Справа № 809/7/16
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2016 р. Справа № 809/7/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остап'юк С.В.,

за участю секретаря Котик Д.М.,

позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2016 ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправними дій щодо прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою та зобов'язання розглянути клопотання щодо надання таких дозволів.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач безпідставно та необґрунтовано, в порушення норм статті 118 Земельного кодексу України відмовлено ОСОБА_1 та її неповнолітнім дітям - ОСОБА_2, ОСОБА_3, в інтересах яких вона діє, у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення селянського господарства та садівництва. Вважає дії відповдіча щодо прийняття рішення про відмову у наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою протиправними та просить зобов'язати відповідача розглянути клопотання щодо надання таких дозволів.

В судовому засіданні позивача заявлені вимоги підтримала з підстав викладених в адміністративному позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, без поважних причин та без повідомлення про причини неприбуття хоча, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, правом подання письмового заперечення не скористався, а тому, у відповідності до положення частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу вирішено за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд робить висновок про задоволення адміністративного позову повністю, виходячи з наступних мотивів.

02.12.2015 ОСОБА_1 особисто та в інтересах своїх неповнолітніх дітей - ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області із заявами та відповідними додатками до неї, в тому числі графічними матеріалами, на яких зазначене бажане міце розташування та розміри земельних ділянок, за рахунок категорії земель згідно КВЦПЗ - сільськогосподарського призначення державнї форми власності, про надання: їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відвередння земельної ділянки у власність площею 0,12 га, розташованої за адресою: Яворівський район, Львівська область, за межами населеного пункту, поблизу зарезервованого масиву земель для воїнів АТО та поблизу земельної ділянки НОМЕР_1, для ведення садівництва, та земельної ділянки площею 2, 00 га, розташованої за адресою: Яворівський район, Львівська область, розташованої за межами населеного пункту, із зазначенням поруч розташованої земельної ділянки НОМЕР_2, для ведення особистого селянського господарства; ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0, 12 га, що розташована за адресою: Дрогобицький район, Львівська область, розташованої за межами населеного пункту, із зазначенням поруч розташованої земельної ділянки НОМЕР_3, для ведення садівництва та земельної ділянки площею 2, 00 га, що розташована за адресою: Яворівський район, Львівська область, розташованої за межами населеного пункту, із зазначенням поруч розташованої земельної ділянки НОМЕР_4, для ведення особистого селянського господарства; ОСОБА_3 земельної ділянки площею 2, 00 га, що розташована за адресою: Яворівський район, Львівська область, розташованої за межами населеного пункту, із зазначенням поруч розташованої земельної ділянки НОМЕР_5, для ведення особистого селянського господарства.

21.12.2015 Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області рішеннями за №№І-1135/1-1136/25-15, І-1134/1-1143/25-15, І-1134/0-1134/25-15, І-1103/0-1132/25-15 та за №І-209/1-1133/25-15, відмовлено вказаним заявникам у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення садівництва та особистого селянського господарства, з мотивів неможливості ідентифікувати місце розташування пропонованих до відведення земельних ділянок на основі графічних матеріалів долучених до клопотань.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно частини 1 статті 33 Земельного кодексу України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Згідно частини 1 статті 35 Земельного кодексу України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

У відповідності до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 1 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно частини 7 статті 118 Земельного кодексу Україн відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, нормами статті 118 Земельного кодексу України встановлений порядок звернення до відповідного органу виконавчої влади та перелік документів для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та встановлений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні такого дозволу.

Як встановлено судом, позивачем до заяв були додані графічні матеріали - викопіювання щодо розташування зазначених земельних ділянок, на яких відображені бажані місця розташування земельних ділянок, відображені кадастрові номери земльних ділянок, що розташовані поруч з пропонованими до відведення земельних ділянок, та згідно яких можливо встановити їх розташування, а тому висновки відповідача, викладені у листах від 21.12.2015, про неможливість ідентифікувати місце розташування пропонованих до відведення земельних ділянок на основі графічних матеріалів долучених до клопотань, є невірними.

Як наслідок, є протиправними та підлягають скасуванню відмови Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 21.12.2015 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення селянського господарства та садівництва ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Оскільки відповідачем безпідставно відмовлено ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення селянського господарства та садівництва, суд робить висновок про необхідність зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно у відповідності до чинного законодавства розглянути клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 02.12.2015 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення селянського господарства та садівництва.

Враховуючи викладене вище, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягаю до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати відмови Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 21.12.2015 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення селянського господарства та садівництва ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 02.12.2015 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення селянського господарства та садівництва.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 01.02.2016 року.