Справа № 802/3923/15-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 січня 2016 р. Справа № 802/3923/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.

представника позивача: Стародуб А.О.

представника відповідача: Самара В.О., Федоренка В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс Зелена долина"

про: застосування заходів реагування у сфері державного нагляду

ВСТАНОВИВ:

13.11.2015 року до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулося Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Зелена долина" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що в результаті проведення перевірки на предмет дотримання товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Зелена долина" вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно - рятувальних служб виявлено порушення окремих положень нормативно-правових актів у сфері пожежної, техногенної безпеки, що створюють реальну загрозу життю і здоров'ю людей. Вказані в Акті перевірки №57 від 30.10.2015 року порушення на момент звернення позивача з даним позовом не усунені, з огляду на це позивач просив суд застосувати передбачені законодавством заходи реагування у сфері державного нагляду.

Ухвалою судді Вінницького окружного адміністративного суду від 30.11.2015 року за вказаним позовом відкрите скорочене провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачу у 10-денний строк з дня одержання копії ухвали подати суду письмові заперечення проти позову або заяву про визнання позову.

У наданих письмових запереченнях за вх. №36437 від 17.12.2015 року (а.с.30-34) та вх. №1208 від 25.01.2016 року (а.с.82) відповідач зазначив, що позовних вимог не визнає, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві України. Так, позивач зазначив, що під час проведення перевірки, мали місце істотні порушення документального оформлення останньої. Крім того, на думку відповідача, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області помилково обрало спосіб виконання своїх повноважень під час застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, звернувшись з позовом до адміністративного суду в порядку ст. 183-2 КАС України. Водночас, відповідач наголошує на тому, що склавши припис про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту та звернувшись до адміністративного суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, позивач порушив ст. 61 Конституції України. Разом з тим, на думку сторони відповідача, для застосування заходів на яких наполягає позивач, відсутні обов'язкові підстави, зокрема докази того, що виявлені порушення створюють безпосередню та реальну загрозу життю та здоров'ю людей.

За таких обставин і зважаючи на неможливість прийняття законного рішення в скороченому провадженні, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.12.2015 року вирішено здійснювати розгляд справи за загальними правилами адміністративного судочинства.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Додатково зазначив, що станом на момент розгляду справи, порушення виявлені та задокументовані в Акті перевірки №57 від 30.10.2015 року не усунені, з огляду на це позивач просив суд застосувати передбачені законодавством заходи реагування у сфері державного нагляду.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Разом з тим, звернув увагу на те, що фактично ТОВ "Агрокомплекс Зелена долина" вживає всіх можливих заходів з метою усунення вказаних в позовній заяві порушень законодавства, частково такі порушення усунуті. На переконання сторони відповідача, деякі з вказаних в акті перевірки порушення, що не усунені на момент розгляду справи судом, не можуть бути підставою для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді повного зупинення експлуатації будівель на території автотранспортного цеху цукрового заводу товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс Зелена долина", оскільки такі не створюють загрози життю та здоров'ю людей.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, з огляду на таке.

Судом встановлено, що наказом №205 Головного управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області від 25.09.2015 року та наказом №7 Томашпільського районного сектору Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області від 20.09.2015 року визначено коло суб'єктів господарювання, які підлягають плановій перевірці додержання (виконання) законодавства з питань пожежної безпеки, на території Томашпільського району Вінницької області (а.с.90-94).

28.09.2015 року за вих. № 04-8423/16 Головного управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області на адресу ТОВ "Агрокомплекс "Зелена долина" надіслано повідомлення про проведення планової перевірки (а.с. 76-77).

02.10.2015 року Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області видано посвідчення №351 на проведення, у період з 12.10.2015 року по 30.10.2015 року планової перевірки ТОВ "Агрокомплекс "Зелена долина" ВП "Цукровий завод", що знаходиться за адресою вул. Інтернаціональна, 8, смт. Томашпіль, Вінницька область (а.с.35).

16.10.2015 року Томашпільським районним сектором Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області видано посвідчення №116 на проведення, у період з 16.10.2015 року по 30.10.2015 року планової перевірки ТОВ "Агрокомплекс "Зелена долина" ВП "Цукровий завод" (а.с.36).

На виконання запланованих заходів Томашпільським районним сектором Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області проведено перевірку на предмет дотримання товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Зелена долина" вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно - рятувальних служб.

За результатами перевірки складено Акт перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб № 57 від 30 жовтня 2015 року, у якому зафіксовано ряд порушень чинного законодавства (а.с.9-16).

З метою усунення недоліків, які виявлені під час здійснення перевірки додержання та виконання вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки на підставі Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Кодексу цивільного захисту України, Томашпільським районним сектором Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області видано припис №91 від 03.11.2015 року (а.с.37-39).

