Справа № 815/1617/15
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 815/1617/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.,

за участю секретаря - Вітер А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Великомихайлівського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 5404,92 грн., -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся Великомихайлівський районний центр зайнятості (далі Позивач, або Великомихайлівський РЦЗ) з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач, або ОСОБА_1А.) про стягнення заборгованості за період з 24.02.2014 року по 29.01.2015 року у розмірі 5404,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено, що в ході розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення спеціалістами Великомихайлівського РЦЗ було встановлена розбіжність в датах проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 Так, Позивачем встановлено, що Відповідач фактично був зареєстрований як фізична особа-підприємець про що не повідомив під час перебування на обліку як безробітний та отримання допомоги по безробіттю за період з 24.02.2014 по 29.01.2015 року на загальну суму 5404,92 грн., чим в свою чергу порушив вимоги ч.2 ст.36 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття № 1533-III від 02.03.2000 року (далі Закон України №1533).

Порядком надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 307 від 20.11.2000 року (далі Порядок № 307), передбачено: якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

30.01.2015 року Відповідачем отримано претензію Великомихайлівського РЦЗ щодо повернення коштів в розмірі 5404,92 грн., проте, кошти Відповідачем не сплачено, у звязку з чим Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вказаних коштів в судовому порядку.

Представник Позивача в судове засідання, призначене на 19.01.2016 року не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 67).

Відповідач в судове засідання, призначене на 19.01.2016 року не зявився, надав заяву про відкладення судового засідання (а.с. 75-76). Ухвалою суду, занесеною до журналу судового засідання, в задоволенні клопотання відповідача відмовлено. Враховуючи викладене, судом визнано неповажною неявку Відповідача в судове засідання та можливим розглянути справу у його відсутність.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно приписів ч. 1 ст. 41 КАС України, не здійснювалося.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку щодо необхідності закриття провадження по справі, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем ? орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Відповідно до статті 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Правовий аналіз пунктів 1?4 частини четвертої статті 50 КАС України свідчить, що всі наведені підстави, коли громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Однак і в цих випадках, водночас із перевіркою дій чи бездіяльності згаданих осіб, обставин, що стали підставою для втручання суб'єктів владних повноважень, суд має перевірити на відповідність чинному законодавству рішення, дії чи бездіяльність самих суб'єктів владних повноважень.

Логічний спосіб тлумачення частини четвертої статті 50 КАС України дозволяє дійти висновку, що і пункт 5 частини четвертої статті 50 КАС України, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків «превентивного» судового контролю і має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала би право для розширеного тлумачення права суб'єкта владних повноважень на адміністративний позов. Такий безпідставний підхід до розуміння змісту пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС України по суті призводить до відмови органів влади від виконання своїх функціональних обов'язків та можливої дискреційної поведінки.

За пунктом 4 частини четвертої статті 50 КАС України суб'єкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об'єднань, юридичних осіб, які не є суб'єктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

Як вбачається з тексту адміністративного позову, позов заявлений про стягнення грошових коштів, що стали власністю ОСОБА_2, а відтак не підпадає під дію п. 4 ч. 4 ст. 50 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, з урахуванням характеру спірних правовідносин, суб'єктного складу сторін у справі та предмету спору, суд дійшов до висновку, що дана справа не може бути розглянута в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір в заявленому позові повинен бути розглянутий в порядку цивільного судочинства, а відтак провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.41, п.1 ч. 1 ст. 157, ст. ст. 160, 165 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за адміністративним позовом Великомихайлівського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 5404,92 грн. закрити.

Роз'яснити позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в порядку ч. 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Стеценко О.О.

.