Справа № 162/2282/15а,2а/161/122/15
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016р. Справа № 876/8093/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Яворського І.О.,

судді Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області

на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2015р. у справі №161/2282/15-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2015р. позивач: ОСОБА_1 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, просив визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області щодо відмови у включенні до стажу роботи для призначення пенсії періоду роботи з 28.11.1988р. по 01.02.1989р.; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області включити до стажу роботи для призначення пенсії період роботи з 28.11.1988р. по 01.02.1989р. та з врахуванням даної обставини провести перерахунок пенсії з дати її призначення - з 24.02.2014р.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2015р. у справі №161/2282/15-а позовні вимоги задоволено частково, визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області щодо відмови у включенні до стажу роботи для призначення пенсії періоду роботи з 28.11.1988р. по 01.02.1989р.; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області включити до стажу роботи для призначення пенсії період роботи з 28.11.1988р. по 01.02.1989р. та з врахуванням даної обставини провести перерахунок пенсії з 13.08.2014р.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач у справі: управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю з'ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що згідно з записами у трудовій книжці позивача №15-17 за період роботи з 28.11.1988р. по 01.02.1989р. у записі на звільнення дописано підставу звільнення (наказ, його дата та номер), на основі якої внесено відповідний запис, тому немає підстав зараховувати до загального страхового стажу вказаний період роботи.

З урахуванням вимог п.1 ч.1 ст.197 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 24.02.2014р. ОСОБА_1 управлінням Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З повідомлення управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області №543/Г-01 від 08.12.2014р. вбачається, що до страхового стажу не було зараховано період роботи з 28.11.1988р. по 01.02.1989р. у зв'язку з тим, що в трудовій книжці підстава звільнення дописана іншою ручкою. Крім того, запис про звільнення з роботи внесено до трудової книжки у порушення вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників та роз'яснено, що позивач має право на дорахування стажу за даний період при наданні уточнюючої довідки, а також довідки про перейменування (реорганізацію підприємства) (а.с.12).

Відповідно до вимог ч.1 ст.48 Кодексу Законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із вимогами п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993р., трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З архівної довідки Комунальної установи Луцької міського трудового архіву №65/1-12 від 08.05.2015р. вбачається, що документи з особового складу "Луцького спецХРУ по заказам населения", "Хозрасчетного подрядного специализированного ремонтно-строительного участка по заказам населения" на зберігання в Луцький міський трудовий архів не надходили.

З відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 08.05.2015р. вбачається, що до 15.06.1993р. за даними ОКПО (Общесоюзный классификатор предприятий и организаций Украины - рос.) суб'єкт мав назву "Хозрасчетный подрядный специализированный ремонтно-строительный участок по заказам населения Волынского облремстройтреста г.Луцк" (рос.) (ідентифікаційний код 05426949). Перереєстрація суб'єкта господарювання відбулася на основі договору купівлі-продажу майна від 04.05.1993р. між обласним фондом комунального майна та товариством покупців, створеним трудовим колективом суб'єкта господарювання.

Трудовою книжкою позивача підтверджується, що 28.11.1988р. ОСОБА_1 був прийнятий на роботу "механиком участка у Луцкого спецХРУ по заказам населения", в подальшому перейменоване на "Хозрасчетный подрядный специализированный ремонтно-строительный участок по заказам населения", а 01.02.1989р. був звільнений з роботи на вказаному підприємстві. Вказані записи застережні підписом керівника та засвідчені печаткою підприємства (а.с.6).

Трудова книжка позивача заповнена відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993р. №58.

Таким чином, колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що трудова книжка позивача, як основний документ про трудову діяльність працівника, містить достатні відомості, які підтверджують стаж роботи та визначають його право на пенсію.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2015р. у справі №161/2282/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, - залишити без задоволення.

2. Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2015р. у справі №161/2282/15-а, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.О. Яворський

Суддя В.П. Сапіга