Справа № 809/4388/15
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" січня 2016 р. Справа № 809/4388/15
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
cудді Могили А.Б.
за участі:
секретаря судового засідання Ілів Н.І.,
представника відповідача Задорожного В.О.,
представника третьої особи Військова частина НОМЕР_1 Нечипоренко В.В.,
представника третьої особи Начальника Генерального штабу Збройний Сил України Солтиса Р.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління персоналу штабу командування Повітряних Сил Збройних Сил України, треті особи Начальник Генерального штабу Збройний Сил України, Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання до вчинення дій,-
ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до управління персоналу штабу командування Повітряних Сил Збройних Сил України, треті особи Начальник Генерального штабу Збройний Сил України, Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання до вчинення дій.
Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України №345 від 11.08.2015 ОСОБА_1 було призначено на посаду помічника командира в/ч НОМЕР_1 по правовій роботі начальника юридичної групи. В липні 2015 року в управлінні персоналу штабу командування Повітряних Сил Збройних Сил України його було запевнено, що протягом трьох місяців з моменту його призначення на посаду буде вирішено питання про направлення до вищестоящого органу управління для підвищення кваліфікації. Зважаючи на тривалу відсутність ОСОБА_1 на військовій службі, яка зумовлена вимушеним прогулом близько 15 років, його не направлено до вищестоящого органу управління для підвищення кваліфікації. На думку ОСОБА_1 такі дії управління персоналу штабу командування Повітряних Сил Збройних Сил України суперечать вимогам п.174 Положення про проходження громадянами військової служби, яким визначено підвищення кваліфікації військовослужбовцями не рідше одного разу на п`ять років. У зв`язку з цим, позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не забезпечення ОСОБА_1 проходження підвищення кваліфікації при поновленні на службі; зобов`язати відповідача забезпечити проходження підвищення кваліфікації в Юридичному департаменті Міністерства оборони України та в відповідному юридичному підрозділі Генерального штабу Збройних Сил України.
Позивач в судове засідання не з`явився, суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. В попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позові. Просив позов задовольнити.
Крім того, в заяві про розгляд справи за його відсутності позивач зазначив, що з березня 2015 року він обіймає посаду помічника командира в/ч НОМЕР_1 по правовій роботі начальника юридичної групи. В штат військової частини було введено посаду юрисконсульта, яка є в прямому підпорядкуванні позивача. З приводу цього позивач вважає, що обсяг його відповідальності за організацією роботи є значно вищим в порівняні із попередньою посадою, водночас і являться підставою для направлення його на підвищення кваліфікації.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених в письмовому запереченні відповідача. Додатково вказав, що аркуш бесіди, яким зафіксовано зміст розмови із капітаном ОСОБА_1 , містить прохання останнього про направлення його для підвищення кваліфікації. В той же час, будь-яких зобов`язань начальника управління персоналу заступника начальника штабу командування Повітряних Сил Збройних Сил України щодо направлення, протягом трьох місяців з моменту призначення на посаду, позивача для підвищення кваліфікації, аркуш бесіди не містить. Крім того, з цього приводу письмове звернення позивача до свого безпосереднього начальника військової частини НОМЕР_1 відсутнє. Позивач в кадровому резерві, Резерві просування по службі, для призначення на вищі посади не перебуває, до Плану переміщення на посади не включений, до призначення за новою спеціальністю чи для допуску до експлуатації нових зразків озброєння і військової техніки не спланований, у зв`язку з чим за цими підставами відбору та направленню для навчання на курсах підвищення кваліфікації не підлягає. Оцінка професійного рівня у ході виконання капітаном ОСОБА_1 функціональних обов`язків за посадою не здійснювалася, в зв`язку з чим за цією підставою позивач відбору та направленню для навчання не підлягав. Також, відповідно до Плану підвищення кваліфікації офіцерського складу Повітряних Сил Збройних Сил України на 2015-2016 навчальний рік, затвердженого 01.04.2015, заплановано підвищення кваліфікації фахівців юридичної служби на 2015 рік 5 осіб та на 2016 рік 5 осіб. Позивач, з незалежних від управління персоналу причин до даного Плану включений не був, оскільки поновлений на військовій службі тільки 17.08.2015. Зазначив, що згідно Розрахунку курсів підвищення кваліфікації військовослужбовців Збройних Сил України, підвищення кваліфікації фахівців юридичних служб у 2015 році Міністерством оборони не передбачено.
Щодо вимоги позивача про забезпечення його проходження підвищення кваліфікації саме в Юридичному департаменті Міністерства оборони України та в відповідному юридичному підрозділі Генерального штабу Збройних Сил України, зазначив про її безпідставність, оскільки такі курси проводяться військовим інститутом Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Просив в задоволенні позову відмовити в зв`язку з його безпідставністю.
