Справа № 523/10293/14-а
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 р.м.ОдесаСправа № 523/10293/14-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Пепеляшков О.С.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

судді - Романішина В.Л,

судді - Шляхтицького О.І.

при секретарі: Топор О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2014 року у справі за позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобов'язання, за власний рахунок, привести до первісного стану балкон на другому поверсі квартири АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради обґрунтувала невиконанням спірних дій в добровільному порядку.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2014 року вищенаведений позов було задоволено. Зобов'язано відповідача вчинити спірні дії.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищенаведену постанову, як таку, що прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену постанову суд першої інстанції виходив з обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що оскарженою постановою суду першої інстанції вищенаведений позов було задоволено.

Чинною ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2015 року вищенаведене рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року у відкритті апеляційного провадження за вищенаведеною апеляційною скаргою ОСОБА_1 було відмовлено у зв'язку з тим, що нормами діючого законодавства не передбачено можливості неодноразового перегляду в апеляційному порядку рішень суду першої інстанції /а.с. 87-88/. Законом, у даному випадку, передбачено лише оскарження в касаційному порядку.

Однак, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 грудня 2015 року вищенаведений висновок суду апеляційної інстанції було визнано помилковим та в свою чергу здійснено висновок про необхідність повторного перегляду вищенаведеної постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку (обов'язковий для нижче розташованих судів - ч. 5 ст. 227 КАСУкраїни) /а.с. 113-114/.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка є одним з власників квартири АДРЕСА_1.

Актом перевірки від 10 грудня 2013 року № 211 (з додатками) було встановлено факт самовільного перепланування зазначеної квартири відповідачкою, а саме добудова балкону.

Вищенаведене перепланування здійснювалося без наявності будь-яких дозволів та документації.

Чинним приписом від 9 грудня 2013 року № 211 відповідачку було зобов'язано усунути вищенаведене самовільне перепланування квартири.

Чинним розпорядженням позивача від 24 грудня 2013 року № 718р, було зобов'язано відповідача привести приміщення у попередній стан.

Отже, в межах даної справи, підлягає з'ясуванню питання наявності у відповідача обов'язку приведення приміщення у попередній стан та виконання рішення органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Отже, чинне рішення позивача є обов'язковим до виконання відповідачем.

Частиною 3 ст. 100 ЖК України (редакція чинна на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що наймач, який допустив самовільне переобладнання чи перепланування жилого або підсобного приміщення, зобов'язаний за свій рахунок привести приміщення у попередній стан.

Отже, у відповідача мається обов'язок щодо приведення перепланованого приміщення у попередній стан.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Як встановлено ч.ч. 1, 3 ст. 100 ЖК України, переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Також, відповідно до ст.152 ЖК України, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Згідно із п. 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Перелік документів, необхідних для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, визначено у п.1.4.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76. Зокрема, п.1.4.5 передбачає, що для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

Відповідно до п. 1.4.6 Правил №76 власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773, визначено, що не належать до самочинного будівництва у багатоквартирних житлових будинках, гуртожитках, зокрема, перепланування, пов'язані із збільшенням житлової або підсобної площі за рахунок демонтажу перегородок (крім великопанельних будинків), комор, знесення печей, камінів, грубок, вітрин, без зміни призначення приміщень, без порушення несучих конструкцій; засклення балконів і лоджій; зменшення житлової чи підсобної площі за рахунок утеплення і оздоблення стін; улаштування чи закриття дверних прорізів у внутрішніх некапітальних стінах (крім великопанельних будинків); перестановка обладнання в межах призначених приміщень.

Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Таким чином, здійснена відповідачем прибудова балкону є самочинним будівництвом у зв'язку з неотримання відповідачем в установленому законом порядку дозволу органу місцевого самоврядування на виконання будівельних робіт та відсутністю проекту з добудови балкону.

Вищенаведена правова позиція наведена у рішеннях Вищого адміністративного суду України від 7 серпня 2014 року та від 24 лютого 2015 року (справи №№ К/800/45053/13 і К/800/15746/13).

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість даного позову та наявність підстав для його задоволення.

Частиною 1 ст. 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2014 року у справі за позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 про зобов'язання, за власний рахунок, привести до первісного стану балкон на другому поверсі квартири АДРЕСА_1 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Ухвала у повному обсязі виготовлена 1 лютого 2016 року.

Головуючий /Д.В. Запорожан/

Судді /В.Л. Романішин/

/О.І. Шляхтицький/