Справа № 289/15/16-а
Суддя: Свінцицький Л. В.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Радомишльський районний суд Житомирської області
Номер провадження2-а/289/10/16
Справа №289/15/16-а
Рядок статистичного звіту 3
ПОСТАНОВА

іменем України

02.02.2016

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючий суддя - Свінцицький Л. В. ,

секретар с/з -Глущенко Я.В. .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Радомишльському районі про зобов"язання провести нарахування і виплату пенсії по інвалідності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у відновленні виплати раніше призначеної їй пенсії по інвалідності з 1 червня 2015 року, а також зобов'язати відповідача відновити виплату раніше призначеної пенсії з 1 червня 2015 року.

Свої вимоги мотивує тим, що у 1996 році їй була призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з цього часу вона перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Радомишльському районі як така, що отримує пенсію по інвалідності. На час призначення пенсії по інвалідності вона працювала державним службовцем.

З 1 квітня 2015 року виплата їй пенсії по інвалідності була припинена відповідно до ст. 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року, ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування » передбачено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу » пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Відповідно до п. 5 Перехідних положень до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України, у тому числі і закону України «Про державну службу ». Оскільки до 1 червня 2015 року Верховною Радою України не був прийнятий закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне грошове утримання) призначалися відповідно до ряду законів, в тому числі «Про державну службу».

Таким чином, з 1 червня 2015 року відпали підстави для припинення виплати їй пенсії по інвалідності, оскільки вона з зазначеної дати не є особою, яка має право на призначення пенсії у порядку спеціального закону. У зв'язку з цим вона в грудні 2015 року звернулася до управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі з заявою про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, виплата якої була припинена з 1 квітня 2015 року.

Проте, листом №30/К-8 від 28.12.2015 року Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі повідомило про відсутність підстав для поновлення виплати їй пенсії.

Позивач вважає, що обґрунтовуючи відмову у відновленні йому виплати пенсії з 1 червня 2015 року, відповідач невірно трактує положення п. 5 Перехідних положень до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року. Тому вважає незаконними дії відповідача, який не поновив виплату раніше призначеної їй пенсії, що грубо порушує його конституційне право на пенсійне забезпечення, передбачене ст. 46 Конституції України. Виходячи із змісту Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року, вважає, що його права на соціальний захист порушені відповідачем, починаючи з 1 червня 2015 року.

В судове засідання позивачка не з»явилась, про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала до суду заяву в якій просить слухати справу без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, але надіслав до суду телефонограму, згідно якої позовні вимоги не визнає, а також просить суд справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає приходить для висновку про задоволення позову виходячи з наступних міркувань.

Частиною 1ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в УПФУ як отримувач пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» .

У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, як пенсіонеру, який працює на посаді державного службовця, виплату пенсії по інвалідності позивачу призупинено, починаючи з 01.04.2015 року.

21.12.2015 року позивач звернулася до УПФУ з заявою про поновлення раніше призначеної пенсії по інвалідності на підставі п. 5 Перехідних положень до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, але листом УПФУ від 28.12.2015 року (а.с. 7) їй було відмовлено в цьому з тих підстав, що вона працює на посаді державного службовця та пенсія по інвалідності їй не виплачується, виплату буде поновлено у разі звільнення з займаної посади.

Однак в силу ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 року (далі Закон № 213-VIII від 02.03.2015 року), пп. 2 п.12 розділу 1 якого внесені зміни в ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно яких:

Тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року:

- у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

- у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Крім того, згідно п. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

В той же час, відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів».

За змістом цієї правової норми, вона чітко визначає подію з ненастанням якої припиняють свою дію норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів».

Конституційний Суд України у п. 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

В зв'язку з чим, необхідно констатувати, що вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність норми норми Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) за цими Законами не призначаються.

Таким чином, з 01.06.2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відпали підстави для призупинення виплати їй пенсії на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з 01.06.2015 року виплата пенсії по інвалідності, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підлягає відновленню, а УПФУ необґрунтовано відмовлено в цьому.

На підставі викладеного,та керуючись ст. ст.19,21,46,64,68 Конституції України, ст.ст.46,47, ч. 2 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, ст. ст.2,11,71,94,158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області про зобов'язання нарахування і виплати пенсії по інвалідності задовольнити.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області відновити виплату ОСОБА_2 раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» по інвалідності з 01 червня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Радомишльський районний суд на протязі десяти днів з дня її оголошення .

Суддя Свінцицький Л. В.