Справа № 804/15333/15
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Ляшко О.Б.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради про скасування постанови, -
Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до суду з позовною заявою до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради №60-15 від 04.09.2015 року "про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини".
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що постанова Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради №60-15 від 04.09.2015 року "про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини", була винесена неправомірно в порушення норм законодавства у зв'язку з чим підлягає скасуванню.
Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Від представника відповідача до суду надійшло письмове заперечення в яких представник просить в задоволенні позову відмовити, оскільки позичав не виконав вимоги вказані в приписі, та не вчинив дій по усуненню вчиненого правопорушення, а саме розміщення рекламного засобу на пам'ятці архітектури та містобудування місцевого значення без погодження Департаменту. Відповідно до положень пункту 20 частини 1 ст. 6, ст.ст. 44-45 Закону України «Про охорону культурної спадщини» Департаментом було правомірно видано постанову від 04.09.2015 № 60-15 "про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини".
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
07.08.2015 працівниками Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради було проведено інспекційну перевірку в ході якої встановлено, що на першому поверсі у частині приміщень за адресою: м.Київ, Печерський район, вул. Івана Мазепи, будинок 14 (пам'ятка архітектури та містобудування місцевого значення), знаходиться відділення «ПриватБанк», де на головному фасаді будинку над входом та вікнами розміщено рекламу: не прозорий планшетний рекламний засіб з написами - «ПриватБанк», також на вході влаштовано арочний портал з прив'язкою до фасаду, чим пошкоджено та змінено фасад пам'ятки.
Розміщення вказаної реклами виконано без погодження Департаменту, що на думку відповідача є порушенням абз.2 ч.5 ст.24 Закону України «Про охорону культурної спадщини».
Відповідачем 07.08.2015 було видано припис № 233/11, яким були витребувані дозвільні документи на розміщення рекламних засобів
Відповідно до вимог припису, до Департаменту в установлені строки представники позивача не з'явились та витребувані документи не надали.
26.08.2015 відповідачем було складено акт про вчинення правопорушення № 81.
У зв'язку з тим, що позичав не виконав вимоги вказані в приписі, та не вчинив дій по усуненню вчиненого правопорушення, а саме розміщення рекламного засобу на пам'ятці архітектури та містобудування місцевого значення без погодження Департаменту, і відповідно до положень п. 20 ч. 1 ст. 6, ст. 44-45 Закону України «Про охорону культурної спадщини» відповідачем було видано спірну постанову від 04.09.2015 № 60-15 про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини", яким на ПАТ КБ "'ПриватБанк"" накладено фінансові санкції в розмірі 17 000 грн.
Згідно до абз.2 ч.5 ст.24 Закону України "Про охорону культурної спадщини" розміщення реклами на пам'ятках місцевого значення, в межах зон охорони цих пам'яток, історичних ареалів населених місць здійснюється на підставі дозволу, що оформлюється (видається) відповідно до Закону України "Про рекламу" за участю органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласної. Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.
Статтею 1 Закону України "Про рекламу" встановлено, що реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.
Цією ж статтею визначено, що зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламо носіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.
Згідно частиною 4 ст.16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами на пам'ятках національного або місцевого значення та в межах зон охорони цих пам'яток, історичних ареалів населених місць здійснюється відповідно до цього Закону на підставі дозволів, які оформляються за участю органів виконавчої влади, визначених Законом України "Про охорону культурної спадщини".
Відповідно до частини 6 статті 9 Закону України «Про рекламу» вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.
Вказане також міститься в Типових правилах розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 р. № 2067.
Відповідно до пп.7 п.2 Правил вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі ;або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб'єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, не вважається рекламою.
Як підтверджено фотознімком будівлі за адресою м.Київ. вул.І.Мазепи. 14 Банку, в якому розміщується відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», на головному фасаді встановлена конструкція, яка містить інформацію про назву підприємства та знак для товарів і послуг, що підтверджується свідоцтвом на знак для товарів і послуг.
Враховуючи зміст інформації, що містилась на вивісці (назва Товариства) та місце її розміщення (на зовнішній поверхні будинку не вище першого поверху та біля входу в приміщення), а також той факт, що вона не містить закликів до придбання товару чи надання послуг, а несе інформацію про вид діяльності та назву суб'єкта господарювання, суд вважає, що відповідачем зроблено помилковий висновок про те, що вказані засоби є рекламою, та потребують отримання дозволу на їх розміщення.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оскільки, приймаючи оскаржуване рішення, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.
Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
З огляду на викладену вище норму, суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" судовий збір у розмірі 1218,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 94, 128, 155, 158-163, 167, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради про скасування постанови - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради №60-15 від 04.09.2015 року "про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини".
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Б. Ляшко