Справа № 2-а-1660/11
Суддя: Богуславська і. А.
Дата ухвалення: 2011-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дело № 2а-1660/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2011 р. Жовтневий районний м. Маріуполя Донецької області суд у складі головуючого судді Богуславської І.А. при секретарі Зал Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання дій ОСОБА_3 міської ради незаконними та скасування рішення ОСОБА_3 міської ради,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідачів, вказавши, що рішенням ОСОБА_3 міської ради від 20.02.2007 р. її дочці ОСОБА_2 був наданий дозвіл на розробку проекту землеустаткування по відводу земельної ділянки 35 по вул.Овражної в м. Маріуполі. Техдокументація була нею підготовлена, і проект змелеустаткування рішенням ОСОБА_3 міської ради від 23.10.2007 р. затверджений. Після цього вона звернулася в Управління земельних ресурсів для отримання правовстановлюючих документів. ОСОБА_3 міська рада рішенням від 24.06.2008 р. скасувала попередні рішення від 20.02.2007 р. та 23.10.2007 р. про передачу ОСОБА_2 у власність земельної ділянки площею 0, 0583 га для будування та обслуговування жилого будинку, посилаючись на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14.01.2008 р., постановленого за адміністративним позовом ОСОБА_8 За її заявою вказане судове рішення було скасоване за нововиявленими обставинами. В ході слухання вказаної справи їй стало відомо, що ОСОБА_8 07.07.2008 р. був наданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м по вул.Овражної 31-а в м. Маріуполі. Первісно ОСОБА_8 звернувся у міськраду із заявою про передачу йому у власність земельної ділянки по вул.Овражної, 31-а площею 1 000 кв.м. Але рішенням міськради від 19.06.2007 р. йому було виділено у власність 260 кв.м. земельної ділянки, а в решті відмовлено. У своєї заяві він не просив надати йому у власність або у користування земельну ділянку по вул.Овражній, 35, або приєднати її до вказаної земельної ділянки. Вважає, що розмір наданої ОСОБА_8 земельної ділянки перевищує 1 000 кв.м і складає 1119 кв.м, оскільки земельна ділянка складається з ділянки № 31-а площею 260 кв.м. та № 35 площею 583 кв.м та 276 кв.м. вільних земель. Вказана земельна ділянка була надана ОСОБА_8 для будівництва та обслуговування будинку, в той час, як і ОСОБА_2 спірна земельна ділянка надавалася для будівництва та обслуговування будинку. Таким чином, позивачка не бачить переваг для надання йому спірної земельної ділянки. Посилаючись на вказане, а також на ту обставину, що ОСОБА_8 після отримання державного акту на земельну ділянку продав її третім особам, що, на її думку, свідчить про фактичну відсутність його намірів, вказаних у заяві, просить визнати дії ОСОБА_3 міської ради незаконними та скасувати рішення ОСОБА_3 міської ради від 24.06.2008 р.

Представник ОСОБА_3 міської ради позов не визнала та пояснила, що в ОСОБА_3 міську раду у 2007 р. завернувся ОСОБА_8 про надання йому у власність земельної ділянки площею 1000 кв.м. За результатом розгляду цієї заяви йому було надано 260 кв. м для обслуговування будинку по вул.Овражної, 31-а. Друге рішення про надання у власність ОСОБА_8 земельної ділянки по вказаній адресі було прийнято на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14.01.2008 р., яким зобовязано міськраду вдруге розглянути заяву ОСОБА_8 про надання йому у власність земельної ділянки площею 1119 кв.м. по вул.Овражної, 31-а. Вважає, що в процесі розроблення техдокументації відбулася помилка, в результаті чого відбулася накладка земельних ділянок.

Представник відповідачки ОСОБА_4, правонаступниці ОСОБА_8, позов не визнала та пояснила, що власником спірної земельної ділянки був ОСОБА_8, який помер 24.04.2010 р. При житті він продав її третім особам ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 Його дружина ОСОБА_4 ніколи не була власником спірної земельної ділянки. ОСОБА_3 міська рада передала у власність ОСОБА_8 спірну земельну ділянку, оскільки він нею користувався та обробляв.

Третя особа ОСОБА_7 та представник третіх осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_9 позов не визнав та пояснив, що вони є законні власники спірної земельної ділянки, які придбали її у ОСОБА_8 за договором купівлі-продажу. В підтвердження права власності вони отримали державний акт.

Суд, вислухав сторони, дослідивши надані по справі докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Згідно ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержані безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до міської ради за місцем розташування земельної ділянки, вибір місця якої та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються у порядку, встановленому ст.151 ЗУ України.

