Справа № 803/3940/15
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року Справа № 803/3940/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Александрової М.А.,

при секретарі судового засідання Веремчуку В.В.,

за участю представників позивача Лапковського О.Ю., Підгальської Т.М.,

представника відповідача Пивовара В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Волинський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України") звернулося з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (Луцька ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 22 жовтня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовано наступними обставинами.

За наслідками проведення позапланової виїзної документальної перевірки ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" щодо взаємовідносин із Товариством з обмеженою відповідальністю "НВО Біран" (ТзОВ ("НВО Біран"), Товариством з обмеженою відповідальністю "Модуль Груп" (ТзОВ "Модуль Груп"), Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорсервіс Техінком" (ТзОВ "Дорсервіс Техінком") за період з 01 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року та використання в господарській діяльності товарів (робіт, послуг), придбаних у зазначених суб'єктів господарювання, контролюючим органом складено акт від 07 жовтня 2015 року № 4540/22-03/32035139.

Відповідно до висновків вказаного акта контролюючим органом встановлено порушення відповідачем пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (ПК України), в результаті чого завищено суми податкового кредиту на загальну суму 16 170 грн. за квітень 2015 року і заниження сплати до бюджету податку на додану вартість (ПДВ) на 16 170 грн.

На підставі акта від 07 жовтня 2015 року № 4540/22-03/32035139 відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 22 жовтня 2015 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 16 170 грн. та нараховано 8 085 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Податкове повідомлення-рішення позивач вважав протиправним і просив скасувати з наступних підстав.

На виконання умов договору купівлі-продажу № 1704/15 від 17 квітня 2015 року, укладеного між ТзОВ "Дорсервіс Техінком" (продавець) і філією "Маневицька дорожньо-експлуатаційна дільниця" (філія "Маневицька ДЕД") ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (покупець), останній в квітні 2015 року придбав у покупця товар (знаки дорожні 2.1 "Дати дорогу") в кількості 140 штук, вартістю 97 020 грн. (в тому числі ПДВ 16 170 грн.). На підтвердження здійснення вказаної господарської операції позивач надав контролюючому органу документи первинного бухгалтерського обліку, крім того надав необхідні докази подальшого використання придбаних товарів в своїй господарській діяльності. Акт перевірки від 07 жовтня 2015 року № 4540/22-03/32035139 не містить жодних відомостей щодо невідповідності змісту чи правильності оформлення первинних документів. Із висновком контролюючого органу щодо недоведеності реальності господарських операцій із ТзОВ "Дорсервіс Техінком" позивач не погодився, оскільки під час перевірки надав перевіряючим усі необхідні документи на підтвердження придбання товару, оплати його вартості, оприбуткування його на складі товариства, його використання в господарській діяльності. Отже, з огляду на реальний характер господарської операції, можливе виявлення порушення ТзОВ "Дорсервіс Техінком" податкового законодавства в ході взаємовідносин із іншими юридичними особами не може бути підставою для позбавлення ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" права на формування податкового кредиту з ПДВ за квітень 2015 року.

З наведених підстав позивач просив визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22 жовтня 2015 року.

Відповідно до письмових заперечень проти адміністративного позову від 20 січня 2016 року (а.с. 28-29) відповідач просив в задоволенні позову відмовити з таких підстав.

В ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено, що господарська операція з поставки товару між позивачем і ТзОВ "Дорсервіс Техінком" була проведена на підставі договору купівлі-продажу № 1704/15 від 17 квітня 2015 року. Відповідно до умов вказаного договору в ціну товару включено вартість його доставки на склад компанії-перевізника Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" (ТзОВ "Нова пошта"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Гюнсел" (ТзОВ "Гюнсел") та інших за місцем призначення. Однак, позивачем не надано документів на підтвердження транспортування товару з міста Мелітополь Запорізької області у місто Луцьк Волинської області, крім того, в ході аналізу спеціальних інформаційних джерел за квітень 2015 року встановлено, що у ТзОВ "Дорсервіс Техінком" відсутні господарські взаємовідносини із будь-якими компаніями - перевізниками. Штатна чисельність працюючих ТзОВ "Дорсервіс Техінком" становить 1 особу. Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) Луцькою ОДПІ встановлено, що постачальником дорожніх знаків 2.1 "Дати дорогу" на користь ТзОВ "Дорсервіс Техінком" є ТзОВ "Ойл-Агро Україна", однак, у березні-квітні 2015 року останнє вказаного товару не придбавало, що свідчить про переривання ланцюга поставок.

