Справа № 287/28/15-а
Суддя: Волощук В. В.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/28/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Волощука В.В.

секретаря Федорчук О.В.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2015 року ОСОБА_3, звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на те, що у листопаді 2015 року, до закінчення трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирській області із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», так як з 26.04.1986 року по 10.10.2003 рік та з 21.10.2015 року і по даний час, вона постійно проживала та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року відноситься до 4-ї зони посиленого радіоекологічного контролю, тому має право на зниження пенсійного віку. Однак у задоволені заяви позивачці відповідачем було відмовлено, посилаючись на те, що посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії серії В-1 № 123490 від 15.06.1996 року видано Олевською районною державною адміністрацією, а не обласною державною адміністрацією, як то було передбачено п.10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 25.08.1992 року № 501 та ч.4 ст.65 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У звязку з вищевикладеним позивачка просить суд визнати бездіяльність відповідача протиправною, зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирській області призначити їй пенсію зі зниженням пенсійного віку на пять років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 27 серпня 2015 року, і зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачці пенсії зі зниженням пенсійного віку на пять років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 27 серпня 2015 року.

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, з підстав які зазначені в позовній заяві ОСОБА_3

У судовому засіданні представник Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирській області заперечив проти позову та просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що для підтвердження статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_3, надала посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії В-1 № 123490, від 15.06.1996 року, яке видане Олевською районною державною адміністрацією, що на його думку суперечить Постановам Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 року № 501 (яка діяла до 1997 року), та від 20.01.1997 року № 51 «Про порядок видачі посвідчень особам які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та пункту 4 ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» де передбачено, що видача посвідчень, зокрема, іншим потерпілим особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснюється обласними державними адміністраціями Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. За таких обставин вважає, що підстав для призначення пенсії ОСОБА_3, зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» немає.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та підставність для їх задоволення виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України з якої слідує, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 статті 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Справа адміністративної юрисдикції, згідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України, це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Виходячи із вищенаведених положень закону, адміністративним судам підсудні спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, повязаних з виконанням ним владних управлінських функцій, тобто діяльності з виконання покладених на нього Конституцією та законами України завдань.

Як встановлено у судовому засіданні, позивачка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 по досягненню 52 років, звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку.

Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області листом №5558/03 від 12.11.2015 року відмовили ОСОБА_3, в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку посилаючись на те, що посвідчення потерпілого 4 категорії серії В-1 №123490 від 15.06.1996 року видано Олевською районною державною адміністрацією, а не обласною державною адміністрацією.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 26.04.1986 року по 10.10.2003 року та з 21.10.2015 року по даний час, що стверджується довідкою № 8279 від 08.12.2015 року виданою Олевською міською радою Житомирської області (а.с.7), з якої слідує, що позивачка дійсно була зареєстрована та постійно проживала з 26.04.1986 року по 10.10.2003 року в м.Олевськ, Житомирської області (постановою КМУ від 23.07.1991 року № 106 віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю) та з 21.10.2015 року проживає і на даний час, що також стверджується копією паспорта виданого на імя ОСОБА_3 (а.с.4, 4 а).

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Приписами ст.55 цього Закону України передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, - зменшення віку передбачено - 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Згідно з частиною 3 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування і цього Закону.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи.

Відповідно до п.п. «ґ» п. 7 зазначеного Порядку документами, що засвідчують особливий статус особи, є: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

При цьому, згідно з п. 38 Порядку - орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3, 15.06.1996 року отримала посвідчення громадянина, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю серія В-І № 123490 (категорія 4) (а.с.6).

Разом з тим, належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалась, а тому посвідчення є чинним і воно вказує на те, що позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Чинність посвідчення вказує і на той факт, що позивач згідно абз.4 ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» станом на 01.01.1993 року прожила або відпрацювала у зоні посиленого радіологічного контролю не менше чотирьох років. Таким чином, першопочаткова величина зниження пенсійного віку 2 роки є встановленою.

За таких обставин, позивачка має усі необхідні умови для призначення пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на пять років, оскільки були наявні всі необхідні для цього документи, проте відповідач протиправно відмовив їй у призначенні пенсії.

Статтею 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Із статті 71 КАС України слідує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку представником відповідача не доведено правомірності дій управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області. Відтак, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачки і підставність для їх задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.19, 21, 46, 55, 64, 92 Конституції України, ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 26, 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та ст.2- 4, 6, 7, 9, 10, 11, 15-1, 17, 70, 69-72, 79, 86, 122, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області, яка полягає у відмові у призначенні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 пенсії зі зменшенням пенсійного віку на пять років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - протиправною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області, ІПН: 20405093, призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1, пенсію зі зменшенням пенсійного віку на пять років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 27.08.2015 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області, ІПН:20405093, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1, пенсії зі зменшенням пенсійного віку на пять років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 27.08.2015 року.

Повний текст постанови суду виготовлено 02.02.2016 року.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_4