Справа № 2-а-2234/10
Суддя: Школа М. Г.
Дата ухвалення: 2010-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-2234/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2010 року Кролевецький районний суд Сумської області

у складі судді - Школи М.Г.,

за участю секретаря - Яковини Т.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевці Сумської області справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції Управління МВС України в Житомирській області і інспектора дорожньо-патрульної служби по обслуговуванню доріг державного значення м.Житомир ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 31 жовтня 2010 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що постановою інспектора ДПС ОДДЗ м. Житомир прапорщика міліції ОСОБА_2 серія АМ №184051 в справі про адміністративне правопорушення від 31.10.2010 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 гривень за те, що він 31 жовтня 2010 року о 19 годині 49 хвилин на автодорозі Київ-Чоп, керуючи автомобілем марки «Рено Трафік», державний номер НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 112 км/год в зоні дії дорожніх знаків 3.29 (70 км/год) та 1.37 (Дорожні роботи), чим перевищив дозволену швидкість руху на 42 км/год, швидкість руху вимірювалася приладом «Беркут» № 0801167, чим порушив п.12.9 (б) ПДР.

Позивач вважає, що постанова про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 122 КупАП є незаконною, свою позицію обґрунтовує наступним чином.

31.10.2010р. він керуючи автомобілем ОСОБА_3, державний номер НОМЕР_1 рухався по а/д Київ-Чоп зі швидкістю в межах 70 км/год згідно приладу для вимірювання швидкості руху на його транспортному засобі в щільному потоці автомобілів.

Він був зупинений працівником ДАІ. Після зупинення позивач попросив пояснити йому причину зупинення. Зі слів працівника ДАІ він перевищив встановлену швидкість.

Далі було складено протокол серії АМ1 №089369 від 31.10.2010 року про адміністративне правопорушення.

1. У протоколі про адміністративне правопорушення та постанові відсутні докази належності виміряної швидкості саме його автомобілю. Фактично йому співробітником ДАІ, що склав протокол, було продемонстровано тільки час, який ніби-то пройшов з моменту вимірювання швидкості, на приладі Беркут №0801167. Встановити та довести, що вимірювалася швидкість саме його автомобіля, неможливо, а за таких умов різниця у кілька секунд може означати, що насправді виміряно швидкість автомобіля, який рухався у кількох десятках метрах від його автомобіля.

При цьому у момент, близький до вимірювання швидкості та зупинки, попереду позивача із більшою швидкістю рухався автомобіль марки Volksfagen (про що він і написав у поясненнях до протоколу). У відповідності до ст. 10-15 Закону України «Про .метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері, у якій їх результат можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки. Таких документів йому співробітником ДАІ надано не було.

Розміри похибок вимірювань співробітник ДАІ йому не повідомив, що у відповідності до вимог зазначеного закону, перешкоджає використанню результатів вимірювань.

Співробітник ДАІ під час вимірювання тримав вимірювальний пристрій у руці, що робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується.

Прилад «Беркут», яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень ПДР, не є автоматичним засобом фото- чи відеофіксації, оскільки він не демонструє автомобіль, водій якого порушив ПДР, його державний номерний знак, знаходиться у Інспектора ДПС, керується ним безпосередньо або через комп'ютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, абощо, об'єкт зйомки, її режими, кут огляду приладу, тощо). Між тим, ст.14-1 КпАП України передбачає, що проведення нагляду за дорожнім рухом та фіксація правопорушень ПДР велася саме засобами фото-, кіно- або відео зйомки, які працюють у автоматичному режимі. За таких умов, фіксація приладом «Беркут» не відповідає вимогам закону, до того ж, не сприяє виконанню основних завдань міліції і, зокрема, ДАІ по профілактиці та припиненню правопорушень. Отже, така постанова підлягає скасуванню, як винесена із порушенням закону.

2. Інспектор ДПС ОСОБА_2 порушив пункт 1.6. розпорядження МВС № 466 від 21.05.2009 "Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень із застосуванням засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", про виключення випадків складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото-, відеоматеріалів, показів свідків тощо), оскільки жодного з перерахованих доказів не було наведено.

Це говорить про недотримання окремих нормативних актів МВС при фіксації порушень ПДР, та перешкоджає застосуванню її результатів для притягнення осіб до адміністративної відповідальності.

Таким чином заміри було проведено із недотриманням вимог ст. 1, 2, 4, 9, 15, 17-20, 29-31 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998р. №113/98-ВР, що виключає їх подальше використання в якості доказів у справі про адміністративне порушення

Окрім наведеного, він зазначив, що розгляд справи на місці, без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, - не тільки порушує його права, передбачені ст.268 КпАП, але й призводить до того, що при винесенні постанови не враховано особу, матеріальний стан та ін.обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст.3 КпАП. За таких умов його права при такому розгляді справи грубо порушено.

У зв'язку з цим він вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню за недоведеністю та відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач, під час розгляду справи в суді підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явились, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без їх участі не надали.

За таких обставин відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача суб"єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 122 КупАП передбачена відповідальність водіїв за порушення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху у виді штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (255-340 грн.).

Пунктом 12.9 (б) ПДР водієві заборонено перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 ПДР.

По справі встановлено, що на підставі протоколу серії АМ1 № 089369 про адміністративне правопорушення від 31 жовтня 2010 року, складеним інспектором дорожньо-патрульної служби ОДДЗ м.Житомир ОСОБА_2 (а.с. 7) було винесено постанову серії АМ №184051 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 260 грн. (а.с. 6).

Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_1 31 жовтня 2010 року о 19 годині 49 хвилин на автодорозі Київ-Чоп керуючи автомобілем марки «Рено Трафік», державний номер НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 112 км/год в зоні дії дорожніх знаків 3.29 (70 км/год) та 1.37 (Дорожні роботи), чим перевищив дозволену швидкість руху на 42 км/год, швидкість руху вимірювалася приладом «Беркут» № 0801167, чим порушив п.12.9 (б) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КупАП.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з»ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, як передбачено ст. 245 КУпАП.

При винесенні постанови посадова особа згідно ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України №185 від 22 лютого 2001 р., зокрема п. 2.6 Інструкції, яким встановлено, що у випадках, передбачених КУпАП, до протоколу вносяться прізвища, імена та по батькові двох свідків правопорушення. адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків; відповідно до п. 2.7 вказаної Інструкції, згідно з яким, до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснеyня свідків правопорушення, фото-, відеоматеріали).

Відповідно до ст. 251 КУпАП до доказів по справі про адміністративне правопорушення відноситься протокол, пояснення особи, яка притягується до відповідальності, пояснення свідків та інш. Як вбачається з матеріалів справи, доказом по справі є складений 31 жовтня 2010 року протокол, в якому міститься заперечення позивача щодо допущеного ним порушення вимог п.12.9 (б) ПДР.

У винесеній інспектором ДПС ОДЦЗ м.Житомир ст. прапорщиком міліції ОСОБА_2 постанові не взяті до уваги заперечення ОСОБА_1, його пояснення щодо незгоди з протоколом, тобто нічим не спростовані пояснення ОСОБА_1, не дана оцінка доказів, що суперечить положенням ст. 245, 252 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вказаних положень, слід зробити висновок про те, що відповідачі не довели правомірність свого рішення, обґрунтованості винесеної постанови від 31 жовтня 2010 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. При цьому суд враховує, що інших доказів, як то показань свідків, кіно-, фото фіксації немає.

Таким чином, з урахуванням того, що обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення спростовуються поясненнями ОСОБА_1, як під час розгляду справи в суді, так і під час складання протоколу про адмінправопрушення - про незгоду з рішенням інспектора (а.с.7), беручи до уваги, що відповідачем ОСОБА_2 в протоколі від 31 жовтня 2010 року не зазначені свідки вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, при цьому відповідачами у справі без поважних причин не надано доказів на підтверження обставин зазначених у протоколі та не спростовані вищезазначені доводи позивача, суд прийшов до висновку про те, що є достатні підстави для задоволення позовних вимог і скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у зв"язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення передбаченого ч.І ст. 122 КупАП, з закриттям провадження у справі.

Відповідно до ст.ст. 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст. 4;11;71, 128, 160-163, ст. 171-2 , ст. 252 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Скасувати постанову від 31 жовтня 2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст.122 КУпАП ОСОБА_1 винесену інспектором дорожньо-патрульної служби по обслуговуванню доріг державного значення ОСОБА_2 за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КупАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Г.Школа