Справа № 808/8833/13-а
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" січня 2016 р. м. Київ К/800/47725/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача Голубєвої Г.К.

Суддів Сіроша М.В.

Юрченко В.П.,

при секретарі судового засідання: Чайці О.С.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Національ"

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 р. по справі № 808/8833/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Національ"

до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області

про скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Національ" звернулось до суду із позовом до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, про скасування податкових повідомлень-рішень від 01.10.2013 № та № .

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2014р. позов задоволено та скасовані спірні податкові повідомлення-рішення з мотивів безпідставності їх прийняття.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2015 р. скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2014р. та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову з мотивів безпідставності заявлених вимог.

Не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2015р., як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та залишити в силі постанову суду першої інстанції, оскільки скаржник вважає її такою, що прийнята з правильним застосуванням норм чинного законодавства.

Перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами перевірки позивача встановлено порушення п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.1 п.5.3, ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п. 44.1 ст. 44 п. 138.2 ст.138, пп. 139.1.9. п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження податку на прибуток, який підлягає сплаті до бюджету в сумі 1 266 357 грн. та встановлено порушення норм пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.п.7.4.1, п.7.4, ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», п.198.2, 198.3, п.198.6 ст.198 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України внаслідок чого занижено податок на додану вартість який підлягає сплаті до бюджету у сумі 1 082 217 грн.

В описовій частині акту перевірки зазначено, що вказані порушення є наслідком того, що перевіркою встановлені обставини формування позивачем витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, та податкового кредиту по господарських операціях з ТОВ БК «Паллада», ТОВ «Рангоут», ТОВ «Вінкана Сервіс», ТОВ «Сортікс-Буд», ТОВ «Мавікс», ТОВ «Тейсодал Проект», по яких встановлено відсутність факту реального здійснення господарських операцій.

На підставі акту перевірки від 09.08.2013 №50/08-29-22-1102/36836455, відповідачем прийняті спірні податкові повідомлення-рішення від 01.10.2013 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 1365516,75 грн. в т.ч. за основним платежем 1266357 грн. та за штрафною санкцією 99159,75 грн. та № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 276506,50 грн. в т.ч. за основним платежем 1082217 грн. та 194289,50 грн. за штрафною санкцією.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про те, що усі операції між позивачем та вказаними контрагентами підтверджуються відповідним чином оформленими первинними документами. Усі первинні бухгалтерські документи оформлені із дотриманням вимог чинних нормативних актів та були надані під час проведення перевірки.

У той же час, скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд зазначив, що позивачем не доведено факт здійснення господарських операцій та настання відповідних правових наслідків. У той же час, на думку апеляційного суду, було встановлено відсутність таких операції з огляду на те, що матеріали справи містять копії протоколів допитів громадян, згідно переліку, які дали пояснення, що відношення до господарської діяльності ТОВ БК «Паллада», ТОВ «Рангоут», ТОВ «Вінкана Сервіс», ТОВ «Сортікс-Буд», ТОВ «Мавікс», ТОВ «Тейсодал Проект» вони не мали.

Разом з тим, колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на те, що вказані висновки судів не можна вважати такими, що зроблені на підставі повно та всебічно досліджених встановлених фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають.

При цьому висновки судів, зроблені з порушенням вимог частини 4 ст. 72, ст. 86 КАС України. Відповідно до частини 4 ст. 72 цього Кодексу вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинено воно цією особою.

Зокрема, з урахуванням того, що у матеріалах даної справи містяться копії протоколів допитів громадян, які дали пояснення щодо обставин господарської діяльності контрагентів позивача, та останні покладені апеляційним судом у основу свого рішення, судам необхідно було достеменно встановити, чи мітяться у них відповідні висновки, що підпадають під визначення частини 4 ст. 72 КАС України та власне чи є такі висновки обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу. Разом з тим, суди попередніх інстанцій, надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам даної справи не виконали покладених на них обов'язків та не дослідили обставини, що є визначальними для правильного вирішення даної справи.

При цьому, в процесі розгляду даної справи, судами не були дослідженні реальність здійснення господарських операцій, факти придбання та подальшого використання товару. Також залишено поза увагою необхідність встановлення у подібних випадках юридично значимих фактів, з метою підтвердження зміни активів, зобов'язань чи власного капіталу платника податку, з урахуванням власне причинно-наслідкового зв'язку таких фактів.

Таким чином, суди обох інстанцій дали передчасну юридичну оцінку встановленим фактичним обставинам справи, а тому ухвалені ними судові рішення не можна вважати законними та обґрунтованими.

Відповідно до п. 2 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, судові рішення у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Національ" задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2015р. та постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2014р. скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ч. 6 ст. 254 КАС України та оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис)Голубєва Г.К.
Судді (підпис)Сірош М.В.
(підпис)Юрченко В.П.

Ухвала складена у повному обсязі 22.01.2016р.