Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2013-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

16 липня 2013 року м. Київ В/800/2966/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л. - суддя-доповідач

Горбатюка С.А.

Голяшкіна О.В.

Донця О.Є.

Мороза В.Ф.

перевіривши матеріали заяви заступника Генерального прокурора України про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 травня 2013 року (К/9991/71202/12) у справі за позовом ОСОБА_5 до Ясинуватської районної державної адміністрації, за участю прокуратури Донецької області про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Ясинуватської районної державної адміністрації, за участю прокуратури Донецької області про визнання протиправним та скасування розпорядження.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2012 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 3.1 розпорядження Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області від 27 жовтня 2008 року № 820.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2012 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 травня 2013 року, постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2012 року скасовано, залишивши в силі постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2012 року.

З тексту оскаржуваної ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 травня 2013 року, вбачається що, суд касаційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 502 від 11.04.2002року "Про затвердження Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб" та вимог Постанови Кабінету Міністрів України №677 від 26.05.2004року "Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" факт затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та факт затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки мають різне призначення, у зв'язку з чим не можуть ототожнюватись. Таким чином, затвердження проекту відведення земельної ділянки спірним розпорядженням відповідача не відбулось, переходу права власності на земельну ділянку у зв'язку з наданням, передачею, вилученням (викупу), відчуженням цієї земельної ділянки також не відбулось, суд вважає, що відсутні підстави для відшкодування позивачем втрат сільськогосподарського виробництва.

Заступник Генерального прокурора України подав заяву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 травня 2013 року.

У заяві про допуск до перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 травня 2013 року, заявник посилається на наявність підстав, встановлених ст.ст. 235-239 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме неоднакове застосування судом касаційної інстанції, одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень, зокрема ст. 207 Земельного кодексу України та п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 №1279 «Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню».

Зокрема, скаржник посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 15 травня 2013 року (К-23734/10) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СТРАЙК" до Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання неправомірним та скасування пункту розпорядження. У вказаному рішенні суд касаційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що внаслідок зміни цільового призначення земельних ділянок, які перебувають у власності позивача, відбулось фактичне вилучення сільськогосподарських угідь з категорії земель сільськогосподарського призначення для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським виробництвом. У зв'язку із переведенням особливо цінних земель сільськогосподарського призначення до іншої категорії земель внаслідок зміни їх цільового призначення, Брусилівською районною державною адміністрацією Житомирської області позивача правомірно зобов'язано відшкодувати понесені втрати сільськогосподарського виробництва. Також в рішенні зазначено, що у статті 207 Земельного кодексу України йде мова про вилучення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом. Саме таке фактичне вилучення зазначених земель для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом, і є підставою для відшкодування втрат сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників.

Крім того, скаржник посилається на постанову Вищого адміністративного суду України від 16 травня 2013 року (К/9991/71792/11, К/9991/4766/12) у справі за позовом ОСОБА_6 до Ясинуватської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування п. 3.1 розпорядження №513 від 17.09.2009 року. У вказаному рішенні суд касаційної інстанції зробив висновок, що внаслідок зміни цільового призначення земельних ділянок, які перебувають у власності позивачів, відбулось фактичне вилучення сільськогосподарських угідь з категорії земель сільськогосподарського призначення для потреб не пов'язаних із сільськогосподарським виробництвом. Таким чином, у зв'язку із переведенням особливо цінних земель сільськогосподарського призначення до іншої категорії земель внаслідок зміни їх цільового призначення, Ясинуватська районна державна адміністрація правомірно та відповідно до ст. 207 Земельного кодексу України та п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.97 р. N 1279 зобов'язала позивача відшкодувати понесені втрати сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Вивчивши заяву про перегляд судового рішення та додані до неї матеріали, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що є підстави для надання допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Оскільки, в оскаржуваній ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28 травня 2013 року та доданих постановах встановлено застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме ст. 207 Земельного кодексу України та п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 №1279 «Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню», що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, то колегія суддів приходить до висновку, що заява про допуск про перегляд судових рішень Верховним Судом України оскаржуваної ухвали підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Заяву заступника Генерального прокурора України задовольнити.

Допустити справу до провадження для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Ясинуватської районної державної адміністрації, за участю прокуратури Донецької області про визнання протиправним та скасування розпорядження.

Судді: