Справа № 821/28/16
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2016-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/28/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пекного А.С.,

суддів Бездрабка О.І., Хом'якової В.В.,

при секретарі: Кальченко-Булановій М.С.,

за участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, представників відповідачів Кучерявого О.С., Сімеоніді І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Головного управління Національної поліції України у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач-1, МВС), Головного управління Національної поліції України у Херсонській області (далі - відповідач-2, ГУНП у Херсонській області), Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (далі - відповідач-3, УМВС України в Херсонській області), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення комісії УМВС України в Херсонській області з розгляду питань кадрового забезпечення від 03.11.2015р., оформлене протоколом №2/4038 від 03.11.2015р., а також зобов'язати відповідачів вчинити дії щодо прийняття позивача на службу до ГУНП у Херсонській області та запропонувати йому одну з посад, передбачених штатним розкладом ГУНП у Херсонській області, рівнозначних раніше займаній посаді в структурі УМВС України в Херсонській області із урахуванням вислуги років та присвоїти спеціальне звання поліції, рівнозначне отриманому у міліції.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 2003 року він проходив службу в органах внутрішніх справ, в тому числі за останньою посадою старшого оперуповноваженого сектору боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Комсомольського районного відділу Херсонського міського управління УМВС України в Херсонській області, у зв'язку з прийняттям Закону України "Про національну поліцію" та у визначеному п.9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону порядку подав до УМВС України в Херсонській області рапорт від 29.10.2015р. за вх.№11/7-1136 про бажання продовжити службу в органах національної поліції. Питання про призначення його на посаду, передбачену штатним розкладом ГУНП у Херсонській області, позитивно вирішено не було, оскільки рішенням комісії УМВС України в Херсонській області з розгляду питань кадрового забезпечення, оформленим протоколом №2/4038 від 03.11.2015р., позивачу відмовлено у прийнятті на службу в поліцію, внаслідок чого наказом УМВС України в Херсонській області від 06.11.2015р. №418 о/с його звільнено у запас Збройних Сил України з 06.11.2015р. згідно із п.п.10, 11 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до п.64 "г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114.

Позивач вважає рішення комісії УМВС України в Херсонській області з розгляду питань кадрового забезпечення, оформлене протоколом №2/4038 від 03.11.2015р., необґрунтованим і безпідставним, а також таким, що порушує конституційне право позивача на працю, оскільки цим рішенням його позбавлено права на подальше проходження служби в лавах національної поліції, зважаючи і на те, що він повністю відповідає вимогам до поліцейських, що визначені Законом України "Про Національну поліцію".

Посилаючись на викладене, позивач просить скасувати рішення комісії УМВС України в Херсонській області з розгляду питань кадрового забезпечення та поновити порушене цим рішенням право позивача шляхом зобов'язання відповідачів вчинити дії щодо прийняття позивача на службу до ГУНП у Херсонській області та запропонувати йому одну з посад, передбачених штатним розкладом ГУНП у Херсонській області, рівнозначних раніше займаній посаді в структурі УМВС України в Херсонській області із урахуванням вислуги років та присвоїти спеціальне звання поліції, рівнозначне отриманому у міліції.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні з підстав, указаних у позовній заяві.

Міністерство внутрішніх справ України явку свого представника в судове засідання не забезпечило, однак надало письмові заперечення, за змістом яких просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що новоутворений орган - ГУНП у Херсонській області не є ані правонаступником міліції, ані структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ України, тому відповідач-1 не наділений повноваженнями щодо призначення осіб на посади в структурі Національної поліції, а також щодо допуску цих осіб до участі у конкурсі на заміщення посад поліцейських. У підсумку відповідач-1 зазначає, що жодних прав позивач не порушував, тому відсутні підстави для покладення на нього обов'язку вчиняти дії, що є предметом позову.

Представник ГУНП у Херсонській області в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач не звертався до відповідача-2 із заявами (рапортами, зверненнями) з приводу прийняття його на службу до поліції, тому ГУНП у Херсонській області не відмовляло йому у прийнятті на службу, а тому не порушувало його прав, які б підлягали захисту в судовому порядку.

