Справа № 302/694/15-а 2-а/302/50/15
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року Справа № 876/8286/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17 липня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У липні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача УПФ України в Міжгірському районі Закарпатської області, в якому, з урахуванням зміни (уточнення) предмету адміністративного позову, просила : 1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови врахувати при перерахунку пенсії позивачу суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку на підставі довідки про складові заробітної плати № 32-713-0.6-2173-15, виданої відділом Держземагенства у Міжгірському районі від 15.04.2015 р.; 2) зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної позивачу з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, з дати призначення пенсії, тобто з 01.03.2011 р., з 90% заробітної плати; 3) зобов'язати відповідача врахувати всі виплати, з яких сплачено страхові внески, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, як невід'ємну частину складової заробітної плати, з якої проводиться нарахування пенсії при виникненні у позивача права на черговий перерахунок пенсії відповідно до чинного законодавства України з 90% заробітної плати.

Відповідач в суді першої інстанції позовних вимог не визнав, подав заперечення, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17.07.2015 року позов задоволено частково. Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії із врахуванням збільшення на суму виплачених їй матеріальних допомог на оздоровлення та на покращення соціально-побутових потреб та компенсації за невикористану відпустку за період з 01.03.2011 р. по 31.12.2014 р. залишено без розгляду. Визнано неправомірними дії УПФ України в Міжгірському районі щодо неврахування у заробітку при призначенні пенсії державного службовця - ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку. Зобов'язано УПФ України в Міжгірському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з включенням до суми заробітної плати для обчислення пенсії - індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб та компенсації за невикористану відпустку починаючи з 01.01.2015 р. в розмірі 90% середньомісячного заробітку обчисленого для розрахунку пенсії року по теперішній час з урахуванням здійснених виплат та нараховувати щомісячно з урахуванням довідки, виданої відділом Держземагенства у Міжгірському районі від 15.04.2015 р. № 32-713-0.6-2173-15 і надалі їй виплачувати пенсію із врахуванням збільшення.

З цією постановою суду першої інстанції від 17.07.2015 року не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що згідно ст. 33 Закону України «Про державну службу» матеріальна допомога на оздоровлення, допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати та компенсація за невикористану відпустку не є складовими заробітної плати державного службовця, а тому не можуть бути враховані для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Також зазначає апелянт, що відсоток суми заробітної плати при призначенні пенсії позивачу становив 90%, а при наданні позивачкою нової довідки від 15.04.2015 р. № 32-713-0.6-2173-15 про зарплату, статтею 37 Закону України «Про державну службу» було передбачено 60% заробітної плати.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 17.07.2015 р. та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач подала заперечення на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Так, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та з 01.03.2011 р. отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу».

11.03.2015 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до УПФ України в Міжгірському районі Закарпатської області зі заявою про перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, однак відповідач листом від 30.04.2015 р. повідомив, що підстави для проведення перерахунку позивачу пенсії державного службовця відсутні (а.с. 25).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, суми індексації зарплати, компенсації за невикористану відпустку повинні враховуватись в заробіток застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, статтею 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній станом на момент призначення пенсії позивачу) передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби. При цьому застосуванню підлягає стаття 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС України від 08.07.2015 р. № 732/48/15-а.

Таким чином, при перерахунку пенсії державного службовця має враховуватись відсоток суми заробітної плати, який було визначено позивачу при призначенні пенсії, а саме 90%.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються КМ України.

Постановою КМ України від 09.03.2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, прокуратури, судів та інших органів» керівникам цих органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення входила до системи оплати праці державного службовця.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці» є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Щодо включення до заробітку, з якого визначалась пенсія державного службовця сум індексації заробітної плати, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Таким чином, мова йде про грошові доходи населення, які згідно ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» включаються для обчислення пенсії.

Аналогічна правова позиція була висловлена і Верховним Судом України у постановах від 28 травня 2013 року (№21-97а13), від 04 березня 2014 року (№ 21-3а14), від 16 вересня 2014 року (№21-314а14), які відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень і для всіх судів України.

Враховуючи вищенаведене, вимоги позивача про зобов`язання відповідача провести перерахунок призначеної пенсії державного службовця з включенням до заробітку, з якого визначалась пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації зарплати, та компенсації за невикористану відпустку згідно з поданою довідкою про заробітну плату є підставними та обґрунтованими, підлягають задоволенню.

При цьому, судом першої інстанції вірно враховано, що позивачем пропущено встановлений ст. 99 КАС шестимісячний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи.

З цього приводу суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивач звернулася із позовом до суду 01.07.2015 року та не навела поважних причин пропуску строку звернення до суду за період до 01.01.2015 року. Тому, пропуск шестимісячного строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду позовних вимог за період з 01.03.2011 р. по 31.12.2014 року включно.

Крім цього, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, що право позивача підлягає захисту з 01.01.2015 р., оскільки з матеріалів справи видно, що 11.03.2015 р. позивач звернулася до відповідача про перерахунок пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації зарплати, та компенсації за невикористану відпустку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність проведення перерахунку пенсії позивача як державного службовця з 11.03.2015 року.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції від 17.07.2015 року слід скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог і залишення без розгляду частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області - задоволити частково.

Постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17 липня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії - скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця за період з 01 березня 2011 р. по 31 грудня 2014 р. включно - залишити без розгляду.

Решта позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з включенням під час обчислення пенсії до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації зарплати та компенсації за невикористану відпустку.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній станом на момент призначення пенсії позивачу), в розмірі 90% заробітної плати державного службовця, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, згідно із поданою довідкою про заробітну плату, якою передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії, починаючи з 11 березня 2015 р., з урахуванням фактично виплачених сум.

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови виготовлено та підписано 29.01.2016 року.