Справа № 826/26482/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 січня 2016 року № 826/26482/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І., суддів Данилишин В.М. Качура І.А. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Громадської організації "Центр протидії корупції "Громадська ініціатива"
до Державного агентства лісових ресурсів України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1

провизнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Громадська організація «Центр протидії корупції «Громадська ініціатива» звернулось до суду з позовом до Державного агентства лісових ресурсів України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності стосовно перевірки відомостей щодо незастосування до ОСОБА_1 заборон передбачених ч. 3 ст. 1 Закону України «Про очищення влади»; визнання протиправними дій щодо укладання з ОСОБА_1 контракту від 05.12.2014 щодо його призначення на посаду директора державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» з 04.02.2015 по 03.02.2020; визнання протиправним та скасування наказу від 05.12.2014 № 728-к про призначення за контрактом ОСОБА_1; зобов'язання розірвати контракт на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України та прийняти рішення про проведення конкурсного відбору директора державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» відповідно до процедури, визначеної Порядком проведення конкурсного відбору керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2008 № 777.

Позов обґрунтовано тим, при прийняття оскаржуваного наказу та укладання контракту з ОСОБА_1 відповідачем не було проведено перевірку відповідно до Закону України «Про очищення влади» та останнім не було надано довідку про результати такої перевірки, отже відповідач зобов'язаний був прийняти рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 на посаду директора державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство». Крім того позивач вказує, що в порушення Порядку проведення конкурсного відбору керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2008 № 777 директора зазначеного державного підприємства призначення без проведення конкурсного відбору, що, на думку позивача, має правовим наслідком звільнення ОСОБА_1 з посади директора державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» та проведення конкурсного відбору.

Позивач клопотав про вирішення справи без його участі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи, з яких вбачається, що постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2008 № 777, якою затверджено Порядок проведення конкурсного відбору керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки набуло чинності з 21.02.2014, тобто після прийняття оскарженого наказу. Крім того представник відповідача вказував, що перевірка третьої особи була проведена відповідно до Плану проведення перевірок та наказу Держлісагенства від 27.02.2015 № 77-к «Про початок проведення в територіальних органах та державних підприємствах, що належать до сфери управління Держлісагенства перевірки. Передбаченої Законом України «Про очищення влади». Також, представник відповідача зазначив, що оскаржувані дії та наказ не порушують права, свободи та інтереси позивача. Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового вирішення справи.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору заперечував проти задоволення позову, з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи, проте явку представника в судове засідання не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового вирішення справи.

Судом відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою від 26.01.2016 закрито провадження у справі № 826/26482/15 в частині позовних вимог про визнання протиправними дії щодо укладання з ОСОБА_1 контракту від 05.12.2014 щодо його призначення на посаду директора державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» з 04.02.2015 по 03.02.2020; визнання протиправним та скасування наказу від 05.12.2014 № 728-к про призначення за контрактом ОСОБА_1; зобов'язання розірвати контракт на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебував на посаді директора державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство».

04.12.2014 ОСОБА_1 звернувся до голови Державного агентства лісових ресурсів України з заявою про призначення його за контрактом на вказану посаду на новий термін.

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 05.12.2014 №728-к ОСОБА_1 призначено на посаду директора зазначеного державного підприємства.

Згідно пункту 4 частини першої статті 6 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань призначають на посаду та звільняють з посади керівників державних підприємств, установ, організацій та господарських структур, укладають і розривають з ними контракти, здійснюють контроль за дотриманням їх вимог.

Відповідно до Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 № 521, Державне агентство лісових ресурсів України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства, який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства.

Згідно з пп. 18 п. 11 згадуваного Положення Голова Держлісагентства, зокрема, утворює, ліквідує, реорганізовує підприємства, установи, організації, затверджує їх положення (статути) в установленому законом порядку призначає на посади та звільняє з посад їх керівників, виконує в межах повноважень, передбачених законом інші функції з управління об'єктами державної власності, що належать до сфери управління Держлісагентства.

