Справа № 2-а-235/10
Суддя: Бурзель Ю. В.
Дата ухвалення: 2010-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Яготинський районний суд Київської області
Справа № 2-а-235/2010
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2010 року суддя Яготинського районного суду Київської області Бугіль В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в Яготинському районному суді справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області про визнання незаконними дій та зобовязання виплатити недоплачену частину пенсії,

встановив:

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області про стягнення недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, посилаючись на те, що вдповідно до ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року вона є дитиною війни. Посилаючись на порушення відповідачем положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни просила визнати бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування та виплати протягом 2007-2010 років, як дитині війни, з порушенням вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неправомірними. Зобовязати відповідача нарахувати та виплатити надбавку до пенсії як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 01.09.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.08.2010 року у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням кожної зміни прожиткового мінімуму та відповідно мінімальної пенсії за віком згідно чинного законодавства.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення в яких просив у задоволенні позову відмовити. В своїх запереченнях зазначив, що стаття 6. Закону України Про соціальний захист дітей війни передбачає, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року № 1261 (далі Положення). Відповідно до п. 15 Положення, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку його територіальні управління. Пенсійний фонд України забезпечує ефективне використання коштів, що перебувають в його управлінні. Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду джерел відповідно до конкретних напрямів витратної частини бюджету Пенсійного фонду України. Бюджет Пенсійного фонду України щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України. Пункт 9 Положення передбачає вичерпний перелік напрямів використання коштів Пенсійного фонду України які використовуються винятково за призначенням і вилученню не підлягають. Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах, згідно з якими ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений законодавством України. Враховуючи те, що Законом України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансування виплат за цим законом проводиться із Державного бюджету України, а не із бюджету Пенсійного фонду країни, а також те, що відповідно до Прикінцевих положень Закону України Про соціальний захист дітей війни Кабінет Міністрів України для реалізації цих положень цього Закону повинен був внести, але не вніс на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення у відповідність законодавчих актів до Закону України Про соціальний захист дітей війни, відповідач вважає, що з боку УПФУ у Яготинському районі не вбачається будь-яких порушень законодавства. Законодавством України визначено, що фінансування ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни проводиться з Державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України. Пунктом 17 статті 77 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни було призупинено на 200 рік. Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» № 3367 від 19.01.206 року пільги дітям війни, передбачені статтею 6 Закону, запроваджуються за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Кабінетом Верховної Ради України з питань бюджету. Однак виплата підвищення у 2006 році не була передбачена. Крім того, на даний час питання виплати підвищень до пенсії дітям війни законодавчо врегульовано. З 01.01.2008 року механізм реалізації положень ст. 6 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (п.п. 2 п. 41 розділу ІІ), згідно з якими дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладена в новій редакції, згідно з якою дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Розмір зазначеного підвищення становить: з 01.01.2008 року 47 грн., з 01.04.2008 року 48,10 грн. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. А тому, дітям війни, тобто позивачці, з 01.01.2008 року дане підвищення виплачується щомісячно в повному обсязі. Загальна сума виплаченого щомісячного грошового утримання позивачці складає 579,30 грн. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 було визнано таким, що не відповідає Конституції України, положення пункту 41 ОСОБА_2 Внесення змін до деяких законодавчих актів України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було змінено статтю 6 Закону України від 18.11.2004 року № 219 «Про соціальний захист дітей війни» (далі Закон № 219). Механізм проведення розрахунку і виплати підвищення до пенсії, передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» законом визначено не було. А вже 28 травня 2008 року Кабінет Міністрів України видав постанову «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530, п. 8 якої установив, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня 48,1 грн., з 1 липня 48,2 грн., з 1 жовтня 49,8 грн., а тому Пенсійний фонд України фактично проводив виплати не змінюючи механізму, змінивши лише нормативну основу. Абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (Закон № 108), передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначено законом. Частина 3 цієї статті передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком передбачений абз. 1 ч. 1 ст. 28 застосовується винятково для визначення розміру пенсії, призначених відповідно до цього закону. Іншими словами для перерахунків або підвищень пенсій не застосовується. Пенсійний фонд України звернувся до Конституційного Суду України з клопотанням розяснити терміни «мінімальна пенсія за віком» та «Мінімальний розмір пенсії за віком», шляхом відповіді на два питання чи поширюється установлений в Законі № 1058 термін «мінімальний розмір пенсії за віком», правовідносини щодо обчислення пенсії або щомісячного грошового утримання чи державного соціального утримання за законом № 2095 і чи можна зазначені положення закону № 108 та закону № 2095 розуміти так, що державна соціальна підтримка дітей війни здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України, а не за рахунок інших джерел фінансування. Конституційний Суд України дійшов висновку, що у частині третій статті 28 Закону № 108 закладено однозначно вимогу щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, установленого у абзаці першому частини першої цієї статті виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Непоширення мінімального розміру пенсій за віком, установленого у абзаці першому частини першої статті 28 Закону № 1058, на правовідносини, що виникають на підставі інших законів крім цього Закону, дає підстави стверджувати, що наявність прогалин у законодавчому регулюванні виплат дітям війни, передбаченої ст. 6 Закону України № 2095. Ця прогалина полягає у відсутності механізму вирахування мінімальної пенсії за віком, на 30 відсотків якої мають право підвищуватися дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії. Заповнення прогалин має здійснюватися законодавством, а тому вирішення цього питання не належить до повноважень суду. Отже, на період спірних відносин законом не був визначений механізм розрахунку і виплати підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зокрема, із змісту ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не вбачається, яким саме органом, за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку здійснюється призначення і виплата пенсій. Також, просили застосувати до заявлених позовних вимог строк позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково

Так, в судовому засіданні з копії заяви позивачки, з листа Управління пенсійного фонду України у Яготинському районі, з копії паспорта позивачки, з копії пенсійного посвідчення, із заперечень Управління Пенсійного фонду України у Яготинському районі Київської області встановлено, що позивачка є дитиною війни. Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Розглянувши позовні вимоги щодо стягнення та перерахування недоплаченої допомоги за 2007 рік, на думку суду слід врахувати, що п. 12 ст. 71 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 111 цього Закону. Разом з тим, пункт 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнано таким, що відповідає Конституції України. Тому, вимоги позивачки про стягнення відповідних недоплачених сум за 2007 рік підлягають до задоволення, а саме за періоди вступу рішення Конституційного Суду України в дію та відповідно заявлених вимог, тобто з 20.08.2007 року по 31.12.2007 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 було визнано таким, що не відповідає Конституції України, положення пункту 41 ОСОБА_2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими було змінено статтю 6 Закону України від 18.11.2004 року № 2195. В подальшому змін в законодавчі акти України щодо змін зазначеної статті 6 Закону від 18.11.2004 року № 2195 не вносилися та відповідна вказана норма статті діє і на теперішній час.

Відповідно ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Все наведене вище дає суду підстави вважати, що позов підлягає до задоволення часткового, з урахуванням строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 86, 99, 160 КАС України, ст. 8, 19, 22, 55, 92, 95 Конституції України, ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", рішеннями Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області про визнання незаконними дій та зобовязання виплатити недоплачену частину пенсії, задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у Яготинському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні несплаченої як дитині війни надбавки до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 01.09.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.08.2010 року протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Яготинському районі Київської області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату надбавки до пенсії як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 20.09.2009 року по день ухвалення рішення відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд Київської області апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя В.В. Бугіль