Справа № 367/7466/15-а
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 367/7466/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Чернов Д.Є.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Хрімлі О.Г.,

суддів Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 24 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області про визнання дій неправомірними в частині ненадання позивачем довідки про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою № 122; визнання довідки Ірпінського автотранспортного підприємства 13250 № 061 від 19 жовтня 1992 року як підтвердження про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; визнання дублікату посвідчення ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 серії А від 20 січня 2004 року як основного документа за призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, визначеного Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язання призначити пенсійне забезпечення зі зниженням пенсійного віку, визначеного Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з моменту настання пенсійного віку, згідно з наведеним законом.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 24 грудня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Зважаючи на те, що у справі відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, та з урахуванням можливості вирішення справи на основі наявних у ній доказів, колегія суддів вирішила справу розглянути у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обґрунтована та підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 вересня 2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області № 3850/3850 від 02 жовтня 2015 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, оскільки позивачем не надано необхідних документів.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, що підтверджується посвідченням від 13 серпня 2015 року.

Згідно з довідкою Ірпінського автотранспортного підприємства 13250 № 396 від 21 листопада 1992 року, ОСОБА_1 за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС по місцю основної роботи в Ірпінському АТП-13250 виплачена додаткова заробітна плата в підвищеному розмірі відповідно до Постанови Ради Міністрів УССР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року за № 207-7: у населеному пункті м. Прип`яті з 01 серпня 1986 року по 16 серпня 1986 року в сумі 373,64 грн.

Також, у матеріалах справи наявна копія грамоти від 15 серпня 1986 року, врученої позивачу, за участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Положеннями ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» закріплено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено що право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років мають учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів

Згідно з пп. 5 п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема: документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Отже, у матеріалах справи наявні документи для призначення позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, а саме: копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 2 та копія довідки Ірпінського автотранспортного підприємства 13250 № 396 від 21 листопада 1992 року, в якій зазначено, зокрема, період роботи позивача та населений пункт, де позивачем виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: м. Прип`ять.

Виходячи з комплексного аналізу приписів ст.ст. 15, 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо правомірності відмови відповідача у задоволенні заяви позивача про призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років необґрунтованими, оскільки останнім подано всі необхідні документи для її призначення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31 січня 2013 року у справі № К/9991/76144/12.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не надано достатньо доказів правомірності відмови у задоволенні заяви позивача про призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку, визначеного Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується наявними в матеріалах справи документами та наведеними законодавчими нормами.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, визначеного Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», діяв з порушенням наведених норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії є частково обґрунтованими та засновані на нормах права.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання дій неправомірними в частині ненадання позивачем довідки про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою № 122; зобов`язання призначити пенсійне забезпечення зі зниженням пенсійного віку, визначеного Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з моменту настання пенсійного віку, невірно застосував норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим постанова в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нової про задоволення адміністративного позову частково.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 24 грудня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання дій неправомірними в частині ненадання позивачем довідки про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою № 122; зобов`язання призначити пенсійне забезпечення зі зниженням пенсійного віку, визначеного Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з моменту настання пенсійного віку скасувати та ухвалити нову.

У скасованій частині адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В іншій частині постанову Ірпінського міського суду Київської області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Літвіна Н. М.

Ганечко О.М.