Справа № 363/5306/15-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №363/5306/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Котлярова І.Ю.; Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Бистрик Г.М.

Земляної Г.В.

за участю секретаря Запорожченко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 16 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, за участю третіх осіб без самостійних вимог - Садівницького товариства "Глядин", Обслуговуючого кооперативу садового товариства "Глядин-2010", Управління Держземагенства у Вишгородському районі Київської області про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про визнання неправомірними та скасування пунктів 4, 5, 6, 7 розпорядження від 26.12.2003 р. №721 та пунктів 4, 5, 6, 7 розпорядження від 20.07.2004 р. №450.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16 грудня 2015 року позовну заяву залишено без розгляду.

На вказану ухвалу ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для постановлення оскаржуваної ухвали став висновок суду першої інстанції щодо пропущення позивачем строку на звернення до суду.

Відповідно ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Клопотання про поновлення пропущеного строку, яке позивач надав суду першої інстанції було обґрунтовано тим, що для звернення до суду за захистом прав встановлюється трирічний строк, а позивач дізнався про існування оскаржуваних розпоряджень при розгляді іншої справи Апеляційним судом м. Києва 27.03.2015 р. Ксерокопію таких розпоряджень було надано відповідачами тільки 29.05.2015 р.

З наведених тверджень позивача вбачається, що він дізнався про порушення своїх прав 29.05.2015 р.

Однак, на підтвердження зазначених обставин, позивачем не було надано суду першої інстанції жодних належних доказів. Крім того, жодними іншими обставинами позивач пропуск строку не обґрунтовував.

Разом з тим, строк на звернення до суду сплинув 29.11.2015 р., а позивач звернувся до суду з позовом лише 15.12.2015 р. не зазначивши підстави неможливості подати позов до 29.11.2015 р., вважаючи як видно із клопотання, що строк на звернення до суду становить три роки.

Лише в апеляційній скарзі позивач вперше зазначив, що 06.05.2015 р. звертався до відповідача та садівницького товариства "Глядин" із запитами про отримання належним чином засвідчених копій оскаржуваних розпоряджень, на які листами від 06.06.2015 р. №7-14/1962 та від 01.09.2015 р. №2 надано відмову.

Отже, про існування оскаржуваних розпоряджень позивачу було відомо ще раніше - 06.05.2015 р., ніж він зазначав у клопотанні про поновлення строку.

Крім того, лише в апеляційній скарзі позивач вперше зазначив про те, що не мав можливості приймати участь у роботі садівницького товариства до складу правління якого входив, тому не міг раніше дізнатися про порушення його прав оскаржуваними розпорядженнями та вчасно подати позов, у зв'язку з тим, що в період з 18.12.2010 р. по 20.06.2014 р. перебував у Київському слідчому ізоляторі. Проте, такі обставини не обґрунтовують можливість звернення до суду лише 15.12.2015 р., тобто більше ніж через рік після звільнення.

Отже, колегія суддів вбачає, що на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів, зокрема клопотання про поновлення строку, у суду першої інстанції не було обґрунтованих підстав для поновлення позивачу строку. Тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо залишення позовної заяви без розгляду, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 16 грудня 2015 року - без змін, оскільки вона постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 16 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Бистрик Г.М.

Земляна Г.В.

Повний текст ухвали складено 01.02.2016 року

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Бистрик Г.М.

Земляна Г.В.