Справа № 2-а-1109/10
Суддя: Скобельський С. І.
Дата ухвалення: 2010-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-1109/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі:

головуючого - судді Скобельського С.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Коростені

адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області, управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області про стягнення невиплачених коштів, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 В.1. звернувся із зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що йому не було проведено у повному обсязі виплати, передбачені ст.ст.37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що призвело до порушення його прав. Заборгованість по доплаті до заробітної плати особам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення та доплати в зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування позивач визначив у розмірі 65943 грн. У своєму позові він посилався на те, що отримував відповідні доплати та допомоги у розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, тоді як Законом визначені інші, значно більші, їх розміри, кратні мінімальній заробітній платі у відповідні періоди.

Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій позов свій підтримав в частині стягнення коштів з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області, а в частині стягнення коштів з управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області відмовився та просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заперечення, в яких позов не визнає і просив справу розглянути без участі представника. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду 16 липня 2009 року і працює у центрі електрозвязку № 4 Житомирської філфї ВАТ "Укртелеком", що у м. Коростені Житомирської області, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення і являється потерпілим 4-ї категорії від Чорнобильської катастрофи.

Отже позивач має право на отримання коштів в розмірах, що передбачені ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", адже відповідно до ст.39 Закону - "заробітна плата особам які працюють на території гарантованого добровільного відселення, повинна була підвищуватись на дві мінімальні зарплати", а щомісячна грошова допомога в зв'язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва (ст.37 Закону) виплачується в розмірі 40% мінімальної заробітної плати".

Отримання позивачем коштів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" суперечить Закону України "Про статус і соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи", яким встановлені компенсації та доплати громадянам, які проживають та працюють на територіях радіоактивного забруднення.

Тобто у спірний період часу ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати.

Згідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів України.

Виплатою доплат у твердих сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, порушені права позивача.

Виходячи з пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Позов в частині стягнення по доплаті до заробітної плати особам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення та по доплаті щомісячної грошової допомоги в зв'язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва ст.37,39 Закону підлягає частковому задоволенню в межах строку позовної давності і обмежень визначених законодавством

Посилання позивача на трудове законодавство є безпідставним, оскільки ці вимоги не є заробітна плата і позивач не знаходився в трудових правовідносинах з відповідачем.

Згідно ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, у звязку з чим вимоги позивача в частині стягнення коштів, передбачених ст.ст.37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підлягають частковому задоволенню, а саме за період з 1 червня 2008 року по ЗО травня 2009 року в межах строків позовної давності і обмежень визначених законодавством. Посилання позивача, що ці доплати є заробітною платою є помилкові, оскільки позивач не знаходиться у трудових правовідносинах з відповідачем.

Оскільки відповідач не оспорює розрахунок сум, наданий позивачем, тому суд вважає, що заборгованість перед ОСОБА_1 по ст.37 Закону за період з 1 червня 2008 року по 30 травня 2009 року становить 2720 грн. 80 коп.

Заборгованість перед ОСОБА_1 по ст.39 Закону за період з 1 червня 2008 року по 30 травня 2009 року становить 13598 грн. 21 коп.

Суд, при розгляді даного позову прийшов до висновку, що відповідач при здійсненні нарахувань та виплаті коштів, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", діяв всупереч Закону, а тому порушив вимоги позивача і суд визнає дії відповідача неправомірними.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області, суд стягує заборгованість з нього.

А тому на підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.94, 159 - 163, 167, 254 КАС України, ст.19 Конституції України, ст.ст.37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області щодо нарахування та виплати коштів, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відносно ОСОБА_1 - неправомірними.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області на користь ОСОБА_1: - 13598 (тринадцять тисяч п'ятсот девяносто вісім) грн. 21 коп. заборгованості доплати до заробітної плати відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 1 червня 2008 року по 30 травня 2009 року; - 2720 (дві тисячі сімсот двадцять) грн. 80 коп. допомоги в зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 1 червня 2008 року по ЗО травня 2009 року.

В задоволенні решти позову ОСОБА_1 - відмовити за його безпідставністю.

Постанова Коростенського міськрайонного суду Житомирської області може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду на протязі 20 днів, після подачі до Коростенського міськрайонного суду заяви про апеляційне оскарження цієї постанови, яка може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя