Справа № 826/16518/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2016 року м. Київ справа № 826/16518/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» Куреного Олександра Вікторовича

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов'язання вчинити певні дії, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» Куреного Олександра Вікторовича (далі - Уповноважена особа, відповідач) включити ФОП ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на загальну суму 40 922,31 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва про відкриття провадження в адміністративній справі від 14.08.2015 до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору було залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО, Фонд, третя особа).

Позов мотивований тим, що з прийняттям Правлінням Національного банку України постанови про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» та початком виконавчою дирекцією Фонду здійснення процедури ліквідації банку, відповідач мав включити його до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на загальну суму 40 922,31 грн., втім, як вказує позивач, його кредиторські вимоги безпідставно не були включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Брокбізнесбанк».

На переконання позивача, Уповноважена особа протиправно ігнорує його кредиторські вимоги.

В зв'язку з невиконанням вимог норм чинного законодавства та грубим порушенням прав, позивач вимушений звернутись до суду.

29 вересня 2015 року на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій останній просив суд розглянути справу за його відсутності. Також, у вказаній заяві позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача подав заперечення проти позову, в яких зазначив, що позивача включено до реєстру вимог кредиторів АТ «Брокбізнесбанк» на суму 44 934,62 грн., акцептованих уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та віднесено до четвертої та сьомої черг згідно з ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», про що було повідомлено позивача листами АТ «Брокбізнесбанк» № № 4/1352-кр, 7/2986-кр від 28.10.2014.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що доводи позивача, викладені в позові, спростовуються вищенаведеним, а тому, позовні вимоги є такими, що не підлягають до задоволення.

В своїх запереченнях проти позову представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, письмових пояснень та/або заперечень суду не надала (не направила).

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з неявкою в судове засідання 04.11.2015 представників відповідача та третьої особи, суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2013 року між ФОП ОСОБА_1 (Клієнт) та Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» (Банк) був укладений Договір про відкриття банківських рахунків та здійснення розрахунково-касового обслуговування Миколаївським РВ АТ «Брокбізнесбанк» (Тарифний пакет «Стандарт») № 116897 (далі - Договір № 116897).

Відповідно до змісту зазначеного Договору № 116897 Банк відкриває Клієнту поточні рахунки (надалі - Рахунки або Рахунок) та здійснює їх розрахунково-касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та умов цього Договору (пп. 1.1 п. 1 Договору № 116897).

По умовам вказаного вище договору позивачу було відкрито рахунки: НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

28 лютого 2014 року на підставі постанови Правління Національного банку України № 107 AT «Брокбізнесбанк» було віднесено до категорії неплатоспроможних.

28 лютого 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» № 9, на підставі якого розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації на період з 03.03.2014 по 02.06.2014. Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в АТ «Брокбізнесбанк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Куреного Олександра Вікторовича.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про продовження повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» від 03.06.2014 № 42 продовжено повноваження Уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в АТ «Брокбізнесбанк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Куреного Олександра Вікторовича з 03 червня 2014 року до дня отримання Фондом рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк».

10 червня 2014 року на підставі постанови Правління Національного банку України № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації.

Відповідно до вищевказаної постанови Правління Національного банку України Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 11.06.2014 прийнято рішення № 45, на підставі якого розпочато ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» з відшкодування з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами з 11 червня 2014 року; призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Куреного Олександра Вікторовича на період з 11 червня 2014 року по 10 червня 2015 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Брокбізнесбанк» від 21.05.2015 № 103 продовжено строки здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» строком на один рік до 10.06.2016 включно; продовжено строки повноважень провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Куреного Олександра Вікторовича, як уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк», строком на один рік до 10.06.2016 включно.

У той же час, як встановлено під час розгляду справи, відомості про початок процедури ліквідації АТ «Брокбізнесбанк» були опубліковані в газеті «Голос України» 14.06.2014 № 113 (5863).

27 червня 2014 року позивачем подано заяву про визнання кредитором ПАТ «Брокбізнесбанк» на загальну суму 40 922,31 грн.

Вказана вище заява позивача була задоволена, про що свідчать листи АТ «Брокбізнесбанк» вих. № № 4/1352-кр та 7/2986-кр від 28.10.2014, в яких позивача було повідомлено про те, що Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення № 226/14 від 16.10.2014 щодо затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Брокбізнесбанк», згідно якого грошові вимоги до Банку акцептовані у сумі 4 012,31 гривень та будуть задовольнятися в 4 чергу, а грошові вимоги до Банку, що акцептовані у сумі 40 922,31 гривень будуть задовольнятися в 7 чергу.

Вказане вище підтверджується Витягом із Переліку (реєстру) вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», акцептованих уповноваженою особою Фонду № 226/14 від 16.10.2014.

Необхідність в зобов'язанні відповідача включити ФОП ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Брокбізнесбанк» на загальну суму 40 922,31 грн. обумовила позивача звернутись до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення представника відповідача, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд не погоджується з доводами Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI), Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860 (далі - Положення № 14) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами врегульовані Законом № 4452-VI.

Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI (в редакції, чинній в момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону № 4452-VI управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду.

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені в статті 12 Закону № 4452-VI.

Повноваження уповноваженої особи Фонду визначені в статті 48 Закону № 4452-VI.

Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 48 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

За приписами п. 12 ч. 5 ст. 12 Закону № 4452-VI, виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку: визначає порядок складання та затверджує реєстр акцептованих вимог кредиторів.

Після затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів їх задоволення здійснюється у порядку черговості, визначеному статтею 52 вказаного Закону.

Отже, після запровадження у банку тимчасової адміністрації (з метою виведення цього банку з ринку) та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається в особливому, передбаченому зазначеним спеціальним Законом порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та виходячи з того, що найвищий пріоритет мають зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими ФГВФО.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 45 Закону № 4452-VI Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур'єр» та «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Як встановлено під час розгляду справи, 14.06.2014 у газетах «Голос України» № 113 та «Урядовий кур'єр» № 106 була оприлюднена інформація щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації АТ «Брокбізнесбанк».

У встановлений Законом строк, позивач звернувся (заява про визнання кредитором від 27.06.2014) до відповідача з вимогою про включення його до реєстру кредиторів на суму 40 922,31 грн.

В своєму адміністративному позові позивач вказує на те, що він не отримував відповіді на вказану вище заяву, після чого ним були подані до Уповноваженої особи заяви від 26.02.2015, від 17.03.2015 та скарги від 22.04.2015 на ім'я директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Голови Національного банку України.

У той же час, як вбачається з матеріалів справи, позивача включено до реєстру вимог кредиторів АТ «Брокбізнесбанк» на суму 44 934,62 грн., акцептованих уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та віднесено до четвертої та сьомої черг згідно з ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», про що свідчать листи ПАТ «Брокбізнесбанк» від 28.10.2014 за № № 4/1352-кр та 7/2986-кр, а також Витяг із Переліку (реєстру) вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», акцептованих уповноваженою особою Фонду № 226/14 від 16.10.2014.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень норм чинного законодавства України та матеріалів справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в зв'язку з їх безпідставністю.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. ст. 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи доводи позивача були спростовані.

Враховуючи вищезазначене, суд всебічно, повно та об'єктивно, за правилами, встановленими ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представника відповідача, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Враховуючи положення статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. 128, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко