Справа № 820/11297/15
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 січня 2016 р. № 820/11297/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі Головуючого судді - Зінченка А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до Харківської міської ради та Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради та Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, в якому, з урахуванням уточнень, просив суд скасувати рішення Червонозаводської районної в місті Харкові ради від 21 жовтня 2008 року № 492 та рішення реєстратора про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок літ. «А-4» (адреса нерухомого майна: Харківська обл., м. Харків, провулок Лопатинський, буд. 15-А, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 05.11.2008 року, дата внесення запису: 05.11.2008 року, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, б/н, 30.10.2008 року, Червонозаводська районна у м. Харкові рада).

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що ТОВ "ОТП Факторинг Україна" є іпотекодержателем за іпотечним договором № PML-706/121/2008, укладеним 14.07.2008 року з ОСОБА_1 (Іпотекодавець), відповідно до умов якого з метою забезпечення виконання Іпотекодавцем своїх зобов'язань за кредитним договором № ML-706/121/2008 від 14.07.2008 року про надання грошових коштів у розмірі 130000,00 доларів США, останній надав Іпотекодержателю в іпотеку майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Виконавчого комітету Червонозаводської районної в місті Харкові ради «Про надання нової поштової адреси та видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок літ. «А-4» по пров. Лопатинському, 15-А» № 492 від 21.10.2008 року вирішено, зокрема: надати квартирі АДРЕСА_2 нову поштову адресу: провулок Лопатинський, 15-А; оформити та видати свідоцтво про право власності на житловий будинок літ «А-4» загальною площею 106,7 кв.м., житловою площею 65,6 кв.м. по провулку Лопатинському, 15-А на імя ОСОБА_1.

Також, рішенням Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 05.11.2008 року проведено реєстрацію права власності житлового будинку літ «А-4» за адресою: Харківська область, м. Харків, пров. Лопатинський, буд. 15-А за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 30.10.2008 року, виданого Червонозаводською районною у м. Харкові радою.

Позивач вважає дії відповідачів такими, що порушують його законні права та інтереси, оскільки в порушення вимог законодавства України, не перевірили наявність обтяжень на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, внаслідок чого, заставлене майно без згоди іпотекодержателя перетворилося в обєкт, який не відповідає описаному в договорі предмету іпотеки, а тому унеможливлює його ідентифікацію та суперечить його первинним реєстраційним даним.

В судове засідання представник позивача не прибув, але надав до суду клопотання, в якому підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та розглядати справу за його відсутності.

Представники відповідачів в судове засідання не прибули, про час та місце проведення судового засідання були повідомлений належним чином, а тому суд приходить до висновку про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладене, суд відповідно до ст. 128 КАС України ухвалив проводити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що 14.07.2008 року між ЗАТ «ОТП БАНК» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) укладено договір іпотеки № PML-706/121/2008, згідно умов якого для забезпечення повного та своєчасного виконання Іпотекодавцем боргових зобовязань за кредитним договором № ML-706/121/2008, Іпотекодавець надав Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яке належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.12.2007 року по справі № 2-4404/07, зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно 17.01.2008 року згідно Витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 10867685, номер запису П-9-11514 в книзі 1 (а.с. 25-27).

Вказаний договір 14.07.2008 року посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за № 939.

Також, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 накладено заборону відчуження зазначеної в договорі квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1.

Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що згідно з договором купівлі продажу кредитного портфелю від 29.06.2010 року, нотаріально посвідченим договором про відступлення права вимоги від 01.07.2010 року ПАТ «ОТП БАНК» відступило право вимоги за вищевказаним кредитним та іпотечним договорами на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна".

Таким чином, на момент предявлення даного позову позивач є іпотекодержателем нерухомого майна: квартири АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_1.

Під час судового розгляду зясовано, що Рішенням Виконавчого комітету Червонозаводської районної в місті Харкові ради «Про надання нової поштової адреси та видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок літ. «А-4» по пров. Лопатинському, 15-А» № 492 від 21.10.2008 року вирішено, зокрема: надати квартирі АДРЕСА_2 нову поштову адресу: провулок Лопатинський, 15-А; оформити та видати свідоцтво про право власності на житловий будинок літ «А-4» загальною площею 106,7 кв.м., житловою площею 65,6 кв.м. по провулку Лопатинському, 15-А на імя ОСОБА_1.

Рішенням Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 05.11.2008 року проведено реєстрацію права власності за реєстраційним номером 10867685, тип обєкта: житловий будинок літ «А-4», адреса обєкта: Харківська область, м. Харків, пров. Лопатинський, буд. 15-А, номер запису П-9-11514 в книзі 1 за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 30.10.2008 року, виданого Червонозаводською районною у м. Харкові радою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у даній справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 4 вказаного Закону державна реєстрація здійснюється особою, на яку відповідно до законодавства покладені функції щодо державної реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою, на підставі повідомлення іпотекодержателя, в якому зазначається, зокрема, така інформація: опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані.

Відповідно до ст. 5 Закону предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

У відповідності до ст. 18 Закону іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови, зокрема як опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Законом України «Про заставу» № 2654-XII від 02.10.1992 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначаються основні положення про заставу.

Відповідно до ст. 4 Закону № 2654-XII предметом застави може бути майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернено стягнення.

Статтею 7 Закону № 2654-XII визначено, що заміна предмета застави може здійснюватися тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 12 Закону № 2654-XII у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.

Також, суд звертає увагу на положення ст. 58 Закону № 2654-XII, відповідно до яких якщо в результаті видання органом державної виконавчої влади чи органом місцевого і регіонального самоврядування акта, який не відповідає чинному законодавству, порушуються права заставодержателя або інших осіб щодо володіння, користування та розпорядження предметом застави, такий акт визнається недійсним судом.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначає Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом.

Згідно зі ст. 26 Закону державна реєстрація обмежень речових прав на нерухоме майно проводиться органом державної реєстрації прав на підставі, зокрема, договору застави (іпотеки) нерухомого майна.

Також, суд зазначає, що відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нотаріус чи посадова особа виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження, зокрема, при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Зі змісту вищевказаного договору іпотеки вбачається, що приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, накладено заборону відчуження на нерухоме майно: квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1.

Приймаючи рішення про надання квартирі АДРЕСА_4, нову поштову адресу та видаючи свідоцтво про право власності на житловий будинок літ «А-4» по провулку Лопатинському, 15-А на імя ОСОБА_1, виконавчий комітет Червонозаводської районної в місті Харкові ради не звернув увагу на те, що вказане нерухоме майно перебуває у заставі та на нього накладено заборону відчуження, що, в свою чергу, потягло за собою зміну предмета іпотеки за договором PML-706/121/2008 від 14.07.2008 року та, як наслідок, призвело до порушення прав та інтересів позивача.

Отже, встановлені судом обставини про те, що рішення Червонозаводської районної в місті Харкові ради № 492 від 21 жовтня 2008 року прийнято з порушенням вимог законодавства України, є підставою для визнання його недійсним.

Щодо позовних вимог про скасування рішення реєстратора про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок літ. «А-4» (адреса нерухомого майна: Харківська обл., м. Харків, провулок Лопатинський, буд. 15-А, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 05.11.2008 року, дата внесення запису: 05.11.2008 року, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, б/н, 30.10.2008 року, Червонозаводська районна у м. Харкові рада) суд зазначає, що у разі визнання недійсним рішення виконавчого комітету про видачу свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомого майна перестає існувати законна підстава для реєстрації права власності.

Суд зазначає, що частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

А згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно зясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного звязку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 11, 12, 69- 71, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до Харківської міської ради та Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про скасування рішення задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення Червонозаводської районної в місті Харкові ради № 492 від 21 жовтня 2008 року.

Скасувати рішення реєстратора про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок літ. «А-4» (адреса нерухомого майна: Харківська обл., м. Харків, провулок Лопатинський, буд. 15-А, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 05.11.2008 року, дата внесення запису: 05.11.2008 року, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, б/н, 30.10.2008 року, Червонозаводська районна у м. Харкові рада).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя А.В. Зінченко