальних платежів населення (споживачів Замовника) за допомогою Програмного комплексу «Розрахунок комунальних платежів, м. Запоріжжя, 2013».

ОСОБА_5 п. 1 Протоколу узгодження ціни (Додаток № 1 до Договору № 1/2 - ФНП) вартість послуг становить 1% від фактично сплачених за звітній місяць населенням (споживачами) за надані позивачем комунальні послуги, що обліковуються і нараховуються за допомогою програмного забезпечення - Програмного комплексу «Розрахунок комунальних платежів, м. Запоріжжя, 2013».

Додатковою угодою від 07.07.2014 до Договору № 1/2 - ФНП внесені зміни в частині зменшення вартості послуг до 0.9 % від фактично сплачених за звітній місяць населенням (споживачами) за надані позивачем комунальні послуги.

23.08.2013 між МКП «Основаніє» та ТОВ «Міські комунікаційні системи» укладений договір №2308-ГТПД «Про передачу прав дистриб'ютора».

Відповідно до п.2.1 Договору від 23.08.2013 №2308-ППД ТОВ «Міські комунікаційні системи», як генеральний дистриб'ютор програмного комплексу «Розрахунок комунальних платежів, м. Запоріжжя. 2013», забезпеченого необхідним технічним устаткуванням, що має торгову марку «Інформаційні комунальні системи», передає МКП «Основаніє» частину прав на самостійне користування та продаж права користування потенційним споживачам Продуктом, в частині функціоналів, що забезпечують нарахування вартості комунальних послуг, облік та систематизацію платежів населення.

МКП «Основаніє» нараховано позивачу по Договору №1/2- ФНП та надано до сплати актів наданих послуг на загальну суму 2141466,93 грн., з них за червень-вересень 2014 року -599629,29 грн.

Зустрічною звіркою встановлено, що МКП «Основаніє» за актами приймання-здачі наданих послуг приймало від ТОВ «Міські комунікаційні системи» послуги з забезпечення нарахування, обліку та систематизації комунальних платежів населення (вартість послуг визначалась у відсотках від фактично сплачених за звітній місяць населенням (споживачами) за надані позивачем комунальні послуги та надавало їх до відшкодування позивачу.

Відповідно до наданих актів приймання-здачі наданих послуг, послуги з забезпечення нарахування, обліку та систематизації комунальних платежів населення ТОВ «Міські комунікаційні системи» надавало по травень 2014 року.

Починаючи з червня 2014 року акти приймання-здачі наданих послуг МКП «Основаніє» по Договору від 23.08.2013 №2308-ППД з ТОВ «Міські комунікаційні системи» не надані.

ОСОБА_5 листа МКП «Основаніє» від 03.11.2014 на адресу ТОВ «Міські комунікаційні системи» акти приймання-здачі наданих послуг по Договору від 23.08.2013 №2308-ППД не підписувалися з червня 2014 року через невиконання та надання не в повному обсязі ТОВ «Міські комунікаційні системи» послуг по зазначеному договору.

Проте, МКП «Основаніє» протягом червня - вересня 2014 року проводило нарахування позивачу по Договору №1/2-ФНП за послуги з забезпечення нарахування, обліку та систематизацію комунальних платежів населення за допомогою Програмного комплексу «Розрахунок комунальних платежів, м. Запоріжжя, 2013» та надавало акти наданих послуг до оплати.

Таким чином, при відсутності у МКП «Основаніє» у період з червня 2014 року по вересень 2014 року первинних документів щодо підтвердження витрат на послуги з забезпечення нарахування, обліку та систематизацію комунальних платежів населення за допомогою Програмного комплексу «Розрахунок комунальних платежів, м. Запоріжжя, 2013» МКП «Основаніє» проводило нарахування за ці послуги позивачу та надавало до оплати акти наданих послуг, що призвело до завищення вартості наданих послуг по Договору №1/2- ФНП на загальну суму 599629,29 грн.

Таким чином, внаслідок оплати позивачем послуг із забезпечення нарахування, обліку та систематизації комунальних платежів населення, які МКП «Основаніє», як надавачем послуг, не придбавалися підприємству завдано збитків на загальну суму 599629,29 грн.

Враховуючи викладене, внаслідок оплати позивачем послуг, придбання яких документально не підтверджено МКП «Основаніє» по вищевказаним договорам підприємству завдано збитків на загальну суму 891018,71 грн.