Крім того, до Луцької ОДПІ від Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (Мелітопольська ОДПІ) надійшли результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо декларування ТзОВ "Дорсервіс Техінком" ПДВ за квітень 2015 року і проведення фінансово-господарських операцій із ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", визначення сум податкового кредиту за квітень 2015 року. Відповідно до вказаної інформації та в ході подальшого аналізу баз даних електронних автоматизованих систем співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту, у ТзОВ "Ойл-Агро Україна" відсутні матеріальні та трудові ресурси для виготовлення дорожніх знаків, які в подальшому могли бути реалізовані ТзОВ "Дорсервіс Техінком", ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України". Контролюючим органом встановлено відсутність факту придбання ТзОВ "Ойл-Агро Україна" товарно-матеріальних цінностей для виготовлення таких дорожніх знаків. Також позивачем не було надано сертифікатів відповідності на придбаний товар.

Таким чином, позивачем не підтверджено факту реального здійснення господарської операції із ТзОВ "Дорсервіс Техінком", що свідчить про формування позивачем податкового кредиту за квітень 2015 року шляхом маніпулювання податковою звітністю, що призвело до заниження податкових зобов'язань товариства з ПДВ. Оскільки, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем норм податкового законодавства, що стало причиною завищення податкового кредиту по взаємовідносинах з ТзОВ "Дорсервіс Техінком" за квітень 2015 року на загальну суму 16 170 грн. і заниження сплати до бюджету ПДВ на вказану суму. Тому, за результатами перевірки збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 16 170 грн.

З наведених підстав відповідач вважав прийняте за результатами перевірки оскаржуване податкове повідомлення-рішення таким, що відповідає вимогам закону, у зв'язку із чим просив відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представники позивача заявлений позов підтримують повністю з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнає з мотивів, викладених у письмових запереченнях проти позову.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню повністю з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При вирішенні спору судом податкове повідомлення-рішення № від 22 жовтня 2015 року, прийняте відповідачем як суб'єктом владних повноважень, перевірялось на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України.

Згідно із частиною 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення № від 22 жовтня 2015 року, а тому воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Судом встановлено, що на підставі наказу № 1949 від 23 вересня 2015 року, направлень № 002035, № 00002036 від 23 вересня 2015 року з 24 вересня по 30 вересня 2015 року проведено позапланову виїзну документальну перевірку ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" щодо взаємовідносин із ТзОВ "НВО Біран", ТзОВ "Модуль Груп", ТзОВ "Дорсервіс Техінком" за період з 01 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року та використання в господарській діяльності товарів (робіт, послуг), придбаних у зазначених суб'єктів господарювання.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 07 жовтня 2015 року № 4540/22-03/32035139 (а. с. 30-43), згідно із висновком якого позивачем порушено пункт 185.1 статті 185, пункти 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 ПК України, в результаті чого завищено суми податкового кредиту на загальну суму 16 170 грн. за квітень 2015 року і занижено сплату до бюджету ПДВ на 16 170 грн.

У зв'язку з виявленими порушеннями позивачем податкового законодавства Луцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 22 жовтня 2015 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 16 170 грн. та нараховано 8 085 грн. штрафних (фінансових) санкцій (а.с. 8). Вказане податкове повідомлення-рішення позивач отримав 28 жовтня 2015 року, про що свідчить штамп з відміткою про находження документа на підприємство.

