Справа № 335/10442/15-а (2-а/335/253/2015)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2016 року справа № 335/10442/15-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя

на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2014 року

у справі №335/10442/15

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся у Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя з позовом до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком, зобов'язання призначити та виплачувати пенсію за віком з 31 березня 2015 року відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, з урахуванням проведених виплат.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2014 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, зобов'язавши управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 31 березня 2015 року відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією..

Не погодившись з постановою суду, управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя та з 01 серпня 2011 року отримував пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» що підтверджується відповідним протоколом про призначення пенсії від 13 вересня 2011 року №822146, пенсійним посвідченням (а.с. 24).

Після призначення пенсії по інвалідності позивач продовжував працювати та звільнився з останнього місця роботи 30 березня 2015 року за власним бажання, у зв'язку з виходом на пенсію.

З матеріалів справи убачається, що 21 вересня 2012 року, 24 вересня 2014 року та 31 березня 2015 року ОСОБА_1 звертався управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя із заявами про переведення з одного виду пенсії на інший, перерахунок пенсії за віком, внаслідок чого відповідачем приймались відповідні розпорядження.

15 вересня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, в якій просив здійснити перерахунок розміру пенсії відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком.

Листом від 21 вересня 2015 року №195/А-9 ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні перерахунку, на підставі того, що пенсія йому була розраховано вірно.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у березні 2015 року із заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» звернувся вперше, оскільки попередні заяви стосувалися перерахунку раніше призначеної пенсії, а також переведення з одного виду пенсії, яку він отримував на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», на інший вид пенсії за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією суду першої інстанції та зазначає наступне.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з частиною 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При цьому, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Таким чином, частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у 2011 році призначено пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та обчислена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пенсія розрахована із страхового стажу 39 років 8 місяців 12 днів та заробітної плати 2577,92 грн. визначеної за період з 01 липня 1995 року по 30 червня 2000 року та з 01 липня 2003 року по 31 липня 2011 року згідно з середньою заробітною платою працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2010 рік.

За заявою від 21 вересня 2012 року, в якій позивач просить перевести з одного виду на інший (а.с. 25), відповідачем здійснено переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та враховано заробітну плату і стаж по 31 серпня 2012 року (а.с. 26). Страховий стаж після призначення пенсії по інвалідності, при переведенні на пенсію за віком склав 12 місяців.

На підставі заяв від 24 вересня 2014 року та від 31 березня 2015 року (а.с. 27, 29), позивачу проведено перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням стажу роботи та у зв'язку зі звільненням відповідно до частин 4 та 3 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, на пенсію за віком ОСОБА_1 переведено за його заявою від 21 вересня 2012 року, а наступні звернення із заявами до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя були підставою для здійснення відповідних перерахунків пенсії за віком.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, що оскільки позивач не мав необхідного страхового стажу (24 місяці) при проведенні вперше на пенсію за віком 21 вересня 2012 року, йому було зараховано лише 12 місяців стажу, який він мав на той момент, у зв'язку з чим застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії є неможливим.

Враховуючи наведене позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, припустився порушень вимог норм матеріального права, що призвело до прийняття неправильного рішення, в зв'язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя - задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2014 року - скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим