Справа № 344/13569/15-а
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/48/16
У Х В А Л А

21 січня 2016 р. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Прокопів С.Р.

представника позивача ОСОБА_1

представнкиа відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання щодо закриття провадження за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення про демонтування літнього торгового майданчика, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 пред`явив до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради адміністративний позов про визнання протиправним та скасування рішення про демонтування літнього торгового майданчика.

В судовому засіданні представник позивача просив про розгляд позову по його суті в порядку КАС України.

В судовому засіданні представник відповідача поклався на розсуд суду щодо розгляду даного спору в прядку КАС України чи щодо його закриття.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до пояснень представника позивача позивач здійснює підприємницьку діяльність за місцем знаходження спірного об`єкта цивільних прав. Відповідно до наданих представником позивача фотознімків та пояснень спірний літній майданчик є частиною торгового приміщення, в якому позивач здійснює підприємницьку діяльність та не є окремим літнім майданчиком як його розглядає відповідач, оскільки його розміщено на капітальному бетонному фундаменті, який нерозривно зв`язаний із земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 417 ЦК України у разі припинення права користування земельною ділянкою, на якій була споруджена будівля (споруда), власник земельної ділянки та власник цієї будівлі (споруди) визначають правові наслідки такого припинення.

У разі недосягнення домовленості між ними власник земельної ділянки має право вимагати від власника будівлі (споруди) її знесення та приведення земельної ділянки до стану, в якому вона була до надання її у користування.

Отже вимога про знесення, яка в тому числі може бути розміщена в рішенні юридичної особи, яким є відповідач про знесення спірної споруди, є цивільно-правовою вимогою щодо реалізації власником його прав володіння чи користування спірною земельною ділянкою.

В ч. 1, 4 статті 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

При цьому виключний перелік власних та делегованих публічно-правових повноважень виконавчого органу міської ради в сфері будівництва визначено в ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування», серед яких відсутнє таке повноваження як ухвалення рішення про знесення об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже вказані спори підлягають вирішенню виключно в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до ст. 1 ГПК України громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» від 17.05.2011 № 6» справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК підвідомчі господарським судам.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року в справі № 6 - 2510 цс 15 рішення органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта, вичерпує свою дію після його реалізації, а вимоги про визнання такого рішення незаконним повинні розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло речове право. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним розглядається як спосіб захисту порушеного цивільного права за п. 10 частини другої статті 16 ЦК України та повинна предявлятися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства.

Важливо підкреслити, що у правовій позиції Верховного Суду України вказано на будь-яке рішення органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта, а не тільки про рішення щодо передачі земельних ділянок у власність чи користування третіх осіб. До такого виду рішень також відноситься і рішення з вимогою про звільнення спірної земельної ділянки.

При цьому також усі рішення органу місцевого самоврядування, що ухвалені ним після ухвалення рішення про передачу земельної ділянки, підлягають оспорюванню виключно в порядку цивільного або господарського судочинства.

В судовому засіданні представники позивача та відповідача надали суду пояснення про те, що на даний час Господарським судом Івано-Франківської області розглядається позов відповідача до позивача про знесення спірного літнього майданчика, однак провадження у вказаній справі зупинено до розгляду даного спору.

Тому питання законності вимоги власника земельної ділянки щодо користування третіми особами таким об`єктом цивільних прав, в тому числі які викладені в будь-яких рішеннях Виконавчого комітету після рішення про передачу земельної ділянки в користування, входять до предмету доказування за відповідним позовом та підлягають розгляду і вирішенню виключно в порядку господарського судочинства.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

В постанові Верховного Суду України від 23 червня 2015 року №802/3531/14-а вказано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.78 у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з… питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Аналогічне положення вказано і в справі «Сокуренко і Стригун проти України»

(Заява № 29458/04 та № 29465/04).

За цих обставин позовну заяву подано із порушенням встановленого законом порядку пред`явлення відповідного позову.

Відповідно до ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 121 КАС України за наслідками підготовчого провадження суд в судовому засіданні постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до зазначеного суд, -

ПОСТАНОВИВ:

провадження в справі за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення про демонтування літнього торгового майданчика закрити.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду із вказаним позовом в порядку, що передбачений в ГПК України.

Ухвалу може бути оскаржено протягом 5 днів до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя С.О. Бородовський