Судом встановлено, що у відповідності із вказаними нормами за заявою ОСОБА_2 рішенням ОСОБА_3 міської ради від 20.02.2007 р. № 5/9-1455 був наданий дозвіл на розробку проекту землеустаткування по відводу земельної ділянки для будівництва жилого будинку та господарських споруд по вул.Овражної, 35 в м. Маріуполі площею 0, 0583 га кадастровий номер :04:006:0554 (а.с.7). Після виготовлення проекту землеустаткування по відводу земельної ділянки з земель жилої та громадської забудови для будівництва жилого будинку та господарських споруд за вказаною адресою рішенням ОСОБА_3 міської ради від 20.02.2007 р. № 5/9-1455 був цей проект затверджений та прийнято рішення про передачу спірної земельної ділянки у її власність (а.с.6). Але рішенням ОСОБА_3 міської ради від 24.06.2008 р. № 5/22-4047 вказані рішення були скасовані з посиланням на виділення ОСОБА_8 земельної ділянки площею 1 000 кв. м по вул.Овражної, 31-а в м. Маріуполі для будівництва та обслуговування жилого будинку (а.с.6-9).

Суд вважає, що рішення ОСОБА_3 міської ради від 24.06.2008 р. № 5/22-4047 прийнято з порушенням норм діючого законодавства та має бути визнано незаконним та таким, що порушує права ОСОБА_2

Як вбачається з тексту названого рішення, первісно 16.05.2007 р. ОСОБА_8 звертався із заявою до міськради про надання йому у власність земельної ділянки площею 1 000 кв.м по вул.Овражної, 31-а для обслуговування жилого будинку, але рішенням ОСОБА_3 міської ради від 19.06.2007 р. № 5/13-2097 йому була надана у власність земельна ділянка площею 260 кв.м по вул.Овражної, 31-а. І цим же рішенням с посилання на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14.01.200 р. ОСОБА_8 була надана земельна ділянка за зазначеною адресою площею 1 000 кв.м.

З постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14.01.200 р., прийнятої за адміністративним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3 міської ради про визнання дій незаконними, слідує, що у власності ОСОБА_8 був жилий будинок по вул.Овражної, 31-а з прилеглою земельною ділянкою площею 500 кв.м., а решта території була ним зайнята самочинно (спр.№ 2-а-130/09, а.с.37).

На ту обставину, що ОСОБА_8 була самочинно зайнята земельна ділянка площею 0, 0883 га, вказано у доповідної записці начальника управляння земельних ресурсів г. Маріуполя (а.с.13).

Суд вважає, що до прийняття рішення про надання ОСОБА_8 земельної ділянки площею 1 000 кв.м відповідач поставився формально та без достатніх підстав, позбавивши позивачку спірної земельної ділянки, та порушив її права.

В названому рішення міськради відповідач в обґрунтування надання ОСОБА_8 земельної ділянки площею 1 000 кв.м посилається на судову постанову, адже в ній зазначено про розгляд вимог ОСОБА_8 щодо надання йому земельної ділянки площею 1 119 кв.м.

Відповідачем не були досліджені інші варіанти виділу земельної ділянки, не торкаючись ділянки під № 35, і в рішенні, яке оскаржується, не наведені законні підстави, на яких ОСОБА_2 була позбавлена її прав на приватизацію певної земельної ділянки .

До того ж суд при розгляді адміністративної справи не розглядав питання про переваги ОСОБА_8 та ОСОБА_2 в отриманні спірної земельної ділянки, тому, на думку суду, були відсутні підстави для виділу ОСОБА_8 додаткової земельної ділянки за рахунок наданої ОСОБА_2 земельної ділянки.

Крім того, відповідно до відповіді першого заступника міського голови від 28.03.2008 р. ОСОБА_8 з 01.01.2005 р. по 26.03.2008 р. в міськраду із заявою про надання йому додаткової земельної ділянки ні по вул.Овражної, 31-а, а ні 35 не звертався (а.с.13).

Головне управління архітектури та містобудування також підтвердило в свої відповіді, що ОСОБА_8 не звертався із заявою про надання йому земельної ділянки по вул.Овражної, 35 (а.с.14).

Ухвалою Жовтневого районного суду від 24.12.2008 р. судова постанова Жовтневого районного суду від 14.01.2008 р. була скасована, а провадження по справі за заявою представника ОСОБА_8 ухвалою суду від 23.07.2009 р. було закрито (справа № 2-а-130, а.с.72, 78).

Таким чином, ОСОБА_3 міська рада прийняла рішення від 24.06.2008 р. № 5/22-4047 на підставі не існуючого судового рішення.

Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку про незаконність дій ОСОБА_3 міської ради та скасовує її рішення від 24.06.2008 р. № 5/22-4047

Керуючись ст.ст.9, 10, 11, 159, 160, 162, 163 КАС України, ст. 116, 118 ЗК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання дій ОСОБА_3 міської ради незаконними та скасування рішення ОСОБА_3 міської ради задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_3 міської ради незаконними та скасувати рішення ОСОБА_3 міської ради від 24.06.2008 р. № 5/22-4047 про скасування рішень міської ради та про внесення змін в рішення міської ради від 19.06.2007 р. № 5/13-2097 Про передачу громадянам України у власність земельних ділянок для будування та обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд, що знаходяться у їхньої власності в Жовтневому та Орджонікідзевському районах міста.

Постанова може бути оскаржена в Апеляційний адміністративний суд Донецької області через Жовтневий районній суд протягом 10 днів після її проголошення.

Суддя