Справа № 2а/0470/7144/11
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2016 року м. Київ К/800/26158/14

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Юрченко В.П.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційні скарги Дніпропетровської міської ради, Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району м. Дніпропетровська на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014 у справі за позовом Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району м. Дніпропетровська, третя особа: Дніпропетровська міська рада,

про надання дозволу на погашення суми податкового боргу, що перебуває у податковій заставі, -

В С Т А Н О В И Л А :

Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Дніпропетровська звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про надання дозволу на погашення суми податкового боргу, що перебуває у податковій заставі.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2011 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надало доказів щодо відсутності у відповідача коштів на рахунках у банку.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2011 скасовано, прийнято нове рішення, позовні вимоги задоволено, надати позивачу дозвіл на погашення податкового боргу Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району м. Дніпропетровська за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі, в межах суми податкового боргу: за платежем з комунального податку в сумі 5049 грн.; за платежем із земельного податку в сумі 496686, 78 грн.; частина чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств в сумі 14208, 31 грн., за платежем зі збору за забруднення навколишнього природного середовища в сумі 331, 60 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції виходив з того, що податковим органом були вжиті заходи щодо погашення податкового боргу відповідача, проте позитивних результатів ці заходи не дали, суд дійшов висновку про необхідність надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

Дніпропетровська міська рада звернулась з касаційною скаргою про скасування постанови суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

В скарзі просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району м. Дніпропетровська звернулось з касаційною скаргою про скасування постанови суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

В скарзі просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, з жовтня 2001 року відповідач має податковий борг з податку на додану вартість та земельного податку.

Позивачем були направлені податкові вимоги № 1/29 від 10.10.2001, № 2/95 від 12.11.2001, які були отримані відповідачем.

Начальником ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська прийнято рішення № 85 від 30.03.2011 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податку в рахунок погашення його податкового боргу та 18.04.2011 року проведено опис активів відповідача на загальну суму 2661772 грн.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У відповідності до приписів п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.3 вказаної статті, контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Зі змісту наведених норм випливає, що умовою для звернення до суду, за яких можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є наявність у платника податкового боргу та відсутність на розрахункових рахунках такого платника грошових коштів, достатніх для погашення цього боргу.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом було сформовано та надіслано відповідачу податкові вимоги.

З огляду на викладене, а також враховуючи ту обставину, що вжиті позивачем заходи щодо погашення податкового боргу відповідача позитивних результатів не дали, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

Слід також зазначити, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, безпідставно послався на правовий режим майна платника як комунального підприємства як на перешкоду для застосування до відповідача примусових заходів з погашення його податкового боргу у вигляді продажу майна платника.

Згідно положень пп. 87.3.2 п. 87.3 ст. 87 Податкового кодексу України не можуть бути використані як джерело для погашення податкового боргу платника податків майно, яке належить на правах власності іншим особам та перебуває у володінні або користуванні платника податків, у тому числі (але не виключно) майно, передане платнику податків у лізинг (оренду), схов (відповідальне зберігання), ломбардний схов, на комісію (консигнацію); давальницька сировина, надана підприємству для переробки, крім її частини, що надається платнику податків як оплата за такі послуги, а також майно інших осіб, прийняті платником податків у заставу чи заклад, довірче та будь-які інші види агентського управління.

У той же час, дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, надається не на конкретно визначене майно, а на суму податкового боргу; власне перелік майна, що підлягає реалізації з метою погашення податкового боргу платника, виявляється у процесі виконання органом державної податкової служби судового рішення про надання такого дозволу. При цьому майно платника, що підлягає продажу, не обмежується виключно майном, зазначеним в акті опису майна. В силу вимог пункту 89.5 статті 89 Податкового кодексу України джерелом погашення податкового боргу платника може бути і майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому, однак вартістю у межах суми існуючого податкового боргу.

Платник не позбавлений права в подальшому оскаржити включення податковим органом до опису майна активів, що належать платникові на іншому правовому титулі (а не на праві власності).

Отже, необхідною умовою застосування заходів, спрямованих на погашення податкового боргу комунального підприємства в порядку вказаного припису, є недостатність коштів, отриманих від продажу майна комунального підприємства, для покриття його податкового боргу та витрат на проведення публічних торгів. Тобто зверненню стягнення на кошти органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває комунальне підприємство, передує продаж майна цього підприємства на публічних торгах з метою погашення його податкового боргу.

За наведених обставин, враховуючи наявність непогашеного податкового боргу та того, що вжиті позивачем заходи щодо погашення податкового боргу відповідача позитивних результатів не дали, висновок суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог відповідає правильному застосуванню положень Податкового кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для її скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційні скарги Дніпропетровської міської ради, Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району м. Дніпропетровська відхилити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Юрченко В.П.