Листами вих. №3928 від 30.11.2015 року та №7153 від 17.12.2015 року ТОВ "Агрокомплекс "Зелена долина" повідомило Томашпільський районний сектор Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області про часткове виконання вимог припису №91 від 03.11.2015 року та клопотання про продовження терміну виконання перелічених у приписі вимог (а.с.40, 100).

16.12.2015 року вих. №645 та 11.01.2016 року вих. №1 Томашпільським районним сектором Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області направлено на адресу ТОВ "Агрокомплекс "Зелена долина" листи, якими повідомлено, що порушене заявником питання не відноситься до компетенції адресата та буде вирішено Вінницьким окружним адміністративним судом (а.с.99, 101).

Надаючи правову кваліфікацію вказаним правовідносинам, суд зважає на наступне.

За змістом статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

За визначенням у статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно із пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженим Указом Президента України від 16 січня 2013 року №20/2013, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України. ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

За нормами пункту 3 зазначеного Положення основними завданнями ДСНС України, зокрема, є: реалізація державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

За правилами статті 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно із частиною другою статті 51 Кодексу цивільного захисту України забезпечення техногенної безпеки суб'єкта господарювання покладається на його керівника.

Забезпечення пожежної безпеки суб'єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб'єктів господарювання (стаття 55 Кодексу цивільного захисту України).

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Разом із тим, суд зауважує, що в силу положень ч. 2 ст. 68 Кодексу у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. Під загрозою життю та здоров'ю людей слід розуміти виникнення умов, за яких подальше продовження господарської діяльності, виконання робіт або експлуатація об'єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди громадянам, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

При цьому підстави для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів визначені у ст. 70 Кодексу і охоплюють, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Зі змісту вищевказаних норм законодавства вбачається, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров'ю людей. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, передбачених ст. 70 Кодексу, зокрема фактом недотримання вимог пожежної безпеки, та не залежить від виконання (не виконання) вимог припису органу контролю щодо усунення виявлених порушень.

Отже, доводи відповідача про передчасність звернення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду є необґрунтованими.

Крім того, суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що позивачем помилково обрано спосіб виконання своїх повноважень під час застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, звернувшись з позовом до адміністративного суду в порядку ст. 183-2 КАС України.

На переконання представника відповідача, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області відповідно до інструкції про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів, затвердженої наказом №130 від 21.10.2004 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 8 листопада 2004 р. за N 1416/10015 "Про затвердження Інструкції про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів", а саме п. 3.1, 3.2 повинно було самостійно прийняти рішення та підтвердити його обґрунтованість в суді в порядку ст. 183-6 КАС України. Проте суд не погоджується із такими доводами заперечень відповідача з огляду на наступне.

02.10.2012 року Верховною Радою України прийнятий Кодекс цивільного захисту України. Вказаний нормативний акт є чинним, та в порівнянні з наведеною відповідачем Інструкцією має вищу юридичну силу. Зважаючи на наведене, саме положення Кодексу цивільного захисту України підлягають застосуванню Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області.

Як зазначалося вище, в силу положень п. 12 ч.1 ст. 67 Кодексу до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей. Тобто, прийняття рішення про застосування заходів реагування у сфері техногенної та пожежної безпеки є виключним повноваженням адміністративного суду.

Згідно із пунктом 26 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України, небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров'ю людини.

Отже, законодавець пов'язує настання реальної загрози життю та здоров'ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Таким чином, існуючі на підприємстві відповідача порушення у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно - рятувальних служб, що зафіксовані у акті перевірки №57 від 30.10.2015 року, та окремі із яких зазначені у позовній заяві, в їх сукупності можуть кваліфікуватись як такі, що створюють реальну загрозу життю і здоров'ю людей.

З огляду на викладене та враховуючи те, що експлуатація будівель на території автотранспортного цеху цукрового заводу товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Зелена долина" відбувається із порушенням вимог пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, суд дійшов висновку про обґрунтованість звернення позивача до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації таких приміщень шляхом їх відключення від джерел електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері будівель до повного усунення таких порушень.

Водночас, суд критично оцінює доводи представника відповідача про те, що під час оформлення документів перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс Зелена долина" були допущені порушення законодавства, що ставлять під сумнів її результат.

Так, дійсно в посвідченні №116, яке видано 16.10.2015 року Томашпільським районним сектором Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області на проведення перевірки ТОВ "Агрокомплекс "Зелена долина" ВП "Цукровий завод", зазначено період перевірки з 16.10.2015 року по 16.10.2015 року.

Однак, суд зазначає, що зі змісту посвідчення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області на проведення перевірки №351 від 02.10.2015 року видно, що її проведення було заплановано у період з 12.10.2015 року по 30.10.2015 року.

У приписі №91 про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту зазначено, що перевірка фактично проводилася у період з 16.10.2015 року по 30.10.2015 року.

Крім того, зі змісту акту перевірки №57 від 30.10.2015 року вбачається, що останнім днем проведення перевірки позивача є 30.10.2015 року.