Порядок проведення конкурсного відбору керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2008 № 777 (в редакції від 12.07.2010, далі - Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку цей Порядок визначає процедуру конкурсного відбору керівників державних суб'єктів господарювання - державних підприємств, господарських товариств, єдиним засновником та учасником яких є держава (далі - підприємства) у разі прийняття міністерством, Фондом державного майна, іншим органом, що здійснює управління об'єктами державної власності, рішення про необхідність проведення такого відбору.

Дія цього Порядку не поширюється на призначення керівників малих державних підприємств, підприємств оборонно-промислового комплексу, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, керівників, що призначаються Кабінетом Міністрів України, керівників, які забезпечили виконання показників попереднього контракту і з якими за рішенням органу, до сфери управління якого належить підприємство, контракт укладається на новий строк у встановленому порядку, керівника державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський", керівника державного підприємства "Дирекція з капітального будівництва і реконструкції Міжнародного аеропорту "Донецьк", керівника державного підприємства "Дирекція з будівництва об'єктів ЄВРО 2012 у м. Львові".

Пунктом 3 Положення про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1993 №203 встановлено, що контракт можу бути укладений на термін від 1 до 5 років. З керівником підприємства, раніше обраним чи призначеним на посаду, також укладається або переукладається контракт. За 2 місяці до закінчення строку дії контракту він може бути за згодою сторін продовжений або укладений на новий термін.

Як зазначено вище, ОСОБА_1 перебував на посаді директора державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» та 04.12.2014 звернувся до голови Державного агентства лісових ресурсів України з заявою про призначення його за контрактом на вказану посаду на новий термін.

Отже, фактично в даному випадку має місце укладання контракту на новий строк з особою, яка обіймала посаду директора зазначено державного підприємства, а не призначення нового керівника, а відтак дія Порядку у редакції чинній на час призначення третьої особи на посаду директора, не поширюється на правовідносини щодо укладання контракту з третьою особою на новий строк.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 53 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2008 №777» визначено, що суб'єктам управління об'єктами державної власності необхідно забезпечити призначення керівників суб'єктів господарювання державного секторі економіки виключно за результатами конкурсного відбору.

Проте вказана вище редакція постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2008 № 777 щодо обов'язкового проведення конкурсного відбору керівників суб'єктів господарювання державного секторі економіки набрала чинності 21.02.2015, тобто після прийняття наказу від 05.12.2014 № 728-к.

Відповідно до 2 Порядку в редакції від 14.01.2015 підставою для оголошення конкурсного відбору керівника підприємства (далі - конкурсний відбір) є рішення (наказ) міністерства, Фонду державного майна або іншого органу, який виконує функцію з управління підприємством (далі - суб'єкт управління), із зазначенням строку приймання заяв і проведення конкурсного відбору, яке приймається не пізніше ніж через 10 днів після відкриття вакансії керівника підприємства (для підприємств, функції з управління якими виконує Кабінет Міністрів України, - рішення Кабінету Міністрів України).

Судом встановлено, що посада директора державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» на час вирішення справи не є вакантною, отже суд не вбачає бездіяльності відповідача щодо прийняття рішення про проведення конкурсного відбору на вказану посаду.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем Закону України «Про очищення влади» суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади» (далі - Закон) заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо: керівників державних, у тому числі казенних, підприємств оборонно-промислового комплексу, а також державних підприємств, що належать до сфери управління суб'єкта надання адміністративних послуг.

Пунктом 8 ч. 3 ст. 1 Закону України «Про очищення влади» визначено, що заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, які обіймали сукупно не менше одного року посаду (посади) у період з 25 лютого 2010 року по 22 лютого 2014 року: керівника державного підприємства, що належить до сфери управління суб'єкта надання адміністративних послуг, яке відповідно до законодавства вчиняє дії, необхідні для надання адміністративних послуг.

