Справа № 2а/0370/819/11
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року м. Київ К/9991/4645/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М., Рецебуринського Ю.Й., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом Сафулька Сергія Федоровича до Державної митної служби України про визнання протиправними дій, за касаційною скаргою Державної митної служби України на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2011 року, -

в с т а н о в и в :

У березні 2011 року Сафулько С.Ф. звернувся в суд з позовом, у якому просив визнати протиправними дії Державної митної служби України щодо відмови у наданні копій документів на його адвокатські запити від 25 лютого 2011 року № С11/2 та № С11/7 і зобов'язати відповідача надати йому копії документів, запитуваних у зазначених адвокатських запитах.

У судовому засіданні Сафулько С.Ф. відмовився від позовних вимог в частині зобов'язання Державної митної служби України надати копії документів, запитуваних в адвокатських запитах від 25 лютого 2011 року № С11/2 та № С11/7.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2011 року, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії Державної митної служби України щодо відмови у наданні копій документів на адвокатські запити адвоката Сафулька С.Ф. від 25 лютого 2011 року № С11/2 та № С11/7.

У касаційній скарзі Державна митна служба України, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2011 року і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Позивач подав письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а вказані судові рішення - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами встановлено, що 25 лютого 2011 року адвокат Сафулько С.Ф. в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернувся до Державної митної служби України із адвокатськими запитами за № С11/2 і № С11/7 щодо надання копій відповідних документів. До цих запитів позивачем було додано копії ордерів на представництво адвокатом Сафулько С.Ф. інтересів ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідач листом від 15 березня 2011 року № 11/11-10.21/4376 повідомив Сафулька С.Ф., що оскільки ним не долучено до адвокатських запитів документів, що підтверджують надання йому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 доручення представляти їх інтереси, а саме - угоди з клієнтом про надання правової допомоги, то правові підстави для надання копій запитуваних документів відсутні.

Вирішуючи спір суди попередніх інстанцій дійшли висновку про протиправність дій Державної митної служби України щодо відмови у наданні копій документів на адвокатські запити адвоката Сафулька С.Ф. від 25 лютого 2011 року № С11/2 та № С11/7.

Позивач по справі є адвокатом і здійснює свою адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 6 від 18 серпня 2003 року, виданого Волинською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури на підставі рішення від 29 червня 1993 року № 2, в складі адвокатського об'єднання «Адвокатська приватна компанія «Конфідент».

Згідно абзацу другого статті 6 Закону України «Про адвокатуру» від 19 грудня 1992 року № 2887-XII (чинного на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2887-XII) при здійсненні професійної діяльності адвокат має право представляти і захищати права та інтереси громадян і юридичних осіб за їх дорученням у всіх органах, підприємствах, установах і організаціях, до компетенції яких входить вирішення відповідних питань.

У статті 15 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 1 жовтня 1999 року, протокол від 1-2 жовтня 1999 року № 6/VI, (чинних на час виникнення спірних відносин) закріплено, що адвокат надає правову допомогу згідно з чинним законодавством про види адвокатської діяльності на підставі угоди з клієнтом про надання правової допомоги або за призначенням особи, що здійснює дізнання, слідчого чи суду в порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством України.

За приписами підпункту «є» пункту 10 Положення про Вищу кваліфікаційну комісію адвокатури, затвердженого Указом Президента України від 5 травня 1993 року № 155/93, (чинного на час виникнення спірних відносин) ордер використовується адвокатом для підтвердження своїх повноважень з представництва або захисту клієнта.

У абзаці четвертому статті 6 Закону № 2887-XII визначено, що при здійсненні професійної діяльності адвокат має право запитувати і отримувати документи або їх копії від підприємств, установ, організацій, об'єднань.

З метою посилення гарантій конституційних прав громадян на правову допомогу та захист від обвинувачення, підвищення якості правової допомоги, що надається адвокатами та адвокатськими об'єднаннями, Указом Президента України «Про деякі заходи щодо підвищення рівня роботи адвокатури» від 30 вересня 1999 року № 1240/99 (чинним на час виникнення спірних відносин) постановлено органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, керівникам підприємств, установ і організацій сприяти реалізації права адвокатів збирати відомості про факти, які можуть бути використані як докази в цивільних, господарських, кримінальних справах і справах про адміністративні правопорушення, надавати безоплатно відповідні відомості та копії документів за запитами адвокатів та адвокатських об'єднань у справах, що перебувають у їх провадженні (пункт 9 зазначеного Указу).

Враховуючи норми законодавства України, чинного на час виникнення спірних відносин, та встановлені судами обставини цієї справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що ненадання позивачем до адвокатських запитів від 25 лютого 2011 року № С11/2 та № С11/7 угоди про надання правової допомоги не було підставою для відмови Державною митною службою України у наданні Сафульку С.Ф. копій документів, запитуваних у зазначених адвокатських запитах.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів та встановлених обставин справи, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Державної митної служби України - залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2011 року у справі за позовом Сафулька Сергія Федоровича до Державної митної служби України про визнання протиправними дій - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями

237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.