Справа № 490/8089/15-а
Суддя: Черенкова Н. П.
Дата ухвалення: 2016-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/212/2015 Справа № 490/8089/15-а
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
22 січня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд міста Миколаєва в складі :
головуючого судді Черенковій Н.П.,
при секретарі Ковальовій Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заводського районного військового комісаріату м. Миколаєва про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -
Позивач звернувся до суду з позовом до Заводського районного військового комісаріату, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову до протоколу №58 від 03 серпня 2015 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн., а також закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності .
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та вказав, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є недоведеним і необґрунтованим з наступних причин: протокол про адміністративне правопорушення складено відносно іншої особи, оскільки в ньому зазначено прізвище « ОСОБА_2 », в той час, як його прізвище « ОСОБА_1 »; постанова про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, оскільки в оскаржуваній постанові зазначено, що вона прийнята за результами розгляду протоколу №58, однак складений протокол не містить номеру, оскаржувана постанова не містить зазначення частин та пунктів ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а отже є не зрозумілим, яку саме вимогу порушено. Окрім того, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності як фізичну особу, а не як керівника юридичної особи.
Представник позивача також у подальшому просив про закінчення розгляду справи у його відсутності.
Представник відповідача позовні вимоги не визнала та пояснила, що в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення було зазначено норми закону, які було порушено особою, на яку складався протокол, час і місце розгляду адміністративної справи по вказаному вище адміністративному правопорушенню. Бланк протоколу про адміністративне правопорушення не є чітко визначеним в КУпАП та складався відповідно до норм чинного законодавства та Інструкції про організацію та ведення проваджень у справах про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 09.01.2015 року. При цьому, не заперечувала, що при складанні протоколу, постанови були допущені неточності, в тому числі і притягнення до адміністративної відповідальності позивача як фізичної особи, а також пояснила, що Закон «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не містить механізму забезпечення керівником підприємства прибуття працівників до воєнкомату, а тому не може пояснити, які саме дії не виконані керівником даної юридичної особи.
Представник відповідача просила про закінчення розгляду справи у її відсутності.
За приписами ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть у участи у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Судом постановлено про закінчення розгляду справи у відсутності сторін, що відповідає вимогам закону.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.
Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори і фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (в тому числі актів індивідуальної дії).
При цьому, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії стосовно конкретної особи вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання цієї особи (позивача по справі) або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача (ч.2 ст.19 КАС України)
Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ст.19 Конституції України , правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно довідки АА №573017 єдиного державного реєсту підприємств та організацій України керівником ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» є ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
03.07.2015 року військовим комісаром Заводського районного війскового комісаріату видано розпорядження 152 БГ за №2707 на ім*я керівника ПАТ «Миколаївгаз», згідно якого:
1. Вимагав здійснити оповіщення нижчепойменованих військовозобов*язаних про їх виклик до Заводського районного військового комісаріату, та забезпечити їз прибуття 07.07.2015- 09.06.2015 року о 8 годині за адресою Пушкінська, 69- а.
2. Про результати виконання розпорядження доповісти письмово у термін до 09.07.2015року.
3. Списки військовозобов*язаних, які ухиляються від виконання військового обов*язку, надавати до органів внутрішніх справ для їх затримання і доставки, а копії - до Заводського районного комісаріату.
Дана вимога надійшла до ПАТ «Миколаївгаз» 07.07.2015 року та зареєстрована за № 6330.
Листом від 08.07.2015 року за вих. № 03-01/2593, підписаним головою правління ПАТ «Миколаївгаз» ОСОБА_1 , повідомлено Військового комісара Заводського РВК підполковника ОСОБА_3 про те, що було здійснено оповіщення працівників ПАТ «Миколаївгаз», за виключенням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які знаходяться у відпустках ( вказана інформація підтверджується відповідними наказами про їх відпустку).
21.07.2015 року Заступником військового комісара начальнику мобілізаційного відділення Заводського РВК м. Миколаєва майором Поросоловим К.В. складено протокол про адміністративне правопорушення (без номеру), наступного змісту: ОСОБА_2 , який є посадовою особою - керівником ПАТ «Миколаївгаз», в порушення вимог ст. 21 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не забезпечив своєчасне прибуття працівників, які залучаються до виконання обов*язку щодо мобілізації, не виконавши розпорядження військового комісара Заводського району № 152 від 03.07.2015 року, в період з 07.07.2015 року по 09.07.2015 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП.
ОСОБА_1 зазначив у протоколі, що із зазначеним порушенням не згоден.
30.07.2015 року ПАТ «Миколаївгаз» надано заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких зазначено, що 07.07.2015 року товариством отримано розпорядження від 03.07.2015 року за № 152 БГ про необхідність оповіщення наведених у переліку військовозобов*язаних про їх виклик до Заводського районного військового комісаріату та забезпечити їх явку 07.07.- 09.06. о 8 годині. Листом від 08.07.2015 року повідомлено комісаріат про здійсненням оповіщення військовозобов*язаних за виключеннямх тих, хто знаходився у відпустці, тому підстави для притягненя керівника ПАТ «Миколаївгаз» до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП відсутні.
Згідно постанови до протоколу №58 від 03 серпня 2015 року про накладення адміністративного стягнення, винесеної військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , який є посадовою особою, визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, яке заключається у порушенні вимог ст. 21 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та не виконання розпорядження № 152 від 03.07.2015 року в період з 07.07. по 09.07.2015 року, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.
У відповідності до ст. 21 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підприємства, установи та організації зобов*язані забезпечувати своєчасне прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, на збірні пункти та до військових частин.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 22 вказаного вище Закону передбачено, що під час мобілізації громадяни, які підлягають призову на військову службу, зобов`язані з`явитися на збірні пункти у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних посвідченнях, повістках або розпорядженнях військових комісарів).
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 22 21 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу (крім тих, що проходять службу у військовому резерві) під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють місцеві органи виконавчої влади через військові комісаріати (військовозобов`язаних Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних Служби зовнішньої розвідки України - Служба зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Резервістів на військову службу під час оголошення мобілізації призивають командири військових частин, в яких вони проходять службу у військовому резерві.
У відповідності до ч. 2 ст. 26 вказаного вище Закону посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою щодо якої її внесено.
Згідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням є протиправна, винна дія або без дія, за яку законодавством передбачена адміністративна відповідальність.
Дія, у розумінні діючого законодавства передбачає активне невиконання законних вимог, а також порушення встановленої нормами права заборони.
Неправомірність дій є такою, що суперечить нормам права, порушує заборону, зазначену законом , невиконання обов*язків, що виходять із нормативно-правового акту,акту застосування норми права або договору.
За ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах, встановлених нормативним актом, який передбачає відповідальність за правопорушення в точній відповідності із законом. При цьому, враховується характер скоєного правопорушення , особа порушника., його вина, майновий стан, обставини, які пом*якшують чи обтяжують відповідальність.
За вимогами ст. 256 КУпАП, у протоколі повинно бути чітко зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як зазначено в ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право знайомитись із матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.
Відповідно до ст.280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні.
Статтею 210-1 КУпАП передбачено накладення на посадових осіб штрафу від семи до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Таким чином, відповідачем не доказаний склад правопорушення передбачений вимогами ст. 21 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 210-1 КУпАП., вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного правопорушення, не вказані конкретні дії чи бездіяльність, в чому вона виражається, та чим стверджується, не вказано, які конкретні дії чи бездіяльність допущена даною посадовою особою, а за такого, відсутні підстави, передбачені законом для притягнення до адміністративної відповідальності.
Між тим, розпорядження, направлене на адресу ПАТ «Миколаївгаз» містить ряд неточностей: щодо строку виконання з 07.07 по 09.06., не містить способу виконання щодо забезпечення прибуття військовозобов*язаних до військового комісаріату, та узгодження цих вимог у сукупності ( вимоги 1-3 ).
У протоколі зазначено не виконання розпорядження 152 ( надано розпорядження 152 БГ) Наданий протокол також не містить номеру, та вказано про невиконання розпорядження щодо строків його виконання з 07.07. по 09.07.
У постанові про притягнення до адміністративної відповідальності вказаний номер протоколу 58., та за даною постановою визначений розмір штрафу, передбачений ст. 210-1 КУпАП для громадян, а саме від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При розгляді даних позовних вимог, у відповідності до ст. 293 КУпАП, суд приймає рішення: про залишення постанови без змін, відміняє постанову та направляє справу на новий розгляд, відміняє постанову та закриває провадження, змінює стягнення в межах, передбачених норм ативним актом про відповідальність, однак з тим, щоб стягнення не було посилене.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження по адміністративній справі, без визнання незаконною, а позов частковому задоволенню.
Керуючись ст.10, ст.11, ст.71, ст.122, ст.159, ст.160, ст.163, ст.167 КАС України, на підставі ст.ст. 247, 254, 256, 280, 283, 293 КУпАП, суд,-
Позов задовольнити частково.
Постанову до протоколу №58 про накладення адміністративного стягнення від 03.08.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. - скасувати.
Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, - закрити.
Постанова може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України.
Суддя Н.П. Черенкова