Справа № 825/3823/15-а
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року Чернігів Справа № 825/3823/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Поліщук Л.О.,

за участі секретаря Клименок А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом, без фіксації судового процесу, в порядку ч.1 ст. 41 КАС України, Чернігівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, -

В С Т А Н О В И В:

21.12.2015 Чернігівський міський центр зайнятості (далі - Чернігівський МЦЗ, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, відповідач) в якому просить стягнути незаконно отриману допомоги по безробіттю у сумі 6635 грн. 76 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час перебування на обліку в Чернігівському МЦЗ, в період з 04.11.2009 по 26.09.2010, з 17.01.2011 по 20.01.2011, та отримання по безробіттю ОСОБА_1 з 22.06.2005 по 03.09.2015 була зареєстрована як фізична особа-підприємець про що не повідомила центр зайнятості. Таким чином, відповідач не мав права перебувати на обліку в центрі зайнятості як безробітна та отримувати допомогу по безробіттю, оскільки, відносилась до зайнятого населення, а реєстрація відповідача як фізичної особи-підприємця є обставиною, яка впливає на умови виплати матеріального забезпечення, про яку вона не повідомила Чернігівський МЦЗ. В період з 04.11.2009 по 31.10.2010 ОСОБА_1 виплачено 6635,76 грн. допомоги по безробіттю, яка підлягає поверненню.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Судова повістка була направлена на адресу відповідача, вказану у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та у довідці з адресно-довідкового відділу УДМС України в Чернігівській області, повернулась з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Частиною 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідач заперечень проти позову або заяви про визнання позову, не надав. Про наслідки неподання заперечень проти позову та необхідних документів, поінформований.

Відповідно до положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішується на підставі наявних в ній доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 04.11.2009 по 26.09.2010 та з 17.01.2011 по 20.01.2011 перебувала на обліку як безробітна в Чернігівському МЦЗ та отримувала допомогу по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що підтверджується персональними картками № НОМЕР_2, НОМЕР_3 та витягами із наказів по прийняті рішення по особі (а.с.8-9,11-12).

Як вбачається з акту розслідування страхових випадків та обґрунтування виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Закону України «Про зайнятість населення» №462 від 21.09.2015, посадовою особою ОСОБА_2 проведено звірку (перевірку) отриманої відповіді від Новозаводської районної у м. Чернігові ради, Державної реєстраційної служби України на гр. ОСОБА_3 з даними про перебування на обліку в Чернігівського МЦЗ (а.с.15), якою встановлено, що гр. ОСОБА_1 була зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа з22.06.2005 по 03.09.2015, чим порушила вимоги ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Допомога по безробіттю, яка підлягає поверненню складає 6635,76 грн. (а.с.16).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру фізичних осіб гр. ОСОБА_3 22.06.2005 Реєстраційною службою Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області зареєстрований як фізична особа-підприємець. 03.09.2015 припинено підприємницьку діяльність фізичною особою-підприємцем за власним рішенням (а.с.15).

Згідно довідки-розрахунку матеріального забезпечення Чернігівського МЦЗ від 22.09.2015 №06/3953 сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю відповідача за період з 04.11.2009 по 31.07.2010 становить 6635 грн. 76 коп. (а.с.16).

На підставі виявлених правопорушень з боку відповідача, директором Чернігівського МЦЗ прийнято наказ від 22.09.2015 №328 «Про повернення коштів гр. ОСОБА_1» (а.с.17), та листом від 22.09.2015 за №05/3963 запропоновано відповідачу добровільно повернути отримані кошти в сумі 6635 грн. 76 коп. (а.с.18).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до пункту 1 частина 2 статті 1 Закону України від 05.07.2012 №5067-VI "Про зайнятість населення" (далі - Закон №5067-VI) безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Стаття 4 Закону №5067-VI до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Згідно статті 43 Закону №5067-VI статусу безробітного може набути, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; інвалід, який не досяг встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам" та "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам"; особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 44 Закону №5067-VI зареєстровані безробітні мають право, зокрема, на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Пунктом 8 частини 1 статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі, зокрема, встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

На виконання Закону України від 02.03.2000 №1533-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі - Закон №1533-III) був розроблений Порядок надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року №307 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 року за № 915/5136 (далі - Порядок №307), який визначає механізм призначення, виплати допомоги по безробіттю, у т.ч. одноразової для організації безробітними підприємницької діяльності, та обчислення страхового стажу.

Згідно пункту 1.2 розділу 1 Порядку №307 допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітними підприємницької діяльності надається застрахованим та незастрахованим особам, визнаним у встановленому порядку безробітними.

Згідно пункту 5.5 Порядку №307 виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).

Пунктом 6.14 Порядку №307 передбачено, що якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Відповідно до статті 7 Закону України від 02.03.2000 року №1533-III "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття" (далі - Закон - №1533-III) допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності є видом забезпечення.

Відповідно статті 36 Закону №1533-III застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач незаконно отримував допомогу по безробіттю, оскільки, ОСОБА_1 в період перебування на обліку в Чернігівському міському центрі зайнятості як безробітна, з 22.06.2005 по 03.09.2015 була зареєстрована як фізична особа-підприємець та не повідомила центр зайнятості про дану обставину всупереч статті 36 Закону №1533-III, а тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 незаконно отримувала допомогу по безробіттю в сумі 6635 грн. 76 коп.

Відповідно до статті 39 Закону №1533-III спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Відповідачем не надано жодних належних доказів, щодо повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, як і доказів, що спростовують викладені в позовній заяві обставини.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги Чернігівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по безробіттю є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 14000, реєстраційний номер ОКПП: НОМЕР_1) на користь Чернігівського міського центру зайнятості (р/р 1002 в ГУ ДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, ) незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 6635 (шість тисяч шістсот тридцять п'ять) грн. 76 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Поліщук