Аналіз наведених доказів в сукупності, а також письмового пояснення позивача (а.с. 89) дають підстави для висновку, що в посвідченні №116 допущено технічну описку стосовно термінів перевірки, яка фактично проводилася з 16.10.2015 року по 30.10.2015 року, що в свою чергу, повністю узгоджується з розпорядчими документами про проведення такої перевірки.

Надаючи оцінку доводам відповідача про те, що винесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту та звернення до суду з позовом про застосування заходів реагування, порушує ст. 61 Конституції України та свідчить про наявність в конкретному випадку подвійної юридичної відповідальності, суд зазначає наступне.

Припис за своєю правовою природою є обов'язковою для виконання письмовою вимогою посадової особи органу державного нагляду (контролю) про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту, метою якої є констатація певних порушень, доведення їх до відома підконтрольного суб'єкта та встановлення строку для їх усунення. Разом з ти, застосування заходів реагування у сфері державного нагляду за правовою природою є способом впливу на суб'єкта господарювання, який полягає у зупиненні роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів до моменту повного усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту, з метою відвернення реальної загрози життю і здоров'ю людей.

Отже, аналізуючи правову природу, мету припису про усунення порушень та заходів реагування у сфері державного нагляду, суд доходить висновку, що такі є способами впливу на суб'єкта господарювання, які знаходяться в різній юридичній площині.

Суд акцентує увагу на тому, що застосування заходів реагування не є юридичною відповідальністю в розумінні ст. 61 Конституції України, відтак винесення припису та застосування заходів реагування не може свідчити про порушення принципу про недопустимість подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Вирішуючи дану справу по суті, суд не бере до уваги посилання відповідача на часткове усунення виявлених перевіркою порушень у сфері пожежної безпеки, адже ті документи, які надані суду, лише підтверджують те, що товариством дійсно вживаються заходи для усунення таких порушень, однак факт їх повного усунення не може вважатися встановленим.

Так, суду надано договір № 220116 від 22.01.2016 року про надання послуг з проектування систем протипожежного призначення, укладений між ТОВ "Агрокомплекс "Зелена долина" (Замовник) та ФОП ОСОБА_5 (Виконавець), за умовами якого виконавець бере на себе зобов'язання надати послуги по розробці робочих проектів, а саме:

- установка систем пожежогасіння (газові, порошкові, аерозольні), пожежної сигналізації, оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей, передавання тривожних сповіщень на об'єкті: Цукрові склади №1, №2, №3, №4 в смт. Томашполі по вул. Інтернаціональній, 8, Вінницької області.

- вогнезахисне оброблення дерев'яних елементів горищних покриттів на об'єкті: Цукровий склад №1 в смт. Томашполі по вул. Інтернаціональній, 8, Вінницької області. (а.с.103-107)

Також відповідачем надано фотографії в підтвердження факту усунення виявлених порушень законодавства (а.с.108-125)

Тому, доводи ТОВ "Агрокомплекс "Зелена долина" про вчинення дій з метою часткового усунення виявлених перевіркою порушень відповідають дійсності, однак такі порушення у сфері пожежної безпеки усунуті не в повній мірі, з чим погоджується відповідач. При цьому, існуючі порушення дають суду підстави для висновку, що експлуатація вказаних об'єктів створюють реальну загрозу життю і здоров'ю людей.

Крім того, суд зазначає, що оцінка стану усунення існуючих порушень повинна бути надана із застосуванням спеціальних знань позивачем, у порядку визначеному законодавством.

Отже, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо існування підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації будівель на території автотранспортного цеху цукрового заводу товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Зелена долина" за адресою: Вінницька область, Томашпільський район, смт. Томашпіль, вул. Заводська, 13, шляхом відключення від джерел електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері будівель до повного усунення виявлених перевіркою порушень вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, про які йде мова у позовній заяві.

Водночас, суд звертає увагу на те, що силу ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Відповідно абзацу другого п. 13 Порядку проведення планових (позапланових) перевірок щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, який затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.11.2015 року № 1337 передбачено, що підставою для здійснення позапланової перевірки Державною службою з надзвичайних ситуацій України та її територіальними органами є, зокрема перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки, виданих за результатами проведення планових перевірок.

Таким чином, як зазначалося, стан усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, оцінюється не судом при прийнятті рішення про застосування заходів реагування, а позивачем шляхом проведення позапланової перевірки, за результатами якої може бути підтверджено чи не підтверджено факт виконання вимог припису, що повністю узгоджується з наведеними нормами законодавства.

Враховуючи викладене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевівши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Застосувати захід реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації будівель на території автотранспортного цеху цукрового заводу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс Зелена долина" за адресою: Вінницька область, Томашпільський район, смт. Томашпіль, вул. Заводська, 13, шляхом відключення від джерел електроживлення, накладання печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері будівлі.

Постанова суду підлягає негайному виконанню згідно п. 10 ч. 1 ст. 256 КАС України.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович