Справа № 2034/2-а-6483/11
Суддя: Ільїна Г. І.
Дата ухвалення: 2012-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2034/2-а-6483/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 лютого 2012 року с. Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Ільїна Г.І., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області про зобов'язання призначити та виплатити належні пенсійні витрати по втраті годувальника, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати бездіяльність відповідача протиправною, щодо відмови у призначенні (встановленні) та здійсненні перерахунку пенсії у відповідності до вимог ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» по другій групі інвалідності, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, починаючи з 01 січня 2011 року, також просила зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії та нарахувати їй пенсію у відповідності до вимог ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» по другій групі інвалідності, у розмірі 50 % від восьми мінімальних пенсій за віком та провести її виплату починаючи з 01.01.2011 року.

В обґрунтування позову зазначає, що вона є дружиною учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції 1 категорії, інваліда 2 групи ОСОБА_2 який помер у 2010 році. В січні 2011 року позивач звернулась до Управління пенсійного фонду Харківського району Харківської області з заявою про її переведення на пенсію чоловіка. Позивач зазначає, що після її звернення до відповідача її було переведено на пенсію її чоловіка, який помер, але виплачувати почали мінімальну пенсію, чим порушили конституційні права позивача.

Ухвалою судді від 05 грудня 2011 року по вказаній справі відкрито скорочене провадження.

Управлінням пенсійного фонду України Харківського району Харківської області надані заперечення з яких вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком на пільгових умовах (список № 2). Після смерті чоловіка позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника - інваліда 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Рішенням від 29.03.2011 року № 106329 управління відмовило в призначенні пенсії по втраті годувальника в зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не надала експертний висновок щодо причинного зв'язку смерті годувальника з роботами з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і довідку про перебування на повному утриманні померлого годувальника. Також відповідач зазначає, що ОСОБА_1 не досягла пенсійного віку, передбаченого статтями 26, 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», атому права на пенсію по втраті годувальника на сьогоднішній день не має, в зв'язку з чим відповідач просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Проаналізувавши докази в справі в їх сукупності, в позові необхідно відмовити виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 (чоловік позивача) є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АС 1 категорії, інвалідом 2 групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 18.02.1994 року та вкладкою НОМЕР_3 від 09.12.2004 року.

Позивач отримує пенсію за віком, про що свідчить копія її пенсійного посвідчення НОМЕР_1.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого 19.08.2010 року Васищівською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 54, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_1 звернулась до Управління пенсійного фонду України Харківського району Харківської області з заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника за чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та був інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

В матеріалах справи міститься розпорядження Управління пенсійного фонду України Харківського району Харківської області від 29.03.2011 року № 106329, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії по втраті годувальника в зв'язку з тим, що вона не досягла пенсійного віку, передбаченого статтями 26, 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» якими встановлені умови призначення пенсії по втраті годувальника непрацездатним членам сім'ї померлого.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячна компенсація сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сім'ї, який був на його утриманні, в розмірі 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втрати, працездатність, незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України. Частина перша статті 52 змінами, внесеними згідно із Законом N 107-УІ ( 107-17 ) від 28.12.2007 - зміну визнано неконституційним згідно з Рішенням Конституційного Суду N 10-рп/2008 ( у010р710-08 ) від 22.05.2008 Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати компенсації згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовій актами. Статтю 52 доповнено частиною згідно із Законом N 107-УІ ( 107-17 ) від 28.12.2007 - змін визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду N 10-рп/2008 ( у010р710-08 ) від 22.05.2008. Право на щомісячну компенсацію в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи мають непрацездатні члени сім'ї годувальника, які були на його утриманні. При цьому дітям щомісячна компенсація призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Членів сім'ї, які вважаються непрацездатними і утриманцями, визначаються відповідно до Закону України "Пр загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ). Частина статті 52 із змінами, внесеним згідно із Законом N 3108-1V ( 3108-15 ) від 17.11.2005 Вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі стажисти мають право на щомісячну компенсацію в разі втрати годувальника на строк навчання навчальних закладах, але не більш як до досягнення ними 23-річного віку.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» зі змінами внесеними Законом України від 08.07.2011 року, визначені умови призначення пенсії за віком: 1. Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стаж не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію з віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1958 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року, 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року. До зазначених змін пенсійний вік для жінок був 55 років

Як вбачається з копії паспорта, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, але в матеріалах справи міститься копія пенсійного посвідчення позивача, відповідно до якого ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за віком, пенсійне посвідчення видане Пенсійним фондом Україні 12.08.2008 року та довічно. Отже, ОСОБА_1 досягла пенсійного віку всупереч твердженням відповідача.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» є: Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, як були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того,чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування Непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежне від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Усиновлені діти мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника нарівні з рідними дітьми. Пасинок і падчерка мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника нарівні з рідними дітьми, якщо вони не одержували аліментів від батьків. Неповнолітні діти, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, зберігають це право і в разі їх усиновлення. Положення цього Закону, що стосуються сім'ї померлого, відповідно поширюються і на сім'ю особи, визнаної безвісно відсутньою або оголошеною померлою у встановленому законом порядку. Пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, призначаються відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Постановою Правління пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подається визначений перелік документів, зокрема обов'язковим є експертний висновок із встановлення причинного зв'язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Також для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника обов'язковою є довідка про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті.

В матеріалах справи вищезазначених документів не міститься, тому, з урахуванням наведеного, вбачається, що відмова відповідача у призначенні пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника, є обґрунтованою.

Таким чином, вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, тому в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. 52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 17 листопада 2005 року № 3108 - IV, ст. ст. 26, 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 6-14, 71, 155, 159, 160-164, 167,183-2, 185, 186 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови

Суддя Г.І. Ільїна