Статтею 6 Закону визначено, що особа, яка претендує на зайняття посади, визначеної пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону (крім громадян, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу та на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або залучаються до виконання обов'язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на території проведення антитерористичної операції), подає власноручно написану письмову заяву, якою повідомляє про те, що до неї не застосовуються заборони, визначені частинами третьою або четвертою статті 1 цього Закону, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей стосовно неї відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 49 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року N 563 "Деякі питання реалізації Закону України "Про очищення влади" (в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року N 167), у разі призначення особи на іншу посаду в межах одного органу державної влади (у тому числі в разі призначення особи з територіального органу в апарат центрального органу виконавчої влади і навпаки) чи органу місцевого самоврядування, призначення в порядку переведення на посаду з одного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування до іншого органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, призначення в порядку переведення особи, яка перебуває на посаді в органі державної влади, що припиняється, на посаду до іншого органу державної влади, до якого переходять повноваження та функції органу державної влади, що припиняється, проводиться перевірка у строки та в порядку, визначені пунктами 41 - 47 цього Порядку. У разі призначення особи на іншу посаду в межах апарату органу державної влади чи в межах органу місцевого самоврядування перевірка щодо неї не проводиться.

Враховуючи, що ОСОБА_1 перебував на посаді директора державного підприємства, отже в даному випадку має місце продовження дії контракту на тій же посаді в межах одного й того ж органу, отже на думку суду відсутні підстави для проведення перевірки в порядку ст. 6 Закону.

Згідно ст. 4 Закону особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону (далі - заява).

Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом 3 частини другої статті 5 цього Закону.

Відповідно до Плану проведення перевірок відповідно до Закону України «Про очищення влади», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №1025-р перевірку щодо керівників державних, у тому числі казенних, підприємств, підприємств оборонно-промислового комплексу, а також, державних підприємств, що належать до сфери управління суб'єкта надання адміністративних послуг передбачено провести протягом березня - травня 2015 року.

У зв'язку з викладеним, наказом Держлісагентства від 27.02.2015 № 77-к «Про початок проведення в територіальних органах та державних підприємствах, що належать до сфери управління Держлісагентства перевірки, передбаченої Законом України «про очищення влади» з 02.03.2015 розпочато перевірку передбачену згадуваним Законом.

На момент подання заяви та призначення третьої особи директором державного підприємства останній перебував на посаді директора такого державного підприємства, отже перевірка відносно нього має проводиться згідно Плану проведення перевірок.

В матеріалах справи наявна копія висновку Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Київській області від 13.06.2015 №13147/14 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону, відповідно до якого за результатами проведеної перевірки встановлено, що вартість майна (майнових прав) вказаних ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання майнового характеру за 2014 рік, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону відповідає інформації про доходи, отримані із законних джерел.

Враховуючи, що відповідачем проведено перевірку відомостей в порядку ст.. 4 Закону, отже суд не вбачає бездіяльності відповідача щодо проведення перевірки третьої особи відповідно до Закону.

Крім того, судом встановлено та сторонами не заперечується, що позивач не є учасником спірних правовідносин щодо проведення конкурсного відбору та, як наслідок, призначення директора державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство».

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 8 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, судовому захисту в адміністративних судах України підлягає лише порушене право, а отже предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Суд наголошує, що захист прав здійснюється у разі їх порушення. З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства.

Проте, позивач жодним чином не довів порушення відповідачем його прав та інтересів у вказаних правовідносинах.

Підсумовуючи викладене - судом не встановлено протиправної бездіяльності відповідача щодо перевірки відомостей щодо незастосування до ОСОБА_1 заборон передбачених ч. 3 ст. 1 Закону України «Про очищення влади»; прийняти рішення про проведення конкурсного відбору директора державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» відповідно до процедури, визначеної Порядком проведення конкурсного відбору керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2008 № 777, відповідачем не порушено права та інтереси позивача у вказаних правовідносинах, а тому суд не вбачає підстав для задовлення позову.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирання законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Суддя В.І. Келеберда

Судді В.М. Данилишин

І.А. Качур