Справа № 2-а-475/10
Суддя: Павлів В. Р.
Дата ухвалення: 2010-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миколаївський районний суд Львівської області
Справа №2а-475/10р. ПОСТАНОВА
«26» листопада 2010 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі:
головуючого-судді Павліва В.Р.
при секретарі Кочірко Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ОСОБА_2 у Львівській області, інспектора адміністративної практики ВДАІ з ОАТ Миколаївського району та АТІ ст. лейтенанта міліції ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії № ВС 258352 від 20.09.2010 року, -
04.10.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління ОСОБА_2 у Львівській області, інспектора адміністративної практики ВДАІ з ОАТ Миколаївського району та АТІ ст. лейтенанта міліції ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії №ВС 258352 від 20.09.2010 року.
В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 20.09.2010 р. відповідачем інспектором адміністративної практики ВДАІ з ОАТ Миколаївського району та АТІ ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова серії №ВС 258352 від 23.09.2010 року та притягнуто позивача по справі ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення й накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн. Як вбачається з даної постанови, ОСОБА_1, 20.09.2010 року близько 01-49 год. на автодорозі Київ-Чоп в с. Розвадів Миколаївського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки «ВМW», д.н. НОМЕР_1, їхав в населеному пункті зі швидкістю 101 км/год., чим порушив вимоги ПДР України. Однак, позивач ОСОБА_1 вважає дану постанову необгрунтованою, такою, що не відповідає нормам КУпАП та винесеною з перевищенням компетенції суб'єкта владних повноважень. Зокрема, зазначає, що дійсно 20.09.2010 року близько 01-49, їхав позаду іншого автомобіля у вищезазначеному населеному пункті, таким чином, підтвердити, що швидкість заміряна приладом ВІЗИР №0812565 належить його транспортному засобу неможливо. Крім того, в той час відповідно до показів приладів його автомобіля, позивач рухався зі швидкістю в межах 75 км/год. Усі прилади автомобіля ОСОБА_1 є технічно справними, про що свідчить талон про проходження технічного огляду. Пояснення позивача працівниками ДАІ не були прийняті.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи. Відомостей про причини його неявки у суду немає.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, про що є відомості у матеріалах справи.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови від 20.09.2010 року серії №ВС 258352, ОСОБА_1, керуючи автомобілем перевищив встановлену швидкість руху, чим порушив вимоги ПДР України. За вказане правопорушення інспектором адміністративної практики ВДАІ з ОАТ Миколаївського району та АТІ ОСОБА_3 його було притягнуто до адмінвідповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та оштрафовано на 300 грн.
У відповідності до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень.
дій чи бездіяльності суб єкта власних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також суду не подано доказів того, що прилад «Візир» № 0812565 пройшов повірку та відповідає вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11 лютого 1998 року, в тому числі чи не минув строк дії свідоцтва про проведення повірки вказаного приладу, у випадку його наявності.
Згідно п. 13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України від 13.11.2006 р. до роботи зі спеціальними технічними засобами допускаються працівники, які вивчили інструкції з їх експлуатації та склали заліки з правил їх застосування. Перевірка знань правил експлуатації спеціальних технічних засобів здійснюється щокварталу. Працівники, які не склали заліків, до роботи з такими засобами не допускаються. Працівники ДПС, яким спеціальні технічні засоби видані для використання, несуть персональну відповідальність за їх цілісність та працездатність. Забороняється застосування засобів вимірювання, які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув.
Жодного знімку правопорушення, вчиненого 20.09.2010 року ОСОБА_1 суду не надіслано.
При розгляді справи в суді представник відповідача не з'явився і не довів, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.6, 8, 9, 11, 69, 71, 86, 158, 160, 162, 163 КАС України, ст.ст. 287,289 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд,
Скасувати постанову серії ВС №258352 від 20.09.2010 року в справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, 04 .12.1966 року народження.
Постанова остаточна оскарженню не підлягає.

Суддя В.Р.Павлів