Справа № 552/6475/15-а
Суддя: Яковенко Н. Л.
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6475/15-а
Провадження № 2-а/552/4/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 лютого 2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської районної в м. Полтаві ради про скасування рішення, зобовязання задовольнити заяву про передачу земельної ділянки у власність, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 12 листопада 2015 року звернулася до суду з позовом, який уточнила в поданій до суду 18 листопада 2015 року заяві.

Посилалася на те, що в серпні 2015 року зверталася до відповідача з заявою про передачу безоплатно у власність земельної ділянки по вул.. Червоноармійська, 2а, що знаходиться під гаражем у її користуванні протягом тривалого часу.

Вказувала, що рішенням від 24 вересня 2015 року районна рада відмовила в задоволенні заяви.

Просила суд скасувати рішення Київської районної в м. Полтаві ради від 24 вересня 2015 року № 107 та зобовязати відповідача задовольнити заяву про передачу безкоштовно земельної ділянки у власність площею 56 кв.м. за адресою м. Полтава, вул. Червоноармійська, 2а.

В судовому засіданні позивач та представник позивача повністю підтримали подану до суду заяву та просили її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини.

Представник відповідача позовні вимоги не визнавав. Вважає, що рішення районної ради прийнято на підставі законів України та в межах повноважень ради, тому підстави для його скасування відсутні. Також пояснив, що на території земельної ділянки по вул. Червоноармійська, 2а в м. Полтаві відповідно до рішення уповноваженого органу саме позивачем ОСОБА_1 розміщено тимчасовий металевий гараж, яким остання і користується.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є мешканка АДРЕСА_1, інвалід 2 групи, власник автомобіля ЗАЗ, 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Також встановлено, що рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 13 серпня 2002 року № 407 виконком вирішив дозволити інваліду 2 групи ОСОБА_1 розмістити тимчасовий металевий гараж у дворі житлового будинку по вул. Червоноармійській, 2а, терміном на один рік.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 20 січня 2004 року № 16 виконком вирішив продовжити термін дії рішення виконкому від 13 серпня 2002 року № 407 про дозвіл на розміщення тимчасового металевого гаража до виникнення необхідності в демонтажу.

Як встановлено судом, станом на час вирішення даної справи, рішення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 13 серпня 2002 року та від 20 січня 2004 року є чинними, Київська районна в місті Полтаві рада не порушує питання про демонтаж металевого гаража, який було розміщено позивачем ОСОБА_1 по вул. Червоноармійська, 2а відповідно до зазначених рішень.

Разом з тим позивач, звертаючись до суду з відповідним позовом та обираючи на власний розсуд спосіб захисту свого права, просить суд скасувати рішення Київської районної в м. Полтаві ради від 24 вересня 2015 року № 107 в частині відмови їй у передачі безкоштовно у власність та в наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки по вул. Червоноармійська, 2а в м. Полтаві.

Згідно зі ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень суб'єктів владних повноважень слід перевіряти чи прийняті такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України на Законами України, з виконанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок надання в Україні земельних ділянок в користування та власність здійснюється в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Відповідно до ст. 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

Згідно ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено статтею 118 ЗК України.

Статтею 118 передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, в тому числі для будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідним органом місцевого самоврядування в даному випадку є саме Київська районна в м. Полтаві ради.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 01 вересня 2015 року звернулася до відповідача, як до уповноваженого органу, з заявою про передачу безкоштовно у власність земельної ділянки по вул. Червоноармійська, 2а в м. Полтаві.

При цьому земельна ділянка по вул. Червоноармійська, 2а знаходиться в межах території багатоквартирної забудови, не є землями гаражних кооперативів та територією приватної забудови.

Як вбачається з письмової заяви позивача та підтверджено поясненнями останньої в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 просила надати їй у власність земельну ділянку саме для будівництва гаража.

Рішенням Київської районної в м. Полтаві ради від 24 вересня 2015 року, яке оскаржено в судовому порядку позивачем ОСОБА_1, останній відмовлено у передачі безкоштовно у власність та в наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки площею 56 кв.м. під гаражем, оскільки рішенням виконкому від 13 серпня 2002 року саме їй надано дозвіл на розміщення за вказаною адресою тимчасового металевого гаража.

Відповідно до Порядку розміщення та будівництв а гаражів для легкових автомобілів у м. Полтаві», який затверджено рішенням сорок другої сесії пятого скликання Полтавської міської ради від 13 серпня 2009 року будівництво окремо розташованих гаражів (гаражів боксового типу) дозволяється на землях гаражних кооперативів та на територіях приватних домолодінь згідно з проектною документацією, розробленою та погодженою у встановленому чинним законодавством порядку (п. 3.4.)

Судом встановлено, що земельна ділянка по вул. Червоноармійська, 2а в м. Полтаві не є землями приватної забудови (приватного домоволодіння) та не є землями гаражних кооперативів.

При цьому як станом на час прийняття радою оскаржуваного рішення, так і на час вирішення справи судом, рішення виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради про надання позивачу дозволу на тимчасове розміщення металевого гаража є чинними та не скасованими. Фактично на спірній земельній ділянці знаходиться тимчасовий металевий гараж.

Тому суд приходить до висновку, що Київська районна в м. Полтаві рада при прийнятті рішення від 24 вересня 2015 року про відмову ОСОБА_1 у передачі безкоштовно у власність та в наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України на Законами України, з виконанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано. При цьому відповідачем враховано усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення, з дотриманням принципу рівності перед законом.

При цьому судом враховується і та обставина, що позивач, на власний розсуд здійснюючи свої права, відмовилися від отримання даної земельної ділянки в оренду.

Посилання позивача в судовому засіданні на ту обставину, що земельна ділянка має бути передана їй у власність в силу норм ст. 119 ЗК України не може бути прийнята до уваги, оскільки ґрунтується на невірному розмінні норм права.

Статтею 119 ЗУ України передбачено, що громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом. Передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом.

В той же час, позивач з вимогами про визнання за нею права власності в порядку ст. 119 ЗК України на спірну земельну ділянку в порядку цивільного судочинства не зверталася. Обираючи спосіб захисту свого права в поданій до суду адміністративній позовній заяві просить суд скасувати відповідне рішення районної ради, яким відмовлено в наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки.

Крім того, позивачем не враховано, що норма ст. 119 ЗК України щодо набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю може застосовуватися з 1 січня 2017 відповідно до п. 1 розділу IX "Прикінцеві положення" ЗК України та виключно за наявності на те правових підстав.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про зобовязання відповідача задовольнити заяву про передачу безкоштовно у власність земельної ділянки суд виходить з того, що вирішення питання про передачу земельної ділянки у власність здійснюється тільки відповідним органом місцевого самоврядування в порядку, визначеному законом, цьому суд не може підміняти цю процедуру та орган, до компетенції якого віднесено прийняття відповідних рішень.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

У звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог позивачу, яка звільнена від сплати судового збору, судовий збір за розгляд справи судом слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 158, 159, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Київської районної в м. Полтаві ради про скасування рішення, зобовязання задовольнити заяву про передачу земельної ділянки у власність відмовити.

Судовий збір за розгляд справи судом віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_4

Суддя Н.Л.Яковенко

01.02.2016