Справа № 823/5415/15
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року справа № 823/5415/15

м. Черкаси

16 год. 43 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мишенка В.В.,

при секретарі Гордієнку Ю.П.,

за участю сторін:

представник позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_2, в якому просить: визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № 2893-15 від 30.04.2015, № 2892-15 від 30.04.2015, № 2891-15 від 30.04.2015; визнати протиправною та скасувати вимогу від 27.10.2015 № 979-19.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що при винесені податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Черкасах перевищила свої повноваження, внаслідок суб'єктивних припущень та дійшла помилкових і необгрунтованих висновків.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте щодо заявлених позовних вимог заперечував, з підстав викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з Конституцією України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Суд встановив, що у відповідності до договору оренди землі від 25.09.2013 між ГУ Держземагенством у Черкаській області (орендодавець) та громадянином - ОСОБА_2 укладено договір оренди. Згідно договору оренди орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства з кадастровим № НОМЕР_1, яка розташована за межами населеного пункту, в адміністративних межах Рижавської сільської ради Уманського району Черкаської області площею 17, 1900га.

25.09.2013 між сторонами договору підписаний акт приймання-передачі об'єкта оренди та 18.10.2013 зареєстровано право позивача на даний об'єкт оренди.

Крім того, 25.09.2013 між ГУ Держземагенством у Черкаській області (орендодавець) та громадянином - ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_2 площею 2,8000га. Згідно договору оренди орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства з кадастровим № НОМЕР_2, яка розташована за межами населеного пункту, в адміністративних межах Рижавської сільської ради Уманського району Черкаської області площею 2, 8000га.

По даному об'єкту оренди акт приймання-передачі підписаний 25.09.2013 та 18.10.2013 зареєстровано право позивача на даний об'єкт.

В подальшому 23.01.2015 сторони вирішили розірвати вищевказані договори оренди земельних ділянок № НОМЕР_2 площею 2,8000га та № НОМЕР_1 площею 17, 1900га, які розташована за межами населеного пункту, в адміністративних межах Рижавської сільської ради Уманського району Черкаської області (а.с. 15-16).

Договорами чітко визначено, що повернення об'єкта оренди здійснюється на підставі акта приймання-передачі і який є невідємною частиною договору.

Отже, виходячи з договірних відносин між сторонами оренда земельних ділянок припиняється після підписання обома сторонами акта приймання-передачі.

Також судом встановлено, що офіційно (визнано державою) припинено право користування земельними ділянками позивачем 11.12.2015, що вбачається з витягів з ДРРПнНМпРІРП від 16.12.2015.

Крім того, 22.07.2011 року між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та Уманською РДА укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки водного фонду. Даним договором, а саме п. 12.5 передбачено, що розірвання його в односторонньому порядку не допускається.

01.12.2014 від позивача до Уманської РДА надійшла заява про розірвання даного договору.

Суд наголошу позивачу, що доказів які б свідчили про розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду та державну реєстрацію таких змін останнім надано не було.

Що ж стосується доводів позивача, що ОСОБА_2 08.12.2014 припинено підприємницьку діяльність, внаслідок чого він не користувався землею, суд з ними не погоджується оскільки договір не розірваний, а щодо статусу особи, то суд наголошує про повну майнову відповідальність фізичної особи - за фізичну особу-підприємця.

Однак, 30.04.2015 посадовими особами Уманської ОДПІ Головного управління ДФС у Черкаській області винесені податкові повідомлення-рішення:

- № 2893-15 від 30.04.2015, яким збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати фізичних осіб на загальну суму 8607 грн. 01 коп.;

- № 2892-15 від 30.04.2015, яким збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати фізичних осіб на загальну суму 4063 грн. 40 коп.;

- № 2891-15 від 30.04.2015, яким збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати фізичних осіб на загальну суму 24946 грн. 35 коп.

Податкові повідомлення рішення позивачем згідно з рекомендованим повідомленням про вручення отримані 12.08.2015 (а.с. 83).

У зв'язку з несплатою відповідачем узгодженої суми податкового зобов'язання позивачем сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) від 27.10.2015 № 979-19, якою Уманська ОДПІ вимагає сплатити суму недоїмки 37645 грн. 43 коп. - станом на 26.10.2015. Дана вимога позивачем отримана 28.10.2015.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями, вимогою позивач оскаржив їх до суду.

Оцінюючи юридичну та фактичну обґрунтованість висновків відповідача і відповідно, винесених на його підставі податкових повідомленнь-рішеннь на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в України та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 2 грудня 2010р. №2755-VI (далі- Кодекс № 2755-VI).

Згідно п. 288.1 ст. 288 Кодексу № 2755-VI підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу. У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності. (п. 286.5 ст. 286 Кодексу № 2755-VI).

Пунктом 287.2 ст. 287 Кодексу № 2755-VI встановлено, що облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться щороку до 1 травня.

А п. 287.5 ст. 287 Кодексу № 2755-VI передбачено, що податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Кодексу № 2755-VI у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання (п. 59.3 ст. 59 Кодексу № 2755-VI ).

Згідно до ст.47 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 №755-IV із змінами відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців за заявницьким принципом" від 13.05.2014 № 1258-VII визначено, що для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням фізична особа - підприємець або уповноважена нею особа подає (надсилає) державному реєстратору реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням. Реєстраційна картка на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням приймається за описом, копія якого в день надходження документа видається (надсилається поштовим відправленням з описом вкладення) заявнику з відміткою про дату його надходження. Дата надходження реєстраційної картки на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням вноситься до журналу обліку реєстраційних дій. Державний реєстратор за відсутності підстав для залишення реєстраційної картки на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням без розгляду зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження цього документа внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем та в той же день видати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) їй повідомлення про внесення такого запису.

Відповідно до абз.2 пп.65.10.8 п.65.10 ст.65 Кодексу № 2755 державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання. У разі коли після внесення до Державного реєстру запису про припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізична особа продовжує провадити таку діяльність, вважається, що вона розпочала таку діяльність без взяття її на облік як самозайнятої особи.

Частиною 1 ст.67 Конституції України закріплено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Щодо оренди земельної ділянки суд наголошує, що ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Крім того, суд не приймає посилання представника на акти приймання - передачі земельних ділянок, оскільки останні підписані лише ОСОБА_2, а також на довідку ДПІ щодо перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_2, оскільки вона не є доказовою базою при наявності первинних документів, тобто договорів.

Отже, на момент винесення вимоги, договора оренди були чинні, право користування землею не скасовано, а тому винесені ППР є законні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 159 - 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішень - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлено 01.02.2016