Відповідач-3 надав заперечення на позовну заяву, відповідно до яких вказує, що оскаржене позивачем рішення комісії УМВС України в Херсонській області з розгляду питань кадрового забезпечення, оформлене протоколом №2/4038 від 03.11.2015р., являється рекомендаційним та прийняте органом, який має статус дорадчого. У той же час, 02.07.2015р. Верховною Радою України прийнято Закон України "Про Національну поліцію", який передбачає звільнення працівників міліції, які не були призначені на службу до поліції упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону. У зв'язку з тим, що УМВС України в Херсонській області ліквідоване, а позивача до спливу вказаного тримісячного терміну не прийнято на службу в поліцію, тому наказом УМВС України в Херсонській області від 06.11.2015р. №418 о/с його звільнено у запас Збройних Сил України з 06.11.2015р. згідно із п.п.10, 11 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до п.64 "г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114. Посилаючись на викладене, просить відмовити у задоволенні позову.

Представник УМВС України в Херсонській області в судовому засіданні підтримала позицію, викладену в письмових запереченнях на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача та представників сторін, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., з 2007р. проходив службу в органах внутрішніх справ України, в тому числі з 11.02.2015р. по 15.07.2015р. на посаді слідчого слідчого відділення Дніпровського районного відділу Херсонського міського управління УМВС України в Херсонській області, з 15.07.2015р. по 06.11.2015р. на посаді старшого оперуповноваженого сектору боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Комсомольського районного відділу Херсонського міського управління УМВС України в Херсонській області, має спеціальне звання капітана міліції.

29.10.2015р. позивачем подано до УМВС України в Херсонській області рапорт про наявність бажання проходити службу в Національній поліції.

Вказаний рапорт розглянуто на засіданні комісії УМВС України в Херсонській області з розгляду питань кадрового забезпечення, за наслідком чого цією комісією прийняте рішення, оформлене протоколом №2/4038 від 03.11.2015р., яким зокрема вирішено погодитись із пропозиціями щодо відмови в проходженні служби в лавах Національної поліції України ОСОБА_1

Наказом УМВС України в Херсонській області від 06.11.2015р. №418 о/с позивача звільнено у запас Збройних Сил України з 06.11.2015р. згідно із п.п.10, 11 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до п.64 "г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114.

Позивач, вважаючи протиправною відмову в подальшому проходженні ним служби в поліції, звернувся до суду із даним позовом, фактичним предметом якого є зобов'язання відповідачів прийняти його на службу в органи Національної поліції України.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Законодавством, яке регулює спірні правовідносини, є Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 р. №580-VIІI (далі - Закон №580-VІІІ), Закон України "Про міліцію" від 20.12.1990р. №565-XII (далі - Закон №565-XII) та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 р. №114 (далі - Положення № 114).

За змістом ст.ст.1, 18 Закону №565-XII, п.2, 6 - 10, 62, пп. "г" п.64 Положення №114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу, до яких відноситься і позивач відповідно до його спеціального звання капітана міліції, звільняються зі служби в запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Отже, вказаними правовими нормами передбачено можливість звільнення осіб середнього начальницького складу, до яких відноситься позивач, у запас у зв'язку із скороченням штатів у разі відсутності можливості подальшого використання на службі.

З наявного у матеріалах справи Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців видно, що УМВС України в Херсонській області (ідентифікаційний код юридичної особи 08592322) як юридична особа перебуває у стані припинення з 10.11.2015р. за рішенням засновників.

Процедура ліквідації юридичної особи як форми припинення діяльності юридичної особи, за якої перестають існувати всі її права та обов'язки без переходу прав та обов'язків у порядку правонаступництва до інших юридичних осіб, тобто є припиненням всіх прав і обов'язків юридичної особи без визначення правонаступника - регулюється, зокрема, ст.ст.104, 105 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р. №435-IV.

При цьому процедура утворення, реорганізації та ліквідації міністерств та інших центральних органів виконавчої влади юридичних осіб публічного права визначена ст.5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" від 17.03.2011р. №3166-VI, відповідно до якої міністерства та інші центральні органи виконавчої влади утворюються, реорганізуються та ліквідуються Кабінетом Міністрів України за поданням Прем'єр-міністра України.

