Справа № 804/15939/15
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Чорна В.В.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2016 рокусправа № 804/15939/15
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпропетровськ, пр.імені Газети "Правда", 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , секретар судового засідання - Фірсік Д.Ю., з участю представника позивача - ОСОБА_2, представника третьої особи 1 - ОСОБА_3, розглянувши в у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального закладу освіти "Дніпропетрвоський обласний медичний ліцей-інтернат "Дніпро" на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 р. у справі №804/15939/15 за позовом Комунального закладу освіти "Дніпропетрвоський обласний медичний ліцей-інтернат "Дніпро" до Міністерства охорони здоров'я України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Дніпропетровська обласна рада, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетрвоській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2015 року Комунальний заклад освіти "Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат "Дніпро" звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати законним надання Комунальному закладу освіти "Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат "Дніпро" у безоплатне тимчасове користування приміщень площею 1599,3 кв.м та додаткового приміщення для облаштування обідньої зали за адресою: вул. Севастопольська, 17, м. Дніпропетровськ; визнати незаконними з боку посадових осіб МОЗ України, зокрема ОСОБА_4, ОСОБА_5, відмову погодити укладанням договору про спільну діяльність Комунального закладу освіти "Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат "Дніпро" і Державного закладу "Дніпропетровська медична академія МОЗ України" з 01.09.2015 р., вимоги про необхідність укладення договору оренди на займані Комунальним закладом освіти "Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат "Дніпро" приміщення та вимоги їх звільнення, викладені у листах №09-10/835/23993 від 27.07.2015 р., №09-10/1000/29342 від 14.09.2015 р., №09-10/1203/34158 від 28.10.2015 р., та зобов'язати МОЗ України, як орган управління майном, погодити укладання договору про спільну діяльність між Комунальним закладом освіти "Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат "Дніпро" та Державним закладом "Дніпропетровська медична академія МОЗ України" з 01.09.2015 р. на термін функціонування Комунального закладу освіти "Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат "Дніпро".

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 р. відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Комунального закладу освіти "Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат "Дніпро" до Міністерства охорони здоров'я України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що рішення МОЗ України є владними актами індивідуальної дії направлені на виникнення, зміну та припинення прав і обов'язків Ліцею.

Договорами про спільну діяльність відносини Академії і Ліцею регулювались з 2006 р. і до 2013 р., причому останній договір погоджено МОЗ України, як органом державної влади, уповноваженим на управління майном Академії.

З доданих до позову документів вбачається, що саме посилаючись на владні рішення МОЗ України, Медакадемія вимагає від Ліцею укласти договір оренди або звільнити займані приміщення.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник третьої особи 1 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Відповідач та третя особа 2 у судове засідання не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що спір між сторонами стосується підстав розміщення ліцею у приміщеннях Державного закладу "Дніпропетровська медична академія МОЗ України". Зокрема, позивач стверджує, що оскаржуваними рішеннями Міністерства охорони здоров'я України № 09-10/835/23993 від 27.07.2015 р., № 09-10/1000/29342 від 14.09.2015 р., № 09-10/1203/34158 від 28.10.2015 р. від позивача вимагається з безоплатних умов тимчасового користування приміщеннями ліцею перейти на орендні відносини, або негайно звільнити приміщення. Такі дії він вважає незаконними, а тому звернувся з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом. При цьому, позовні вимоги звернуті саме до Міністерства охорони здоров'я України та зводяться фактично до визнання незаконними його вимог про укладення договору оренди на приміщення, що знаходяться в його управлінні, та до зобов'язання відповідача за рішенням суду укласти договір про спільну діяльність на безоплатних умовах.

Відповідно до ч.1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з'ясовує: чи належить дану позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна вона даному адміністративному суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

При цьому, суб'єкт владних повноважень в розумінні п. 7 ч.1 ст. 3 КАС України - це орган державної влади, місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до Інформаційного листа Верховного Суду України № 3.2-2005 від 26.12.2005 р., справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. У випадку, якщо суб'єкт (в тому числі орган державної влади, місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, та, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Проаналізувавши зміст спірних правовідносин на підставі заявлених позовних вимог та документів, наданих позивачем на їх обґрунтування, колегія суддів погоджується з тим, що даний спір не має ознак публічно-правового, а тому не підлягає розгляду в порядку КАС України.

Міністерство охорони здоров'я України у правовідносинах, що стосуються користування позивачем приміщеннями Державного закладу "Дніпропетровська медична академія МОЗ України" (об'єктами державної власності, що знаходяться в оперативному управлінні Медакадемії), не має ознак органу, уповноваженого владно керувати поведінкою позивача, а позивач, відповідно, не має ознак особи, що зобов'язана виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта, тобто, у спірних правовідносинах щодо користування майном третьої особи між ними відсутні відносини влади та підпорядкування.

Натомість, Міністерство охорони здоров'я є уповноваженим органом управління об'єктами державної власності, та здійснює відповідні функції з цього приводу в межах своєї компетенції. При цьому, можливість укладення з ним договорів, будь-то договору оренди чи договору про спільну діяльність, - є ознакою його господарської правосуб'єктності.

Зазначений висновок суду підтверджується також тим, що спір з приводу визнання недійсним договору оренди стосовно вказаних приміщень вже був предметом розгляду саме господарських судів України в порядку ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з тим, що зазначений спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому суд першої інстанції прийшов до вірних висновків щодо відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 99, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального закладу освіти "Дніпропетрвоський обласний медичний ліцей-інтернат "Дніпро"- залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 р. у справі №804/15939/15 за позовом Комунального закладу освіти "Дніпропетрвоський обласний медичний ліцей-інтернат "Дніпро" до Міністерства охорони здоров'я України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Дніпропетровська обласна рада, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетрвоській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії- залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 27 січня 2016 року, в повному обсязі ухвала складена 29 січня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді В.А.Шальєва

Н.А.Олефіренко