Справа № 805/17886/13-а
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2016 року м. Київ К/800/11676/14

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26.12.2013 року

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.02.2014 року

у справі № 805/17886/13-а

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Донецької області Державної податкової служби

про визнання протиправною та скасування вимоги,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Донецької області Державної податкової служби про визнання протиправною та скасування вимоги.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26.12.2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.02.2014 року, позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Красноармійської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 06.12.2013 року №Ф-277-17 на суму 2 388, 06 грн.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів встановила таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач - ОСОБА_4 є фізичною особою - підприємцем, зареєстрований як платник єдиного внеску та перебуває в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області на обліку як пенсіонер за віком.

06.12.2013 року податковим органом була прийнята вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № Ф-277-17 в сумі 2 388, 06 грн., яка є предметом оскарження у відповідній справі.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку щодо неправомірності прийняття даної вимоги.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, зважаючи на таке.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4 зазначеного Закону (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 7 липня 2011 року № 3609-VI «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України», який набрав чинності з 6 серпня 2011 року (далі - Закон № 3609-VI)), особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, стаття 4 Закону № 2464-VI в редакції, яка діє з 06 серпня 2011 року, виключає з числа платників єдиного соціального внеску фізичних осіб - підприємців, які є пенсіонерами за віком та отримують пенсію або соціальну допомогу, окрім випадків добровільної участі цих осіб в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_2 позивач з 01.01.2012 року перебуває на спрощеній системі оподаткування.

Згідно із пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 від 07.10.2009 року позивач отримує пенсію за віком. Згідно із довідкою № 3258/04 від 10.12.2013 року пенсія призначена за віком на пільгових умовах за списком №1.

Таким чином, оскільки наявними в матеріалах справи документами підтверджено призначення позивачу пенсії та оподаткування доходів від здійснюваної підприємницької діяльності на умовах спрощеної системи оподаткування та враховуючи те, що частиною 4 статті 4 Закону № 2464-VI не передбачені обмеження її застосування до осіб, яким пенсію за віком призначено на пільгових умовах, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності обставин існування у позивача боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та протиправності оскаржуваної вимоги.

За таких обставин підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та встановлених обставин справи.

З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено обґрунтовані рішення, які постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для їх скасування не вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного судочинства України визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області відхилити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26.12.2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.02.2014 року у справі № 805/17886/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук