Справа № 825/136/16
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року м. Чернігів Справа № 825/136/16

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Воєдило Л. П.,

представника позивача Курячого О.П.,

представника відповідача Кравченка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Семенівська мануфактура" до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про скасування рішення та карти відмови, -

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось Приватне підприємство "Семенівська мануфактура" (далі - ПП "Семенівська мануфактура", позивач) до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби (далі-Чернігівська митниці ДФС, відповідач), в якому просить суд скасувати рішення Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів від 07.12.2015 № 102000010/2015/000217/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110000/2015/00347.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у відповідача були відсутні підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту) та застосуванні резервного методу визначення митної вартості товарів при якому було застосовано цінову інформацію про подібні товари, наявну у митного органу, оскільки відомості з інформаційних баз мають лише допоміжний характер та з об'єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому, такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Також зазначив, що Митний кодекс України не містить такої підстави для коригування митної вартості як відсутність у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. За таких обставин позивач вважає, що оскаржуване рішення та карта відмови підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача - Чернігівської митниці позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, зазначивши, що при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товару та проведенні аналізу поданих до митного оформлення за митною декларацією № 102110000/2015/026954 документів було встановлено, що звіт про оцінку майна №04-04/12/178 від 07.12.2015 не містить інформацію ціноутворення індентичних, подібних (аналогічних) товарів, імпортуються на митну територію України; прайс - лист № WAB7.09/12 від 17.09.2015 не містить інформації щодо періоду дії цін та країни, на які поширюється дана цінова пропозиція; калькуляція на товар № WAB-15WKL-3026/7-2 від 07.10.2015 дійсна на період з 15.07.2015 по 15.09.2015, в той же час як відвантажування товару здійснено 23.09.2015 згідно інвойсу WAB-15WKL-3026 від 23.09.2015; неможливо перевірити перерахування коштів за дану поставку згідно платіжного доручення від 17.08.2015 № 366, а тому митний орган при коригуванні митної вартості товару за резервним методом-3,76USD/кг діяв на підставі вимог чинного законодавства України. Крім того зазначив, що посадовою особою митниці при здійсненні контролю заявленої декларантом митної вартості спірних товарів та коригуванні митної вартості застосовані саме орієнтовані (мінімальні) показники.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника Чернігівської митниці, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як встановлено судом, 21.08.2015 між приватним підприємством "Семенівська мануфактура" (Покупець) та SUZHOU ALLBEST TEXTILE CO., LTD (Постачальник) укладено контракт № АВТ21/08/20133, згідно умов якого, взяв на себе зобов'язання поставити позивачу товар в асортименті, а позивач оплатити товар згідно з умовами даного контракту. Як вказано у статті 2 Контракту загальна кількість і асортимент товару, що підлягає поставці складається із товарних партій, кількість яких визначається у рахунку-фактурі на кожну партію товару (а.с.24-28).

Виходячи з інформації, зазначеної в Інвойсі від 23.09.2015 № WAB-15WKL-3026 та пакувальному листі до зазначеного Інвойсу, партія товару, яка підлягає поставці складається з ворсового поперечно в'язаного трикотажного полотна з синтетичних поліефірних волокон зі стриженим розрізаним ворсом встановленої кількості та загальною вартістю 31431,96 доларів США.

20.10.2014 між приватним підприємством "Національні традиції" (Виконавець) та позивачем (Замовник) укладено договір № 20/10-14/02 про надання послуг по декларуванню товарів, відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується за обумовлену плату в обумовлений термін надавати послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів Замовника, що переміщуються через митний кордон України (а.с.93-95).

07.12.2015 з метою митного оформлення товару до митного органу в електронному вигляді подано митну декларацію № 102110000/2015/026954, згідно якої позивачем було заявлено митну вартість товару за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються у розмірі 31431, 96 доларів США .

До вищевказаної декларації додані наступні документи:

Контракт №ABT21/08/2013 від 21.08.2015;

Інвойс №WAB-15WKL-3026 від 23.09.2015 року;

Пакувальний лист до інвойсу №WAB-15WKL-3026 від 23.09.2015 року;

Видаткова накладна №WAB/21.09/12 від 21.09.2015 року;

Відвантажувальна специфікація №WAB-15WKL-3026/24-12 від 24.09.2015 року;

Крім того, позивачем відповідачу було подано копії додаткових документів, на підтвердження заявленої митної вартості, зокрема: міжнародні товарно-транспортні накладні, коносаменти, калькуляції, звіт про оцінку майна, листи постачальника та позивача, прайс-лист та інші документи.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару з використанням інформації ЄАІС посадовою особою Чернігівської митниці встановлено, що по товару з ворсового поперечно в'язаного трикотажного полотна з синтетичних поліефірних волокон зі стриженим розрізаним ворсом наявна цінова інформація на подібні товари, згідно митної декларації від 15.09.2015 № 10025005/2015/114125.