В ОСОБА_5 ревізії відповідачем встановлено порушення ч. 14 ст. 69 Бюджетного кодексу України позивачем за лютий - березень 2013 року не перераховано до місцевого бюджету надходження від орендної плати за користування майном, яке перебуває в комунальній власності та відноситься до доходів місцевих бюджетів, що не враховуються при визначені обсягу міжбюджетних трансфертів, внаслідок чого місцевим бюджетом недоотримано доходів в сумі 25764,97 грн.

Судом встановлено, що протягом 2006 - 2012 років позивачем було укладено ряд договорів оренди, а саме:

- від 01.01.2007 №287/07 із ПрАТ «Запорожсвяязьсервис»;

- від 01.01,2006 №344/06 із ПрАТ «Запорожсвяязьсервис»;

- від 01.01,2007 №286/07 із ПрАТ «Запорожсвяязьсервис»;

- від 01.01.2006 №1359а із ПрАТ «Київстар»;

- від 01.03.2010 №0803/10 із ТОВ «Астелит»;

- від 01,09.2006 №480/06 із ПрАТ «МТС України»;

- від 01.05.2008 №340/08 із ФОП ОСОБА_6;

- від 01.01,2006 №490/06 із ПрАТ «Київстар»;

- від 01,06.2009 №4832/09 із КП «Примула»;

- від 01.01.2010 №0283/10 із ФОП ОСОБА_7;

- від 01.07.2010 №1587/10 із ЗФ «ПУМБ»;

- від 01.05.2012 №0689/12 із ПП «Екопласт - 2007»;

- від 01.10.2011 №01/10/2011 із ЗФ «ПУМБ»;

- від 01.10.2011 №02/10/2011 із ЗФ «ПУМБ»;

- від 01.10.2011 №03/10/2011 із ЗФ «ПУМБ»;

- від 01.10.2011 №04/10/2011 із ЗФ «ПУМБ»;

- від 28.09.2012 №1052/12 із ФОП ОСОБА_8;

- від 19.08.2011 №1418/11 із ОСОБА_9

Сума нарахування орендної плати за вищевказані угоди за лютий, березень 2013 року склала 25764,97 грн.

Відповідно до рішення Запорізької міської ради від 27.03.2013 № 15 «Про визначення пропорцій розподілу орендної плати між місцевим бюджетом, орендодавцями та балансоутримувачами об'єктів права комунальної власності», плата за оренду майна, орендодавцями якого є комунальні підприємства залишається у розпорядженні позивача.

З матеріалів справи вбачається, що до моменту набрання чинності зазначеного рішення (за лютий-березень 2013 року) надходження від орендної плати за користування майном, що перебуває в комунальній власності та відноситься до доходів місцевих бюджетів, що не враховуються при визначені обсягу міжбюджетних трансфертів, до місцевого бюджету м. Запоріжжя не перераховувалась.

Частиною 14 ст. 69 Бюджетного кодексу України передбачено, що до доходів загального фонду бюджетів міст районного значення, сільських, селищних бюджетів належать: надходження від орендної плати за користування майновим комплексом та іншим майном, що перебуває в комунальній власності, засновником яких є міські (міст районного значення), селищні та сільські ради.

Таким чином, до прийняття рішення Запорізької міської ради від 27.03.2013 №15 кошти, отримані комунальними підприємствами міста від надання в оренду нерухомого та іншого окремо визначеного індивідуального майна мали бути зарахованими до загального фонду бюджету міста.

Отже, позивачем в порушення вимог ч. 14 ст. 69 Бюджетного кодексу України надходження від орендної плати за лютий, березень 2013 року до загального фонду бюджету міста не перераховувалися, що призвело до недоотримання місцевим бюджетом за лютий - березень 2013 року доходів в сумі 25764,97 грн.

Суд зазначає, що правова позиція з даної категорії справ висловлена в Постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 (номер в ЄДРСР 52620807).

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

ОСОБА_5 змісту Постанови Верховного Суду України від 16.09.2015 органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, що розглядається, позивач звернувся до суду із позовом про скасування пунктів Вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та містять зобов'язання повернути кошти до бюджету.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 98, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства «Водоканал» до Державної фінансової інспекції в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування пунктів письмової вимоги відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль