Справа № 804/20390/14
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2016-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 січня 2016 року м. Київ К/800/49589/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Маринчак Н.Є. перевіривши відповідність вимогам ст.213 КАС України касаційної скарги Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року у справі №804/20390/14 за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування наказів, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив :

Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року у справі №804/20390/14.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 листопада 2015 року касаційна скарга Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області була залишена без руху у зв'язку з встановленням недоліків у касаційній скарзі, а саме скаржнику необхідно було уточнити вимоги, викладені в резолютивній частині касаційної скарги; надати документ про сплату судового збору у встановленому розмірі, копію рішення суду першої інстанції та належну копію рішення суду апеляційної інстанції, конверт про направлення рішення суду апеляційної інстанції.

На виконання вимог ухвали суду скаржник надіслав копію конверта про направлення стороні рішення суду апеляційної інстанції, а також клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке мотивоване відсутністю фінансування та у видатків у кошторисі на 2015 рік на сплату судового збору.

Разом з тим, пунктом 2 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо сплати судового збору" від 22 травня 2015 року, Кабінет Міністрів України зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Розглянувши вказане клопотання скаржника, суддя-доповідач дійшов висновку, що в його задоволенні слід відмовити, оскільки обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для звільнення від сплати судового збору. Зазначена позиція також збігається із висновками Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року (заява № 70297/01) та Верховного Суду України, викладеними в його ухвалі від 28 вересня 2015 року у справі № 21-5496а15.

Отже, відсутність видатків на оплату судового збору у кошторисі відповідача не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору у розмірі та порядку, встановленому законом для його сплати.

Крім того, скаржником не виконано вимоги, зазначені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23 листопада 2015 року.

Згідно до ч.3 ст. 214 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 213 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

За таких обставин касаційну скаргу слід повернути особі, що її подала, з підстав не виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 листопада 2015 року.

Згідно ч.6 ст.214 Кодексу адміністративного судочинства України копія ухвали про повернення касаційної скарги або про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направляються особі, яка подавала касаційну скаргу, а касаційна скарга залишається у суді касаційної інстанції.

Повернення касаційної скарги не позбавляє скаржника права повторного звернення до суду касаційної інстанції в установленому законом порядку.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст.88, 108, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Відмовити Лівобережній об'єднаній державній податковій інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року у справі №804/20390/14 за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування наказів, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного Н.Є. Маринчак

суду України