В обґрунтування висновків щодо порушення позивачем норм податкового законодавства при здійсненні господарських операцій з ТзОВ "Дорсервіс Техінком" (знаходиться на податковому обліку в Мелітопольській ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області) Луцька ОДПІ посилалась на те, що за результатами використання інформаційних ресурсів, що містять відомості про господарську діяльність платників податків, згідно із результатами опрацювання зібраної податкової інформації щодо декларування ТзОВ "Дорсервіс Техінком" ПДВ за квітень 2015 року і проведення фінансово-господарських операцій із ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", визначення сум податкового кредиту за квітень 2015 року, отриманої від Мелітопольської ОДПІ, встановлена можлива вірогідність порушення формування податкового кредиту.

Відповідно до отриманої податкової інформації від 28 липня 2015 року № 15143/10/08-32-22-02, складеної у зв'язку із неможливістю проведення перевірки ТзОВ "Дорсервіс Техінком", встановлено, що в квітні 2015 року вказане товариство реалізувало дорожні знаки, придбані у ТзОВ "Ойл-Агро Україна", зокрема, позивачу ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України". Господарські операції між ТзОВ "Ойл-Агро Україна" і ТзОВ "Дорсервіс Техінком" носили безтоварний характер та фактично є нереальними; не підтверджуються у зв'язку із відсутністю за місцезнаходженням майна, наявності необхідних трудових ресурсів, транспортних засобів, які економічно необхідні для здійснення такої господарської діяльності; документи на придбання товарів оформлено з порушенням вимог податкового законодавства. Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку, що ТзОВ "Дорсервіс Техінком" в період, за який зібрано податкову інформацію, безпідставно сформовано податковий кредит з ПДВ по взаємовідносинам із ТзОВ "Ойл-Агро Україна", оскільки виявлено розірвання ланцюга поставок товару, та у зв'язку з чим господарські операції між позивачем і ТзОВ "Дорсервіс Техінком" з поставки товару дорожній знак 2.1 "Дати дорогу" є нереальними, а тому в позивача не було підстав для податкового обліку вказаних операцій і формування податкового кредиту за їх результатом.

Отже, як вбачається з акта від 07 жовтня 2015 року № 4540/22-03/32035139 про результати перевірки ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", висновок відповідача про порушення позивачем податкового законодавства ґрунтувався на тому, що наявність у останнього належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, не є безумовною підставою для формування податкового кредиту у зв'язку із недоведенням реальності здійснення господарських операцій, а саме - придбання в ТзОВ "Дорсервіс Техінком" товару - знак дорожній 2.1 "Дати дорогу" в кількості 140 штук, загальною вартістю 97 020 грн (в тому числі ПДВ 16 170 грн.) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Суд не погоджується з позицією відповідача щодо недоведеності реальності здійснення господарської операції з придбання товару позивачем у ТзОВ "Дорсервіс Техінком" на підставі договору купівлі-продажу № 1704/15 від 17 квітня 2015 року з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що між ТзОВ "Дорсервіс Техінком" (продавцем) і філією "Маневицька ДЕД" ДП "Волинський облавтодор" (покупцем) було укладено договір купівлі-продажу № 1704/15 від 17 квітня 2015 року (а.с. 49-50). Відповідно до умов вказаного договору продавець зобов'язався передати у власність покупця товар, а останній - прийняти і оплатити його вартість. Сторони погодили, що кількість і асортимент товару визначається видатковими накладними; якість і комплектність товару повинна відповідати вимогам завода-виробника; ціна товару вказується в рахунках-фактурах; в ціну товару включена доставка товару на склад компанії-перевізника (ТзОВ "Нова пошта", ТзОВ "Гюнсел" та інших) в місто, яке попередньо повідомляє покупець (пункти 1.1, 2.1, 3.1, 3.2 договору № 1704/15 від 17 квітня 2015 року).

На виконання умов вказаного договору позивач придбав у ТзОВ "Дорсервіс Техінком" товар - знаки дорожні 2.1 "Дати дорогу" в кількості 140 шт. загальною вартістю 97 020 грн. в тому числі ПДВ 16 170 грн. Факт придбання товару позивач підтвердив копіями видаткової накладної № ТОВ-000003 від 22 квітня 2015 року, яка містить підписи посадових осіб продавця і покупця (ОСОБА_4, ОСОБА_3), які здійснювали відвантаження та отримання товару відповідно, відтиск круглої печатки товариства -постачальника; рахунка-фактури № ТОВ-000008 від 20 квітня 2015 року із підписом посадової особи продавця і відтиском круглої печатки товариства - постачальника (а.с. 9). На підтвердження оплати придбаного товару позивач надав копію платіжного доручення № 334 від 20 квітня 2015 року на 97 020 грн. (а.с. 9 зворот). Перевезення придбаного товару з міста Мелітополь Запорізької області у місто Луцьк Волинської області здійснено ТзОВ "Нова пошта", що стверджується копією експрес-накладної № 3134 від 20 квітня 2015 року (а.с. 51). Як вбачається із копії карточки № 82 складського обліку матеріалів типової форми ф. М-11, у квітні 2015 року позивачем від ТзОВ "Дорсервіс Техінком" отримано і поставлено на прихід товар - дорожні знаки 2.1 "Дати дорогу" в кількості 140 штук (а.с. 10). Використання філією придбаних дорожніх знаків у своїй господарській діяльності для експлуатаційного утримання доріг підтверджується звітами про витрати основних матеріалів на поточний ремонт і утримання у співвідношенні з виробничими нормами за травень 2015 року (а.с. 12-13, 15) за червень 2015 року (а.с. 16, 17-18), матеріальним звітом за липень 2015 року. Так, 22 квітня 2015 року філією "Маневицька ДЕД" ДП "Волинський облавтодор" відпущено товар - знак дорожній 2.1 "Дати дорогу" в кількості 102 штуки загальною вартістю 58 905 грн. філії "Луцька дорожньо-експлуатаційна дільниця" ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", що стверджується копіями накладної № 28 від 22 квітня 2015 року, довіреності № 97 від 22 квітня 2015 року (а.с. 10 зворот). Також, на підставі накладної № 9 від 29 травня 2015 року філією "Маневицька ДЕД" ДП "Волинський облавтодор" на користь ДРП-14 відпущено дорожні знаки 2.1 "Дати дорогу" в кількості 24 штукивартістю 13 860 грн. (а.с. 11); на підставі накладної № 15 від 29 травня 2015 року філією "Маневицька ДЕД" ДП "Волинський облавтодор" на користь ДРП-16 відпущено дорожні знаки 2.1 "Дати дорогу" в кількості 14 штук, вартістю 8 085 грн. (а.с. 14).

Отже, на підставі наведеного встановлено, що загальна сума господарських операцій ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" і ТзОВ "Дорсервіс Техінком" за квітень 2015 року складає 97 020 грн. в тому числі ПДВ 16 170 грн., розмір якого включено позивачем до складу податкового кредиту за квітень 2015 року.

Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України (ЦК України), зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно зі статтею 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Сторони самостійно визначають форму договору. В силу статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про відсутність волевиявлення за істотними умовами договору однією із сторін; спір між сторонами щодо недійсності договору відсутній.

В акті перевірки від 07 жовтня 2015 року № 4540/22-03/32035139 контролюючим органом не вказано про порушення позивачем вимог податкового законодавства, в тому числі за результатами господарських взаємовідносин із ТзОВ "Дорсервіс Техінком" у квітні 2015 року. Водночас, вказаний акт містить опис і посилання на документи первинного бухгалтерського обліку, оформленні сторонами при проведенні купівлі - продажу товару знаків дорожніх 2.1 "Дати дорогу", вказано про розрахунок за придбаний товар і відсутність сальдо станом на 30 квітня 2015 року, про надходження придбаного товару на склад покупця, детально описано використання товару в подальшій господарській діяльності позивача із посиланням на документи бухгалтерського обліку (а.с. 37-42).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (Закон № 996-XIV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 9 Закону № 996-XIV встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського обліку. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Перевіривши первинні документи, суд приходить до висновку, що вони оформлені відповідно до вимог Податкового кодексу України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704.

Податковим органом не встановлено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, чи ґрунтуються на інших документах, недійсність даних яких установлена судом, а тому зазначені документи є підставою для бухгалтерського обліку.

На думку суду, чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Отже, якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови стосовно його формування та має необхідні документальні підтвердження його розміру і не може свідчити про наявність умислу уникнути від сплати податків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем надано контролюючому органу всі належним чином оформлені первинні документи, передбачені податковим законодавством, і що позивач правомірно включив суму ПДВ 16 170 грн. до податкового кредиту, сплачену при придбанні товару знаки дорожні 2.1 "Дати дорогу" у ТзОВ "Дорсервіс Техінком".

Не заслуговують на увагу доводи контролюючого органу про отримання платником податку необґрунтованої податкової вигоди, оскільки не ґрунтуються на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника на формування податкових зобов'язань і податкового кредиту.

Контролюючим органом не доведено існування таких обставин, не спростовано реальності виконання господарських операцій, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит.

Судом не взято до уваги доводи Луцької ОДПІ щодо наявної податкової інформації про нереальність здійснення господарських операцій між ТзОВ "Дорсервіс Техінком" і ТзОВ "Ойл-Агро Україна" як на підставу нереальності господарських операцій між ТзОВ "Дорсервіс Техінком" і позивачем.

Пунктом 73.5 статті 73 ПК України передбачено, що з метою отримання податкової інформації, контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

В акті перевірки від 07 жовтня 2015 року № 4540/22-03/32035139 міститься витяг узагальненої податкової інформації від 28 липня 2015 року № 15143/10/08-32-22-02 (а.с. 39 зворот) з якого вбачається, що перевірка ТзОВ "Дорсервіс Техінком" не проводилась.

Таким чином, суд приходить до висновку, що узагальнена податкова інформація по ТзОВ "Дорсервіс Техінком" за звітний період декларування ПДВ квітень 2015 року з питань проведень фінансово-господарських операцій з ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", а також про визначення сум податкового кредиту за квітень 2015 року (від 28 липня 2015 року № 15143/10/08-32-22-02), отримана від Мелітопольської ОДПІ, не може бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення про визначення грошових зобов'язань позивачу.

Щодо відсутності у позивача сертифікатів відповідності на придбаний товар суд зазначає наступне. Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01 лютого 2005 року № 28 (у редакції наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06 листопада 2013 року № 1308) затверджено Перелік продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні. Вказаний перелік не містить такого товару, як знаки дорожні, а отже останній не підлягає обов'язковій сертифікації.

З наведених законодавчих положень вбачається, що обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг), а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, зокрема, податковими накладними, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Виходячи з презумпції добросовісності платника суд вважає, що недобросовісність платника не встановлена судом, оскільки відповідачем - контролюючим органом в порушення вимог частин першої і другої статті 71 КАС України не представлено доказів недобросовісності позивача і не спростовано реальності виконання ним господарських операцій з ТзОВ "Дорсервіс Техінком", на підставі яких позивачем сформовано податкові зобов'язання та податковий кредит.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 22 жовтня 2015 року є протиправними, а позовні вимоги позивача про його скасування підлягають задоволенню.

Як визначено частиною першою статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, слід присудити на користь позивача всі здійснені ним і документально підтверджені судові витрати в розмірі 1 218 грн. (платіжне доручення № 420 від 08 грудня 2015 року) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 22 жовтня 2015 року № .

Присудити Дочірньому підприємству "Волинський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вулиця Ковельська, будинок 41, місто Луцьк, Волинська область, 43001, ідентифікаційний код 32035139) 1 218 грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять гривень) судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (Київський майдан, будинок 4, місто Луцьк, Волинська область, 43010, ідентифікаційний код 39497665).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 26 січня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.А. Александрова