Справа № 308/7845/15-а
Суддя: Світлик О. М.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7845/15-а
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2016 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання Копчі Є.І.,

з участю прокурора Дробиняк Ю.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород заяву про закриття провадження у справі за адміністративним позовом прокурора м. Ужгорода в інтересах громадянки позивача ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради та ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 211 від 21.10.1988 року «Про передачу в оренду приміщення, переобладнання квартир, будинків, затвердження актів технічного стану будинків»,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває справа за адміністративним позовом прокурора м. Ужгорода в інтересах громадянки позивача ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради та ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 211 від 21.10.1988 року «Про передачу в оренду приміщення, переобладнання квартир, будинків, затвердження актів технічного стану будинків», а саме, п. 2.1. вказаного рішення, згідно з яким виконавчий комітет Ужгородської міської ради народних депутатів вирішив відмінити пункт рішення №177 від 14.09.88 про дозвіл ШЕД-859 на використання приміщення квартири №5 по вул. Мукачівській, як гуртожиток; доручити Житлово-експлуатаційному обєднанню укласти договір-найму з інспектором Ужгородської таможні гр. ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1, яка складається з 2-х кімнат площею 20 кв.м., кухні і санвузла. Звернення з позовом мотивоване тим, що ОСОБА_3 не перебував на квартирному обліку осіб, які потребують покрашення житлових умов і тому права на найм вказаної квартири не мав, чим порушено житлові права ОСОБА_1 у користуванні квартирою, які підлягають поновленню шляхом визнання недійсним спірного пункту рішення органу місцевого самоврядування.

Представник відповідача ОСОБА_4 22.10.2015 року подав до суду заяву про закриття провадження у справі, яку обґрунтовує тим, що виходячи зі змісту предявленого позову, характеру спірних правовідносин, прокурор звернувся за захистом житлових і майнових прав та інтересів позивача, які порушені оскаржуваним рішенням, відтак, бажаним результатом для позивача є захист приватного житлового інтересу. Також зазначає, що предявляючи вимогу про визнання нечинним рішення субєкта владних повноважень, позивач тим самим оспорює і майнові права другого відповідача (ОСОБА_3Ф.), який на підставі оскаржуваного рішення отримав у найм житлове приміщення, а в подальшому набув його у власність. Вказує, що субєктний склад учасників спору унеможливлює його розгляд в порядку адміністративного судочинства, в тому числі і в силу положень ч. 4 ст. 50 КАС України, які регламентують можливість бути відповідачами фізичних осіб лише за адміністративним позовом субєкта владних повноважень.

У судовому засіданні 22.10.2015 року розгляд клопотання було відкладено за клопотанням прокурора для надання можливості ознайомитися із заявою про закриття провадження у справі та долучених до неї судових рішень.

11 листопада 2015 року через канцелярію суду зареєстровано заперечення на заяву про закриття провадження у справі представника позивача ОСОБА_2 з посиланням на те, що підставою даного позову є порушення органом місцевого самоврядування порядку та умов обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, грубе порушення процедури затвердження спільних рішень адміністрації і профспілкового комітету організацій про надання жилих приміщень у будинках відомчого житлового фонду, неналежний нагляд і контроль за забезпеченням реалізації права громадян на житло. Також представник позивача вказує на наявність ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2015 року у справі №308/6967/15-ц про відмову у відкритті аналогічного позову, заявленого в порядку цивільного судочинства, яка набула законної сили. Крім того, заперечення щодо закриття провадження у справі представник позивача обґрунтовує положеннями постанови Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів».

Заявою від 01.02.2016 року представник відповідача ОСОБА_4 доповнив свої обґрунтування заяви про закриття провадження у справі посиланням на судову практику Верховного Суду України у справах № 6-2139цс15, №21-222а15, №6-2510цс15,№21-308а14-1, №21-405а14, №21-493а14.

Наголошує, що відповідно до п. 21 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року № 3 ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права. Вказує, що згідно з п. 24 згаданої постанови пленуму у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (стаття 25 Закону України від 4 вересня 2008 року № 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків») тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень.

У даному судовому засіданні представник відповідача та відповідач підтримали заявлене клопотання про закриття провадження у справі.

Прокурор заперечив можливість задоволення заяви про закриття провадження у справі, вказуючи на недопустимості спорів між судами про підсудність.

Представник позивача просить відмовити у задоволенні заяви про закриття провадження у справі з підстав, зазначених у письмових запереченнях.

Відповідач - виконавчий комітет Ужгородської міської ради у судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, заперечення по суті позову не надав.

Заслухавши доводи і заперечення осіб, які брали участь у справі з приводу заяви про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами спору, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з положеннями ст. 15 ЦПК України суди в порядку цивільного судочинства розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, що виникають із цивільних, житлових, земельних та інших правовідносин.

Предметом даного позову є визнання незаконним рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради, на підставі якого право найму на житлове приміщення, яке використовувалося як гуртожиток, набув відповідач ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (померла). З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 набув право власності на частку в квартирі АДРЕСА_2.

Водночас, з оскаржуваного рішення у разі підставності обставин, про які зазначено в адміністративному позову, вбачається порушення прав Шляхово-експлуатаційної дільниці №859 при відміні дозволу на використання приміщення квартири №5 по вул. Мукачівський як гуртожиток.

Таким чином, з огляду на викладене, виходячи з характеру спірних правовідносин, вбачається спір, який не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, провадження у справі слід закрити, оскільки вказану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. 186 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом прокурора м. Ужгорода в інтересах громадянки позивача ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради та ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 211 від 21.10.1988 року «Про передачу в оренду приміщення, переобладнання квартир, будинків, затвердження актів технічного стану будинків».

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Роз'яснити позивачеві, що розгляд справи відноситься до юрисдикції загального суду у цивільному судочинстві.

Суддя О.М. Світлик