Справа № П/811/4138/14
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2016 р. м. Київ К/800/26842/15

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадіум-Імпорт» до Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби про стягнення надмірно сплачених платежів,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кадіум-Імпорт» (далі - ТОВ «Кадіум-Імпорт», позивач) звернулось до суду з позовом до Кіровоградської митниці та Головного управління державної казначейської служби України в Кіровоградській області, в якому просило стягнути з Державного бюджету надмірно сплачену суму податку на додану вартість у розмірі 77 760 грн 48 коп.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року, позов задоволено: стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Кадіум-Імпорт» грошові кошти у сумі 77 760,48 грн. податку на додану вартість, що був надмірно сплачений як фінансова гарантія забезпечення сплати митних платежів за відкоригованою митною декларацією від 06 лютого 2014 року № 901050000/2014/001052.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції та ухвалою апеляційного суду про залишення його без змін, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій ставить питання про скасування таких рішень та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Позивач заперечень проти касаційної скарги не надав.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 червня 2015 року вирішено питання про заміну відповідача з Кіровоградської митниці Міндоходів (далі - митний орган) на Кіровоградську митницю Державної фіскальної служби (далі - відповідач) в порядку процесуального правонаступництва.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Як установлено судами, при митному оформлені імпортованого позивачем на підставі контракту, укладеного з литовською компанією Textile Service UAB 21 травня 2013 року за № 03/13, товару, митному органові представлена вантажна митна декларація від 04 лютого 2014 року № 901050000/2014/000982, в якій митна вартість товару визначена за основним методом в сумі 99125,50$, в тому числі податок на додану вартість 158 462,02 грн.

Митним органом складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 05 лютого 2014 року № 901050000/2014/00017 та прийнято рішення від 05 лютого 2014 року № 901000003/2014/000014/2, якими ціна імпортованого товару (тканини) визначена в сумі 147 768,36$. Податок на додану вартість збільшений на 77 760 грн 48 коп. та склав 236 222 грн 50 коп.

Розмитнення товару здійснено через процедуру надання фінансової гарантії у формі сплати різниці між сумою митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, визначених митницею, після чого товар випущений у вільний обіг. Розмір сплаченої фінансової гарантії склав 77 760,48 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 травня 2014 року у справі № П/811/866/14, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року, визнані протиправними і скасовані картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 05 лютого 2014 року № 901050000/2014/00017 та рішення про коригування митної вартості від 05 лютого 2014 року № 901000003/2014/000014/2.

25 вересня 2014 року позивач звернувся до Кіровоградської митниці Міндоходів з заявою про повернення з Державного бюджету України митних платежів, надмірно сплачених до бюджету, в сумі 77 760,48 грн.

За результатом розгляду названої заяви митний орган листом від 27 жовтня 2014 року № 1769/03/11-78-52-27 повідомив про відсутність підстав вважати перераховані позивачем до Державного бюджету України кошти, як надміру сплачені, оскільки постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 травня 2014 року у справі № П/811/866/14 не зобов'язано митний орган визнати заявлену декларантом митну вартість, таким чином не можливо вважати перераховані до Держбюджету кошти як надміру сплачені. Також, враховуючи те, що питання повернення коштів з Державного бюджету України не було предметом розгляду судом і рішення по цьому питанню не приймалось, у Кіровоградської митниці Міндоходів підстави для повернення коштів відсутні.

Названі обставини зумовили звернення позивача до суду з цим позовом для захисту порушеного, на його думку, права на повернення суми податку на додану вартість, який сплачений у якості фінансової гарантії забезпечення сплати митних платежів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із того, що, оскільки відповідні картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України та рішення про коригування митної вартості визнані протиправними та скасовані в судовому порядку, а відповідне рішення набрало законної сили, то має місце надмірна сплата митних платежів, які підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

Колегія суддів вважає висновки судів передчасними.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань визначені статтею 43 Податкового кодексу України, пунктами 43.1 - 43.6 якої встановлено наступне:

Помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Під час розгляду справи суд першої інстанції надав поверхневу оцінку питанню наявності у позивача податкового боргу на момент звернення до митного органу з заявою про повернення надміру сплаченого податку на додану вартість, обмежившись аналізом податкової звітності з податку на додану вартість та констатуванням наявності від'ємного значення з цього податку.

Апеляційний суд залишив вказане питання поза увагою.

Отже, ухвалені судами обох інстанцій рішення не відповідають вимогам статті 159 КАС України щодо законності та обґрунтованості, а тому такі рішення підлягають скасуванню в повному обсязі, а справа відповідно до правил статті 227 КАС України - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суд касаційної інстанції не може встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судових рішеннях.

Під час розгляду справи судам слід надати оцінку спірним відносинам із урахуванням вищевикладеного та правових позицій Верховного Суду України, які викладені, зокрема, в постановах від 15 квітня 2014 року (справа № 21-29а14), від 12 листопада 2014 року (справи №№ 21-268а14, 21-391а14), 25 листопада 2014 року (справа 21-338а14) та від 24 березня 2015 року (справа № 21-3а15).

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: