Справа № 639/10102/15-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 р.Справа № 639/10102/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.12.2015р. по справі № 639/10102/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Патрульної поліції в м. Харкові , УПП в особі Соболєвського В'ячеслава Анатолійовича

про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Патрульної поліції в м. Харкові (далі-відповідач 1), УПП в особі Соболєвського В'ячеслава Анатолійовича (далі-відповідач 2), в якому просив: визнати незаконною та скасувати постанову ПСЗ № 084110 від 20.11.2015 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП України, щодо ОСОБА_1, про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення, за відсутністю у його діях складу такого правопорушення.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.12.2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного і всебічного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, а також на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представники сторін в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що як вбачається з постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 084110, винесеною 20 листопада 2015 року інспектором УПП-3 м. Харкова рядовим міліції Соболєвським В.А. відносно водія ОСОБА_1 автомобіля марки Хюндай «Акцент», державний номерний знак НОМЕР_1, останній в зазначений день, о 18-35 годині, керуючи зазначеним вище автомобілем у м. Харкові, по вул. Полтавський шлях, 153, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку «зупинку заборонено», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за вищезазначене адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом, посилається на те, що 20.11.2015 року між 18- 0 та 19-00 годин, він рухався на автомобілі Хюндай «Акцент» (державний номер НОМЕР_1) по вул. Полтавський шлях м. Харкова у бік центру міста. Складної дорожньої обстановки не було, правил дорожнього руху він не порушав, та приблизно за 50-70 метрів від перехрестя із вулицями Наріманова-Єлізарова він був зупинений людиною у формі працівника поліції.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як свідчать матеріали справи, до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу, оскільки останній керуючи зазначеним вище автомобілем у м. Харкові, по вул. Полтавський шлях, 153 о 18 год. 20 хвилин 20 листопада 2015 року, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку «зупинку заборонено», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Таким чином відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, яке не ередбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення ідміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП уповноваженими органами (почасовими особами) на місці їчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення овідно до вимог ст.283 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що оскаржувана постанова була винесена у відповідності до вимог діючого законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Отже, постанова по справі про адміністративне правопорушення ПСЗ №084110 від 20.11.2015 року відповідає вимогам ст.283 КУпАП, стягнення накладено у межах санкції, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

Доводи апелянта про можливі помилки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ніяким чином не можуть спростовувати факт скоєння ним вищевказаного правопорушення, який доведений відповідачем належним чином.

Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.12.2015р. по справі № 639/10102/15-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Старостін В.В.