У зв'язку з тим, що до митного органу подані документи, які не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, 07.12.2015 Чернігівською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товару № 102000010/2015/000217/2. Підставами прийняття рішення відповідач зазначив:

звіт про оцінку майна №04-04/12/178 від 07.12.2015 не містить інформацію ціноутворення індентичних, подібних (аналогічних) товарів, імпортуються на митну територію України;

прайс - лист № WAB7.09/12 від 17.09.2015 не містить інформації щодо періоду дії цін та країни, на які поширюється дана цінова пропозиція;

калькуляція на товар № WAB-15WKL-3026/7-2 від 07.10.2015 дійсна на період з 15.07.2015 по 15.09.2015, в той же час як відвантажування товару здійснено 23.09.2015 згідно інвойсу WAB-15WKL-3026 від 23.09.2015;

неможливо перевірити перерахування коштів за дану поставку згідно платіжного доручення від 17.08.2015 № 366.

07.12.2015 відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110000/2015/00347, якою позивачу відмовлено у митному оформленні товару та роз'яснено вимоги, виконання яких забезпечить можливість прийняття відповідачем митної декларації (а.с.18-20).

Вважаючи оскаржуване рішення відповідача та карту відмови протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Зі змісту оскаржуваного рішення про визначення митної вартості товарів, митну вартість було визначено за шостим (резервним) методом.

Підставою не застосування основного методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) стало те, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд виходить із наступного.

Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України до переліку документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення, належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз наведених статей свідчить, що обов'язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підстави наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є не підтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірносте наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Частиною 4 ст. 54 МК України передбачено обов'язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598 "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору", зареєстрованого Міністерством юстиції України 01 червня 2012 року за № 883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної митної вартості, митниця посилалась на те, що звіт про оцінку майна № 04-04/12/178 від 30.09.2015 не містить інформацію ціноутворення ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, імпортуються на митну територію України. Проте згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України до обов'язкового переліку документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення, звіт про оцінку майна не відноситься.

Крім того, Чернігівська митниця посилається на те, що згідно платіжного доручення від 17.08.2015 № 366 неможливо перевірити перерахування коштів за дану поставку.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України відсутність платіжних документів про оплату товару, наявність даних про його часткову оплату не можуть вплинути на заявлену митну вартість товару, оскільки вони не стоять у залежності/не спростовують ту вартість товару, що визначена у зовнішньоекономічному договорі (контракті) або документі, який його замінює, та додатків до нього: рахунку-фактурі (інвойс) або рахунку-проформі (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу). Окрім того, названі документи формують зобов'язання у покупця на оплату товару у розмірі, встановленому у договорі, що свідчить про незмінність його вартості за умови відсутності платіжних документів.

Посилання митного органу на ту обставину, що надана калькуляція собівартості на тканини від 07.10.2015 № WAB-15WKL-3026/7-2 дійсна на період з 15.07.2015 по 15.09.2015, у той час як відвантаження товару здійснено 23.09.2015 згідно інвойсу від 23.09.2015 № WAB-15WKL-3026, а прайс-лист від 17.09.2015 № WAB/17.09/12 не містить інформації щодо періоду дії цін та країн, на які поширюється дана цінова пропозиція, не є достатніми підставами для невизнання задекларованої позивачем вартості товару.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у митного органу не було підстав випробовувати у декларанта додаткові документи, оскільки сумніви з підстав, викладених у оскаржуваному рішенні, не обґрунтовані у розумінні ст. 53 Митного кодексу України, а отже митниця не спростувала такими сумнівами числові значення складових митної вартості товарів.

Водночас, митниця може витребувати, а декларант зобов'язаний надати лише ті документи, які здатні такі сумніви усунути. При цьому законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Будь-які заперечення та доводи Чернігівської митниці без зазначення їх у п. 33 рішення про коригування митної вартості не заслуговують на увагу та не можуть бути належними доказами у цій справі.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення митного органу про коригування митної вартості товарів, митна вартість товару, імпортованого позивачем, була визначена на підставі резервного методу.

Згідно зі ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Частинами 2 та 3 цієї статті передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Разом з тим дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості.

Судом встановлено, що рішення про визначення митної вартості товару митниця прийняла не зазначивши, які саме розбіжності містять документи, що підтверджують вартість ввезеного товару, та які були подані декларантом.

При цьому, судом встановлено, що надані позивачем до митниці документи на підтвердження вартості товару, не містять розбіжностей та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Відповідно до ч. 6 ст. 64 МК України, митна вартість, визначена за резервним методом повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

При цьому суд зауважує, що митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в автоматизованих інформаційних базах митного органу, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Та обставина, що в автоматизованих інформаційних базах митного органу є інформація про те, що товар, який задекларовано однією особою, іншими особами задекларований та розмитнювався за іншою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, а тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Таким чином, суд приходить до висновку, що визначення відповідачем митної вартості товару та коригування її за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Відповідач як суб'єкт владних повноважень всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України, належним чином не довів та не обґрунтував правомірність своїх дій.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи наведене, керуючись ст.160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Семенівська мануфактура" - задовольнити повністю.

Скасувати рішення Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів від 07.12.2015 № 102000010/2015/000217/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110000/2015/00347.

Присудити на користь Приватного підприємства "Семенівська мануфактура" () судові витрати в розмірі 2756,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці Державної фіскальної служби.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя І.І. Соломко