Міністерство, інший центральний орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох центральних органів виконавчої влади.

Міністерство, інший центральний орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Державна реєстрація міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади як юридичної особи здійснюється у триденний строк з дня набрання чинності постанови Верховної Ради України про призначення міністра, акту Кабінету Міністрів України про призначення керівника іншого центрального органу виконавчої влади.

Здійснення заходів щодо державної реєстрації міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади як юридичної особи покладається на міністра, керівника іншого центрального органу виконавчої влади.

Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, щодо яких набрав чинності акт Кабінету Міністрів України про їх припинення, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах компетенції до завершення здійснення заходів з утворення міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, до якого переходять повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що припиняється, та можливості забезпечення здійснення ним цих функцій і повноважень, про що видається відповідний акт Кабінету Міністрів України.

Актом Кабінету Міністрів України про ліквідацію міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади визначається орган виконавчої влади, якому передаються повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що ліквідується.

Порядок здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією чи ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 21 цього Закону також визначено, що територіальні органи центрального органу виконавчої влади набувають статусу юридичної особи з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про їх державну реєстрацію як юридичної особи. Територіальні органи центрального органу виконавчої влади припиняються як юридичні особи з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про державну реєстрацію їх припинення.

Закон України "Про центральні органи виконавчої влади" від 17.03.2011р. №3166-VI, як і прийнятий на його виконання Порядок здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011р. №1074, не містить особливостей правового регулювання питань звільнення працівників територіальних органів центрального органу виконавчої влади у разі їх ліквідації.

02 липня 2015 року прийнято Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 р. № 580-VIІI, яким передбачено утворення Національної поліції України як центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку та діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015р. №641 вирішено утворити Національну поліцію України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015р. №730 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1, в тому числі й Головне управління Національної поліції у Херсонській області, а також ліквідувано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ за переліком згідно з додатком 2, у тому числі Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області.

Отже, УМВС України в Херсонській області ліквідоване постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015р. №730 та у зв'язку з цим перебуває у стані припинення. Одночасно утворено ГУНП у Херсонській області як юридичну особу публічного права - територіальний орган центрального органу виконавчої влади Національної поліції України, яка переліченими вище актами не визначена правонаступником ліквідованого УМВС України в Херсонській області.

У зв'язку з цим слід зазначити, що за своєю правовою природою ліквідація підприємства, установи, організації прямо передбачає звільнення працівників (службовців), а сутність скорочення штатів полягає, в тому числі й у звільненні працівників, що охоплюється змістом пп. "г" п.64 Положення №114. При цьому ліквідація установи презюмує відсутність можливості подальшого використання на службі звільнених працівників, зокрема, позивача.

Також суд звертає увагу на те, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом №580-VIII.

Відповідно до п.п. 8 - 10 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" цього Закону.

Закон №580-VIII офіційно опублікований 06.08.2015р. у виданні "Голос України" 2015, 08, 06.08.2015 №141-142.

Пункти 8 - 10 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 07.08.2015р. (п.1 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII).

Аналізуючи зміст п.п. 8 - 10 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII, суд приходить до висновку, що цими правовими нормами установлений імперативний припис про те, що працівники міліції або приймаються на службу в поліцію (шляхом призначення на посади за їх згодою чи проходження конкурсу на посади) або звільняються зі служби в органах внутрішніх справ у тримісячний строк з дня опублікування цього Закону, тобто до 07.11.2015р., шляхом видання відповідних наказів.

Крім того, в силу приписів п.8 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII, позивач як працівник міліції вважається таким, що попереджений у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

При цьому вказаним Законом не установлено обов'язку як УМВС України в Херсонській області, так і ГУНП в Херсонській області вживати заходів із працевлаштування працівників в новоутвореній установі, натомість він лише передбачає, що працівники міліції можуть бути прийняті на службу до поліції, але за одночасної сукупності наступних умов: вони повинні виявити бажання проходити службу в поліції; відповідати вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом; часові межі здійснення прийняття на службу до поліції - упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону (п.9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII).

Тобто працівники міліції можуть бути прийняті на службу до поліції за власним бажанням та у спосіб, визначений п.9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII.

Поза межами передбаченої вказаною правовою нормою процедури працівники міліції можуть бути прийняті на службу до поліції у загальному порядку, визначеному Розділом VI "Добір на посаду поліцейського" та Розділом VII "Загальні засади проходження служби в поліції" Закону №580-VIII.

Враховуючи, що Закон №580-VIІI було опубліковано 06.08.2015р. в газеті "Голос України", відповідно 3-х місячний термін з дня опублікування закінчився 06.11.2015р.

Як установлено судом, до закінчення вказаного тримісячного строку позивач 29.10.2015р. звернувся до УМВС України в Херсонській області з рапортом про наявність бажання проходити службу в поліції.

Проте позивача на службу в поліцію прийнято не було, про що свідчить відсутність відповідного наказу про призначення його на посаду, що заміщується поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Натомість наказом УМВС України в Херсонській області від 06.11.2015р. №418 о/с позивача звільнено у запас Збройних Сил України з 06.11.2015р. згідно із п.п.10, 11 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII та відповідно до п.64 "г" (через скорочення штатів) Положення №114.

Суд звертає увагу на те, що позивач не оспорює ані свого звільнення, ані його підстав, тобто фактично з цим погоджується, що також вбачається із його усних пояснень та пояснень представника позивача, які були надані в судовому засіданні.

При цьому позивачем оскаржується лише прийняте за наслідками розгляду 03.11.2015р. комісією УМВС України в Херсонській області з розгляду питань кадрового забезпечення поданого ним 29.10.2015р. рапорту про бажання проходити службу в поліції, за результатами якого цією комісією прийнято оформлене протоколом №2/4038 від 03.11.2015р. рішення про погодження пропозиції відмовити, зокрема, позивачу "... у проходженні служби в лавах Національної поліції України".

Слід зазначити, що комісія УМВС України в Херсонській області з розгляду питань кадрового забезпечення діє на підставі затвердженого наказом УМВС України в Херсонській області від 18.07.2013р. №521 Положення про комісію з розгляду питань кадрового забезпечення, згідно з п.1 якого комісія є дорадчим органом і створюється в УМВС з метою належної організації роботи з питань кадрового забезпечення.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до п.7 ч.1 ст.3 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що комісія УМВС України в Херсонській області з розгляду питань кадрового забезпечення у даному випадку не має ознак суб'єкта владних повноважень, а прийняте нею рішення, яке оформлено протоколом №2/4038 від 03.11.2015р., не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні КАС України і не створює для позивача безпосередніх юридичних наслідків.

Таким рішенням у спірних правовідносинах з урахування приписів п.40 Положення №114 може бути виключно рішення, прийняте відповідним начальником згідно з номенклатурою посад, що визначається Міністром внутрішніх справ відповідно до його компетенції, а в даному випадку це є наказ УМВС України в Херсонській області від 06.11.2015р. №418 о/с, прийнятий начальником УМВС України в Херсонській області.

Позивач вказаний наказ не оскаржує в межах даного судового провадження.

Слід також звернути увагу на те, що окрім приписів п.п.10, 11 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII та п.64 "г" (через скорочення штатів) Положення №114, підставою для прийняття зазначеного наказу не вказано ні рапорту позивача від 29.10.2015р., ні рішення комісії УМВС України в Херсонській області з розгляду питань кадрового забезпечення від 03.11.2015р.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення комісії УМВС України в Херсонській області з розгляду питань кадрового забезпечення, яке оформлене протоколом №2/4038 від 03.11.2015р., є безпідставними і задоволенню не підлягають, так як оскаржене рішення не є рішенням суб'єкта владних повноважень і не створює для позивача юридичних наслідків, а відтак і не порушує його прав, свобод та інтересів.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України, УМВС України в Херсонській області та ГУНП у Херсонській області щодо прийняття позивача на службу до ГУНП в Херсонській області та запропонувати йому одну з посад, передбачених штатним розкладом ГУНП у Херсонській області, рівнозначних раніше займаній посаді в структурі УМВС України в Херсонській області із урахуванням вислуги років та присвоїти спеціальне звання поліції, рівнозначне отриманому у міліції, суд зазначає наступне.

Зрозумілим є те, що для покладення судом на відповідача, у тому числі і на суб'єкта владних повноважень, обов'язку вчинити конкретну дію необхідним є установлення сукупності щонайменше таких елементів: наявності права, свободи або інтересу особи, реалізація якого можлива шляхом вчинення відповідачем дії (прийняття рішення); установленого певним актом обов'язку відповідача таку дію вчинити (прийняти рішення); невиконання або неналежне виконання відповідачем такого обов'язку.

У зв'язку з цим суд зазначає, що за змістом затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015р. №878 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, ст.ст.13-16 Закону №580-VIІI до компетенції відповідача-1 не відносяться повноваження щодо вирішення питань призначення осіб рядового, а також молодшого, середнього та старшого начальницького складу міліції на службу, в тому числі і до територіальних органів поліції.

Таким чином, у відповідача-1 відсутній будь-який передбачений законодавством обов'язок вчиняти дії з призначення позивача на службу до ГУНП у Херсонській області, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині щодо зобов'язання МВС вчинити дії є безпідставними.

Слід також звернути увагу на те, що Розділом XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII не визначено конкретних суб'єктів, до повноважень яких належить вирішення питання про призначення працівників міліції на службу до поліції за процедурою, визначеною вказаним Розділом Закону №580-VIII.

У той же час, згідно із ст.47 Закону №580-VIII призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Таким чином, суд вважає, що за змістом Закону №580-VIII повноваження щодо прийняття працівників міліції на службу до поліції належать посадовій особі - керівнику ГУНП у Херсонській області.

Відтак позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання УМВС України в Херсонській області вчинити дії з призначення його на посаду в поліцію також є безпідставними, так як відповідач-2 не є повноважним суб'єктом, до компетенції якого належить вирішення такого роду питань.

Стосовно цих самих позовних вимог, які звернуті до ГУНП у Херсонській області, суд зазначає, що в ході судового розгляду не встановлено обставин, з якими п.п. 9, 10 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII пов'язують виникнення у відповідача-3 обов'язку вирішувати питання про призначення позивача на службу в поліцію, так як заяв (рапортів) позивача про прийняття його на службу в поліцію за його згодою або за наслідками конкурсу протягом 3 місяців з дня опублікування Закону №580-VIII на розгляд саме до ГУНП у Херсонській області не надходило, що також підтверджується довідкою від 27.01.2016р. №25/27. Крім того, відповідач-3 не приймав жодних рішень щодо відмови позивачу у прийнятті на службу в поліцію.

В судовому засіданні позивач та його представник визнали, що безпосередньо до ГУНП у Херсонській області він рапортів або заяв про прийняття на службу в поліцію не подавав.

Також суд зауважує, що позивача за визначеною Розділом XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII процедурою вже звільнено з органів внутрішніх справ наказом УМВС України в Херсонській області від 06.11.2015р. №418 о/с, який позивачем не оскаржується. Наведене унеможливлює покладення на відповідача-3 обов'язку призначити позивача на службу в поліцію відповідно до Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII, а прийняття його на службу в поліцію поза межами визначеної вказаним Розділом Закону №580-VIII процедури можливо виключно в порядку, передбаченому Розділом VI "Добір на посаду поліцейського" та Розділом VII "Загальні засади проходження служби в поліції" Закону №580-VIII, тобто шляхом прийняття позивачем участі у конкурсі по добору на посаду поліцейського, що не входить до предмету даного спору.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 і у вказаній частині є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення, оскільки відповідачами спростовано доводи позивача про протиправність прийнятих ними рішень та вчинених дій.

Отже у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 01 лютого 2016 р.

Головуючий суддя Пекний А.С.

Судді: Бездрабко О.І.

Хомякова В.В.

кат. 12.3