Справа № 2а-6277/10/0870
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2011-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2011 року 15 год. 44 хв.Справа № 2а-6277/10/0870 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Лазаренка М.С

секретаря Ширшова А.А.

за участю представників

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»

до: Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великим платниками податків у м. Запоріжжі

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (далі ВАТ «Запоріжжяобленерго», позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі (далі СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 15.06.2010.

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавши відповідні пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача проти заявленого позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити, надавши відповідні письмові заперечення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.05.2010 року на підставі п.1 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», пп.5.3.2 п.5.3 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платника податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» головним державним податковим ревізором-інспектором відділу податкового господарства СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі проведено невиїзну документальну перевірку Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань з податку на прибуток за період з 16.03.2010 по 13.05.2010. За результатами даної перевірки складено Акт №249/08-05/00130926 від 04.06.2010р.

Перевіркою встановлено, що в порушення пп.5.3.2 п.5.3 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» ВАТ «Запоріжжяобленерго» протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобовязання податку на прибуток, яке виникло відповідно до постанови Верховного Суду України від 02.02.2010р., якою визнано на користь СДПІ донараховану ВАТ «Запоріжжяобленерго» суму податкового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 84168703 грн. 08 коп. (у тому числі 42084351 грн. 54 коп. основного платежу та 42084351 грн. 54 коп. фінансових санкцій) згідно з податковим повідомленням-рішенням від 21.07.2004р. №/0, прийнятим на підставі акту позапланової документальної перевірки №14/32-03-00130926з питань відображення у податковому обліку понаднормативних втрат електроенергії ВАТ «Запоріжжяобленерго» за період з 01.04.2001р. по 01.04.2004р.

Даний висновок зроблений на підставі платіжного дорученнями №3613 від 19.03.2010 та платіжного дорученням №5551 від 29.04.2010, якими в загальному сплачено 23684 грн. 76 коп.

15 червня 20110 року СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, відповідно до якого за затримку граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання на 33 календарних днів у розмірі 5742, 70 грн. та на 74 календарних днів у розмірі 17942, 70 грн. ВАТ «Запоріжжяобленерго» визначено штраф у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу, що складає у сумі 4736 грн. 95 коп.

За результатами адміністративного оскарження вищевказане податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазначає, що платіжними дорученнями №3613 від 19.03.2010р. сплачено кошти у розмірі 5743 грн. з призначенням платежу авансовий внесок з податку на прибуток при виплаті дивідендів акціонерам юридичним особам (резидентам та нерезидентам); №5551 від 29.04.2010р. сплачено кошти у розмірі 17943 грн. з призначенням платежу штраф з податку на прибуток за підсумками І кварталу 2010 року по строку сплати 18.05.2010р без ПДВ.

При цьому, відповідно до Акту від 04.06.2011 року №249/08-05/00130926 податковим органом змінено призначення платежу, яке вказано у вищезазначених платіжних дорученнях, та спрямовано 23684 грн. 76 коп. на погашення податкового боргу відповідно до податкового повідомлення-рішення від 21.07.2004 №/0.

Не погодившись з діями відповідача щодо зміни призначення платежів, позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дії відповідача щодо самостійного розподілу коштів, призначення яких було визначено у платіжному дорученні №5551 від 29.04.2010р.

У звязку з судовим оскарженням, ухвалою суду від 30 серпня 2010 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі №2а-3117/10/0870 за позовом ВАТ «Запоріжжяобленерго» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великим платниками податків у м. Запоріжжі про визнання протиправними дії щодо самостійного розподілу коштів.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 червня 2010 року в адміністративній справі №2а-3117/10/0870 адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі про визнання протиправними дій, задоволено повністю, визнано протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі щодо самостійного розподілу коштів Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», призначення яких було визначено Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» у платіжному дорученні № 5551 від 29 квітня 2010 року. Постанова набрала законної сили 25 жовтня 2010 року.

Враховуючи викладене, суд зазначає наступне.

Згідно із п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 р. № 1251-XII (із змінами та доповненнями) платники податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязані сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових) платежів у встановлені законами терміни.

Обовязок юридичної особи щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів) припиняється із сплатою податку, збору (обовязкового платежу) або його скасуванням або списанням податкової заборгованості відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Пунктом 7.7 ст. 7 Закону «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції Закону України від 20.02.2003 № 550-ІV, який набрав чинності з 26.03.2003) визначена рівність бюджетних інтересів. З цією метою визначено, що податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобовязань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обовязковими платежами) - у рівних пропорціях. До цього пріоритетність погашення податкового боргу порівняно зі сплатою податкових зобовязань не було закріплено в законодавчому порядку.

Згідно з пунктом 6 статті 7 Закону України від 20.05.1999 № 679-ХІV «Про Національний банк України», Національний банк України визначає систему, порядок і форми платежів.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за № 377/89/76, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів згідно з главою 5 цієї Інструкції. При цьому згідно з пунктом 3.8 зазначеної Інструкції реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу». Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність установленим вимогам лише за зовнішніми ознаками.

Із наведеного вбачається, що право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику. Тому суми податкових зобовязань або податкового боргу з урахуванням підпункту 16.5.2 пункту 16.5 статті 16 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» слід вважати сплаченими у день реєстрації банківською установою платіжного документа із зазначеним у ньому призначенням платежу на сплату відповідних податкових зобовязань або податкового боргу, визначених платником податків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який є спеціальним законом з питань оподаткування і установлює порядок погашення зобовязань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обовязкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначено вичерпний перелік заходів, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу. Серед таких заходів немає зміни призначення платежу, самостійно визначеного платником податків.

Таким чином, у разі недотримання платником податків порядку погашення податкового боргу та виконання податкових зобовязань, передбаченого пунктом 7.7 статті 7 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», податковий орган не наділений правом чи обовязком змінювати призначення платежу, визначене платником податків.

За таких обставин самостійне зарахування податковим органом сплачених платником податку сум у рахунок податкового боргу або тих податкових зобовязань, які не вказані в призначенні платежу під час перерахування платником податків коштів до бюджету, є неправомірним.

Щодо застосування податковими органами заходів відповідальності за порушення платником податків пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», то слід ураховувати таке.

Відповідно до п.7.7 ст. 7 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях.

З аналізу норм Закону, які встановлюють відповідальність за порушення податкового законодавства, вбачається, що перелік таких порушень є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Серед зазначених порушень немає недотримання порядку погашення податкового боргу та податкових зобовязань, встановленого пунктом 7.7 статті 7 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Отже, чинним на час прийняття оскаржуваного рішення законодавством України не передбачено застосування спеціальних заходів відповідальності за порушення платником податків вимог щодо першочергового погашення податкового боргу та виконання податкових зобовязань у порядку календарної черговості їх виникнення. У вказаних випадках до платника податків вживаються передбачені Законом заходи примусового стягнення податкового боргу, а також застосовуються штрафні санкції за порушення граничних строків сплати податкових зобовязань.

Вказана позиція висловлена в листах Вищого адміністративного суду України від 17.03.2009р. №358/13/13-09 та від 20.07.2010р. №1112/11/13-10.

Відповідно до підпункту 17.1.7 пункту 17.1 ст. 17 Закону № 2181 підставою для застосування штрафу є затримка сплати узгодженої суми податкового зобов'язання відносно встановленого цим Законом граничного строку, тривалість якої визначається, починаючи з наступного за останнім днем такого граничного строку та закінчуючи днем погашення суми податкового боргу. Звідси, день погашення суми податкового боргу є днем вчинення правопорушення - затримки сплати узгодженої суми податкового зобов'язання відповідної тривалості.

Таким чином, саме фактична сплата узгодженої суми податкового зобов'язання, включаючи дату такої сплати, є юридичним фактом, який породжує обов'язок платника податків сплатити штраф, встановлений підпунктом 17.1.7. пункту 17.1 ст. 17 Закону № 2181.

З аналізу зазначеної норми, суд приходить до висновку, що органи державної податкової служби вправі застосовувати штрафні санкції за порушення платником податків граничних строків сплати лише узгодженого податкового зобов'язання і лише виходячи з розміру погашеної (сплаченої) суми податкового боргу.

Враховуючи, що ВАТ «Запоріжжяобленерго» не здійснювало погашення податкового боргу, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення №/0 від 21.07.2004, залишеного в силі Постановою Верховного Суду України від 07.02.2010 року, у СДПІ відсутні правові підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених пп. 17.1.7. Закону № 2181.

Відповідно до ч.2, 4 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що п.п.7.7 ст.7 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» не дає податковому органу право самостійно змінювати призначення платежу, визначеного платником податків при їх сплаті, зокрема з метою погашення податкового боргу, відображеням такої ж правової позиції в постанові Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2010 по справі №2а-3117/10/0870, яка набрала законної сили 25.10.2010, судом вважає, що дії податкової інспекції не відповідають вимогам чинного законодавства, оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено неправомірно, а, відтак позовні вимоги, заявлені Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго», є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позивачем при зверненні до суду шляхом подання позовної заяви понесені витрати по сплаті судового збору, а також те, що його позов до суб'єкта владних повноважень задоволено повністю, то згідно зі статтею 94 КАС України сплачений судовий збір в розмірі 3 грн. 40 коп. підлягає стягненню з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 17, 94, 160, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №/0 від 15.06.2010 від 15.06.2010, прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великим платниками податків у м. Запоріжжі.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (код ЄДПОУ 00130926) судовий збір в розмірі 3 (три) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанову в повному обсязі буде виготовлено відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України.

Копію постанови у повному обсязі сторони можуть отримати 03 листопада 2011 року.

Суддя М.С. Лазаренко

Постанову виготовлено у повному обсязі 31 жовтня 2011 року.