Справа № 809/29/16
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2016 р. Справа № 809/29/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі

судді Могили А.Б.

за участі:

секретаря судового засідання Ілів Н.І.,

представника позивача Шевченко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Компанії з обмеженою відповідальністю "ВЕНСІМАРС МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД" до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Компанія з обмеженою відповідальністю "ВЕНСІМАРС МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД" звернулася в суд із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську протиправно відмовлено Компанії з обмеженою відповідальністю "ВЕНСІМАРС МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД" у взятті на облік, як платника податку на нерухоме майно.

Представник позивача заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених в адміністративному позові. Суду пояснила, що Компанія з обмеженою відповідальністю "ВЕНСІМАРС МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД" є власником нерухомого майна - торгово - виробничих будівель площею 6562, 70 кв. м., розташованих в м. Івано-Франківську, вул. Дністровська, будинок 3. Вказала, що 01.09.2015 набули чинності зміни до Податкового кодексу України, відповідно до п.64.5 ст.64 якого, у разі отримання іноземною компанією або організацією майнових прав на нерухомість або землю в Україні, які підлягають оподаткуванню, якщо спосіб та цілі отримання цього майна не потребують створення такою компанією відокремленого підрозділу або постійного представництва нерезидента в Україні такий нерезидент береться на облік у контролюючому органі за місцезнаходженням відповідного об'єкта після подання відповідних документів, які позивачем було подано. Наголосила, що цілі отримання нерухомого майна не потребують створення представництва в Україні. Однак, Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську у взятті на облік було безпідставно відмовлено. Таким чином, така бездіяльність відповідача перешкоджає Компанії з обмеженою відповідальністю "ВЕНСІМАРС МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД" сплачувати податок на нерухоме майно. Позов просила задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду відповідач належно повідомлений.

Згідно з ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, суд зазначає наступне.

Згідно сертифікату про реєстрацію за № 161862 Компанія з обмеженою відповідальністю "ВЕНСІМАРС МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД", зареєстрована згідно законодавства Республіки Кіпр, є податковим резидентом Республіки Кіпр, відповідно являється іноземною компанією.

Відповідно до договору купівлі-продажу (а.с. 20-23), витягу з Державного реєстру правочинів (а.с.25), витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.28), позивач є власником торгово - виробничих будівель площею 6562, 70 кв. м., розташованих в м. Івано-Франківську, вул. Дністровська, будинок 3.

Як вбачається із пояснень представника позивача Компанія з обмеженою відповідальністю "ВЕНСІМАРС МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД" у квітні 2015 року звернулася до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську із заявою про взяття її на облік, як платника податку на нерухоме майно, за місцезнаходженням належного їй на праві власності об'єкту нерухомості - торгово - виробничих будівель площею 6562, 70 кв. м., розташованих у м. Івано-Франківську, вул. Дністровська, будинок 3.

Листом за № 9453/10/09-15-17-09-220/5100 від 05.05.2015 Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську надано відповідь, відповідно до якої відповідачем запропоновано позивачу подати документи щодо реєстрації в органах податкової служби постійного представництва на території України.

Вказаним листом Компанії з обмеженою відповідальністю "ВЕНСІМАРС МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД" практично відмовлено у реєстрації, як платника податку на нерухоме майно.

Позивач 28.08.2015 повторно звернувся із заявою про взяття на облік платника податку на нерухоме майно, однак відповіді від податкового органу не отримав.

З приводу бездіяльності відповідача у реєстрації позивача, як платника податку на нерухоме майно суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 64.5 статті 64 Податкового кодексу України, у разі отримання іноземною компанією або організацією майнових прав на нерухомість або землю в Україні, які підлягають оподаткуванню, якщо спосіб та цілі отримання цього майна не потребують створення такою компанією (організацією) відокремленого підрозділу або постійного представництва нерезидента в Україні, такий нерезидент береться на облік у контролюючому органі за місцезнаходженням відповідного об'єкта після подання таких документів:

- заяви за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

- копії витягу з торговельного, банківського або судового реєстру, виданого в країні реєстрації іноземної компанії, організації та легалізованого в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, що супроводжується нотаріально засвідченим перекладом українською мовою;

- нотаріально засвідченої копії правовстановлювальних документів, якими підтверджується право власності на нерухомість або право власності чи користування земельною ділянкою, виданих та зареєстрованих на ім'я нерезидента уповноваженими органами України;

- дані про представника платника податку.

Як вбачається із заяви від 28.08.2015, Компанією з обмеженою відповідальністю "ВЕНСІМАРС МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД" було зазначено що:

- спосіб і цілі отримання даного нерухомого майна не потребують створення Компанією відокремленого підрозділу або постійного представництва в Україні;

- всі площі вказаного об'єкту нерухомості Компанія передала в оренду та не веде постійної господарської діяльності на території України, у зв'язку із цим всі орендні платежі переказують за кордон на рахунок Компанії.

Також заявником було додано наступні документи: форма 1-ОПП; нотаріально засвідчена копія сертифікату з Міністерства торгівлі, промисловості та туризму Республіки Кіпр, легалізованого в установленому порядку, що супроводжується нотаріально засвідченим перекладом українською мовою; нотаріально засвідчені копії правовстановлювальних документів на нерухоме майно.

Не взявши позивача на облік, відповідач у листі за № 9453/10/09-15-17-09-220/5100 від 05.05.2015 зазначив , що купівля нерухомості, її обслуговування та утримання в належному стані передбачає перебування на території України представництва чи представника нерезидента, наділеного правами діяти від імені та в інтересах щодо такої нерухомості, як то укладення на користь нерезидента договорів купівлі-продажу та/або отримання у власність чи оренду землі, сплати коштів за поточне утримання нерухомості у належному стані (комунальні платежі, охорона, ремонт тощо), а також внесення до бюджету плати за землю або орендної плати щодо земельних ділянок, на яких розташовані такі об'єкти нерухомого майна. Вирішенням всіх питань, пов'язаних із використанням нерухомості, може займатися установа або особа, яка представляє інтереси іноземного суб'єкта господарської діяльності в Україні і має на це належним чином оформлені відповідні повноваження, тобто представництво іноземного суб'єкта господарської діяльності в розумінні статті 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність". У випадку здавання нерухомості в оренду або проведення повністю або частково іншої господарської діяльності іноземним суб'єктом на території України матиме місце постійне представництво нерезидента відповідно до визначення, даного у пункті 14.1.193 статті 14 Податкового кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.5 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, ратифікованої Верховною Радою України 4 липня 2013 року, термін "постійне представництво" означає постійне місце діяльності, через яке повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність підприємства.

Згідно пп.14.1.193 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, постійне представництво - постійне місце діяльності, через яке повністю або частково проводиться господарська діяльність нерезидента в Україні, зокрема: місце управління; філія; офіс; фабрика; майстерня; установка або споруда для розвідки природних ресурсів; шахта, нафтова/газова свердловина, кар'єр чи будь-яке інше місце видобутку природних ресурсів; склад або приміщення, що використовується для доставки товарів, сервер.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що Компанія не веде на території України постійної господарської діяльності, а тому потреби створювати постійне представництво немає, будь-яких рішень з цього приводу підприємством не приймалося. Об'єкт нерухомості нежилих приміщень перебуває в оренді та утримується за рахунок орендаря, всі орендні платежі переказуються на рахунок компанії за кордон на підставі актів цінової експертизи ДП "Держзовнішінформ". Відповідно діяльність іноземного підприємства, пов'язана виключно з отриманням орендних платежів, не потребує створення відокремленого підрозділу чи постійного представництва.

Суд погоджується з доводами позивача та зазначає, що чинним законодавством України не передбачено обов'язку нерезидента створювати постійне представництво на території України у разі набуття ним у власність нерухомого майна та з метою сплати податку на нерухоме майно. Рішення про доцільність створення такого представництва приймається самим нерезидентом у випадку необхідності ведення постійної господарської діяльності та з урахуванням економічної обгрунтованості такого створення.

Відповідно до вимог пп. 16.1.1 та пп. 16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний: стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 266.1.1 п 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно системного аналізу пп. 16.1.1 та пп. 16.1.4, пп. 266.1.1, абзаців 5-9 пункту 64.5 статті 64 Податкового кодексу України, суд дійшов до висновку, що нерезидент, який є власником житлової та/або нежитлової нерухомості зобов'язаний стати на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням відповідного об'єкта після подання документів передбачених кодексом з метою сплати податку на нерухоме майно.

Оскільки позивачем було подано всі необхідні документи, скарг до яких у податкового органу немає, а Компанією зазначено, що спосіб і цілі отримання нерухомого майна не потребують створення відокремленого підрозділу або постійного представництва нерезидента в Україні, у Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську виник обов'язок взяти на облік нерезидента за місцезнаходженням об'єкта нерухомості.

Враховуючи, що даний обов'язок виконано не було, така бездіяльність контролюючого органу, є протиправною.

В частині 2 статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В порушення вищевказаних процесуальних вимог, відповідач, як суб'єкт владних повноважень доказів правомірності своєї бездіяльності суду не надав, а тому позов Компанії з обмеженою відповідальністю "ВЕНСІМАРС МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД" до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи дане положення, суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську на користь Компанії з обмеженою відповідальністю "ВЕНСІМАРС МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД" 2756 грн. судового збору.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати бездіяльність Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області протиправною.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області взяти Компанію з обмеженою відповідальністю "ВЕНСІМАРС МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД" на облік, як платника податку на нерухоме майно .

Стягнути з Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Компанії з обмеженою відповідальністю "ВЕНСІМАРС МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД" сплачений судовий збір у сумі 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 01.02.2016.