Представник третьої особи Начальника Генерального штабу Збройний Сил України в судовому засіданні з приводу позовних вимог заперечив з аналогічних підстав зазначених відповідачем. Просив в задоволенні позову відмовити.
Представник третьої особи Військової частини НОМЕР_1 в судовому засіданні позов позивача не визнав з підстав викладених в письмовому запереченні. Додатково зазначив, що позивач, у визначений ст.14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України спосіб, особисто до свого безпосереднього начальника командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом про направлення його на курси підвищення кваліфікації не звертався, в зв`язку з чим відповідне рішення про відмову в його направленні органами військового управління не приймалося. Вказане свідчить про відсутність порушення прав та законних інтересів позивача. Просив в задоволенні позову відмовити.
Представник третьої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. В попередньому судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених в письмовому запереченні. Зазначив, що факт не направлення позивача на курси підвищення кваліфікації не порушує його права та законні інтереси, оскільки потребу в його направленні визначають відповідні командири. Просив в задоволенні позову відмовити.
Заслухавши заперечення представника відповідача, думку представників третіх осіб, дослідивши в сукупності письмові докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, а відповідач заперечує їх, суд зазначає наступне.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.07.2015 №129 капітана ОСОБА_1 , поновленого на військовій службі з 09.08.2000 судовим рішенням, зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення (а.с.89).
Відповідно до витягу з наказу Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 11.08.2015 №345 ОСОБА_1 призначено помічником командира полку з правової роботи начальником юридичної групи військової частини НОМЕР_1 (а.с.4).
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.08.2015 №159 справи та посаду капітан юстиції ОСОБА_1 прийняв 17.07.2015 (а.с.5).
Аркуш бесіди від 03.07.2015, яким зафіксовано зміст розмови начальника управління персоналу заступника начальника штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України із капітаном ОСОБА_1 , містить прохання останнього про направлення його для підвищення кваліфікації (а.с.6, 51-52).
З приводу вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не забезпечення ОСОБА_1 проходження підвищення кваліфікації при поновленні на службі, слід зазначити таке.
Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, а також регулювання питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, визначається Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008.
Крім того, Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.
Добір кандидатів для навчання на курсах підвищення кваліфікації здійснюється на підставі планів переміщення по службі з числа військовослужбовців, зарахованих до резерву кандидатів для просування по службі, та на підставі щорічних планів підвищення кваліфікації військовослужбовців, які потребують підвищення професійного рівня.
Підвищення кваліфікації військовослужбовців офіцерського складу, сержантського та старшинського складу з метою підтримання їх належного професійного рівня здійснюється не рідше одного разу на п`ять років (пункт 174 Положення).
Порядок організації підвищення кваліфікації військовослужбовців визначається наказом Міністра оборони України від 27.11.2008 №593 "Про подальше вдосконалення системи підвищення кваліфікації військовослужбовців та державних службовців Міністерства оборони України та Збройних Сил України".
Відповідно до п.2 даного Наказу відбір та направлення для навчання на курсах підвищення кваліфікації військовослужбовців та державних службовців слід здійснювати з числа осіб, яких призначено або зараховано до кадрового резерву для призначення на вищі посади та таких, які потребують підвищення професійного рівня у ході виконання функціональних обов`язків за посадою. Організація навчання на курсах здійснюється згідно з чинним законодавством.
Підвищення кваліфікації військовослужбовців та державних службовців з метою підтримання їх професійного рівня слід здійснювати не рідше одного разу на 5 років, а для фахівців, уперше призначених на посади державних службовців за новою спеціальністю, не пов`язаною з отриманою ними освітою протягом першого року їх перебування на посаді.
Підвищення кваліфікації військовослужбовців та державних службовців за одним напрямом, з метою підтримання їх професійного рівня, слід здійснювати один раз у 5 років (а.с.53-54).
Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170, визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (а.с.58).
Пунктом 6.1.6 Інструкції визначено, що підвищення кваліфікації військовослужбовців здійснюється з метою забезпечення безперервності підготовки та перспектив просування по службі. Підвищення кваліфікації направлене на отримання військовослужбовцями знань, умінь і практичних навичок для виконання обов`язків за посадами.
Підвищення кваліфікації військовослужбовців здійснюється при військових навчальних закладах на підставі щорічних планів підвищення кваліфікації. До планів підвищення кваліфікації включаються військовослужбовці, які:
зараховані до Резерву для просування по службі;
включені до Плану переміщення на посади;
внаслідок існуючої потреби сплановані до призначення за новою спеціальністю чи для допуску до експлуатації нових зразків озброєння і військової техніки.
Порядок організації підвищення кваліфікації визначається Міністерством оборони України на підставі існуючих потреб у здійсненні післядипломної освіти військовослужбовців.
Як зазначив у судовому засіданні представник відповідача, на виконання наказу Міністра оборони України від 27.11.2008 №593 "Про подальше вдосконалення системи підвищення кваліфікації військовослужбовців та державних службовців Міністерства оборони України та Збройних Сил України" щодо складання щорічних планів підвищення кваліфікації військовослужбовців та державних службовців, а також подання замовлень на навчання таких на курсах, Управлінням персоналу штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України складений План підвищення кваліфікації офіцерського складу Повітряних Сил Збройних Сил України на 2015-2016 навчальний рік, який затверджений ТВО командувача Повітряних Сил Збройних Сил України 01.04.2015. До Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України замовлення на навчання на курсах підвищення кваліфікації військовослужбовців на 2015-2016 навчальний рік подано 28.04.2015. Відповідно до Плану та замовлення планувалося у Військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка провести підвищення кваліфікації фахівців юридичної служби на 2015 рік 5 осіб та 2016 рік 5 осіб.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що в силу того, що План підвищення кваліфікації офіцерського складу Повітряних Сил Збройних Сил України на 2015-2016 навчальний рік затверджений 01.04.2015, в той час як позивач поновлений на військовій службі 17.08.2015, включення останнього до даного плану не відбулося з об`єктивних причин.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що підвищення кваліфікації фахівців юридичних служб у 2015 році Міністерством оборони України передбачено не було.
В силу того, що позивач в кадровому резерві, Резерві просування по службі не перебуває, до Плану переміщення на посади не включений, до призначення за новою спеціальністю чи для допуску до експлуатації нових зразків озброєння і військової техніки не спланований, до Плану підвищення кваліфікації офіцерського складу Повітряних Сил Збройних Сил України на 2015-2016 навчальний рік не включений, у зв`язку з чим за цими підставами відбору та направленню для навчання на курсах підвищення кваліфікації не підлягає.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача забезпечити проходження підвищення кваліфікації в Юридичному департаменті Міністерства оборони України та в відповідному юридичному підрозділі Генерального штабу Збройних Сил України слід зазначити наступне.
Згідно додатку до наказу Міністра оборони України від 27.11.2008 №593 "Про подальше вдосконалення системи підвищення кваліфікації військовослужбовців та державних службовців Міністерства оборони України та Збройних Сил України" (в редакції наказу Міністра оборони України від 28.12.2011 №827) визначена кількість фахівців юридичної служби, що підлягають підвищенню кваліфікації, що становить не більше 10 осіб. Вищим навчальним закладом, в якому проводяться дані курси, визначений Військовий інститут Київського національного університету імені Тараса Шевченка (а.с.56).
З огляду на вищевикладене, підвищення кваліфікації можливе тільки у визначеному вищому навчальному закладі - Військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка, а тому вимога позивача щодо забезпечення його проходження підвищення кваліфікації в Юридичному департаменті Міністерства оборони України та в юридичному підрозділі Генерального штабу Збройних Сил України є безпідставною.
Разом з тим, позивачем зазначено, що з березня 2015 року він обіймає посаду помічника командира в/ч НОМЕР_1 по правовій роботі начальника юридичної групи. В штат військової частини було введено посаду юрисконсульта, з приводу чого позивач вважає, що обсяг його відповідальності за організацією роботи є значно вищою в порівняні із попередньою посадою, водночас і являться підставою для направлення його на підвищення кваліфікації.
З приводу цього суд зазначає таке.
З довідки Військової частина НОМЕР_1 від 13.01.2016 №350/490/49/77пс вбачається, що відповідно до штату №29/269, на якому утримувалася військова частина НОМЕР_1 до переходу на інший штат відповідно до Директиви Міністерства оборони України від 02.09.2011 №322/1/07 від 10.01.2012, штатна категорія посади «юрисконсульт» визначена як «капітан юстиції», військово-облікова спеціальність 8503003, з посадовим окладом 150-158 грн., який у відповідності до Указу Президента України від 16.12.2007 за №1234 змінений на посадовий оклад 950-1030 грн., військово-облікова спеціальність при цьому не змінилася.
Відповідно до штату №14/274, на якому утримується на даний час військова частина НОМЕР_1 , штатна категорія посади «помічник командира з правової роботи» визначена як «капітан юстиції» з військово-обліковою спеціальністю-8503003 та посадовим окладом 950-1030 грн.
На підставі Директиви Міністерства оборони України від 14.02.2015 №Д-322/1/5 дск з 31.03.2015, в результаті проведення організаційних заходів, найменування посади «помічник командира з правової роботи» змінено на «помічник командира з правової роботи начальник юридичної групи» при цьому посадовий оклад та військово-облікова спеціальність змінені не були.
Таким чином твердження позивача щодо збільшення обсягу його відповідальності за організацією роботи є помилковим.
З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, позовні вимоги є безпідставними, як наслідок адміністративний позов задоволенню не підлягає.
На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 02.02.2016.