Справа № 2-а/593/75/15
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року Справа № 876/11084/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Макарика В.Я., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2015 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Бережанської міської ради про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Бережанського районного суду Тернопільської області з адміністративним позовом до Бережанської міської ради про скасування рішення сесії №758 від 08 жовтня 2013 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу в оренду земельних ділянок» в частині затвердження проекту землеустрою та надання в оренду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельної ділянки в м. Бережани, вул.. Міцкевича, 3.

Ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2015 року позовну заяву залишено без розгляду з підстав, передбачених ст. 100 КАС України.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала винесена без повного і об'єктивного з'ясування судом всіх обставин справи, які мають значення для її вирішення і тому це рішення є незаконним і таким, що прийняте з грубим порушенням норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що нею пропущено строк позовної давності з поважних причин, а оскаржувана ухвала була прийнята без виклику та участі позивача. Тому просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відкрити провадження по даній справі та направити справу для продовження розгляду.

Представники сторін у судове засідання не з'явилися.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення сесії Бережанської міської ради № 758 «Про затвердження проекту землеустрою і передачу в оренду земельних ділянок» прийняте 08 жовтня 2013 року, а адміністративний позов поданий лише 09 жовтня 2015 року, відповідно позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду.

Однак, колегія суддів з такими доводами суду першої інстанції не погоджується з наступних міркувань.

Відповідно до вимог частин 1 і 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 цієї норми Закону встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З урахуванням наведеного, для вирішення питання про застосування строку звернення суду необхідно з'ясувати, коли розпочався перебіг цього строку.

Однак, в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції цього не вказав.

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували момент, коли позивач дізналася про оскаржуване рішення сесії Бережанської міської ради № 758 від 08.10.2013 року «Про затвердження проекту землеустрою і передачу в оренду земельних ділянок», яким на її думку порушено її права.

Слід зазначити, що суд першої інстанції не встановив ці обставини і передчасно прийняв оскаржуване рішення, що є суттєвим порушенням процесуального законодавства, яке обмежило права позивача.

Тому в суду першої інстанції не було достатньо правових підстав стверджувати, що позивачем пропущено строк встановлений ст. 99 КАС України для звернення до суду, а відтак і не було підстав для залишення позовної заяви без розгляду з підстав передбачених ст. 100 КАС України.

Суд першої інстанції, залишивши позов без розгляду, позбавив позивача можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив його право на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Європейський суд з прав людини також акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 р.).

У Рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

З огляду на зазначене суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, оскільки винесена із порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду, а справу слід направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. ст. 202, 204, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2015 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 2-а/593/75/15 - скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді В.Я. Макарик

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст виготовлено 28 січня 2016 року.