Справа № 2-а-1866/10
Суддя: КучеренкоН Н. В.
Дата ухвалення: 2010-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 29.04.2010
Справа № 2-а-1866
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

„29 квітня 2010 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Кучеренко Н.В.

при секретарі Левандовської О.М.

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі справу, відкриту за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ з обслуговування адміністративної території Якимівського району прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №092972 від 25.03.2010 р.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №092972 від 25.03.2010 р. про накладення на нього стягнення в сумі 255 грн., а провадження у справі закрити, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, зазначивши, що 25.03.2010 року, приблизно о 10 годині 26 хвилин, він керував автомобілем НОМЕР_1 та рухався по автомобільній дорозі Харків-Сімферополь, де на 432 км. був зупинений співробітником ДАІ нібито за те, що він перевищив встановлену швидкість руху на 28 км/год, чим порушив п.п.12.9 ПДР України. Інспектором був складений протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладено стягнення в розмірі 255 грн. Однак вважає вказану постанову незаконною та не обґрунтованою, винесеною з порушенням діючого законодавства і тим самим такою, що підлягає скасуванню, оскільки адміністративне правопорушення він не скоював, швидкість руху не перевищував. Крім того, прилад, з якого зроблено фото, не працював в автоматичному режимі, тому відповідач у відповідності до ст. 254 КУпАП повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення. Вважає, що при винесенні постанови його було позбавлено передбачених КУпАП прав. В протоколі не вказано на виконання якого маршруту дислокації було здійснено патрулювання. У постанові по справі про адміністративне правопорушення відсутні дані про те, хто саме і яким чином проводив фотофіксацію.

Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Суд, враховуючи доводи позивача, що викладені в позовній заяві, дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 2 статті 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання позивача.

У відповідності до вимог ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ч.2 зазначеної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Постановою інспектора ВДАІ з обслуговування адміністративної території Якимівського району прапорщика міліції ОСОБА_2 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КАС України за те, що він 25.03.2010 року о 10.26 годин на 432 кілометрі траси Харків-Сімферополь, керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 78 км/год, тим самим перевищив швидкість на 28 км.

Зазначену постанову складено на підставі фотофіксації, зробленою за допомогою приладу «Візир».

Ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за підвищення водіями транспортних засобів встановленого обмеження швидкості руху транспортних засобів більше ніж на 20 км/год.

Таким чином, як встановлено в судовому засіданні виявлення адміністративного правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху було зафіксовано за допомогою спеціального технічного засобу, який має функцію фото- та кінозйомки.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Відповідно до положень КУпАП, Закону України "Про дорожній рух", у разі порушення Правил дорожнього руху України, водій повинен бути зупинений, постанову складено на місці, у випадку незгоди з порушенням - повинен бути складений протокол, у порядку передбаченому ст. 256 КУпАП, із зазначенням відомостей про особу, що скоїла правопорушення, пояснень цієї особи, та розясненням її права на правову допомогу та на право оскарження даної постанови.

У дійсності ж ніякого протоколу складено не було, чим грубо порушено ч. 2 ст. 254, ст. 256 КУпАП, відповідно до яких, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 6 ст. 258 КУпАП передбачений випадок, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Спірна постанова винесена на підставі п.6 ст.258 КУпАП, згідно якої адміністративне правопорушення повинно бути зафіксоване за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Однак, як вбачається зі змісту постанови, правопорушення зафіксовано приладом «Візир», який не є автоматичним засобом фото і кінозйомки, відеозапису, оскільки він знаходився у співробітника ДАІ, керується ним безпосередньо або через компьютер (визначаються ті параметри, що фіксуються приладом, зокрема швидкість, об?єкт зйомки, її режими, кут огляду приладу тощо).

Між тим, у відповідності до ст. 14-1 КУпАП фіксація та «заочне» винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно власника транспортного засобу можливе лише тоді, коли порушення зафіксовано засобом, що працює в автоматичному режимі, тобто без участі працівника ДПІ.

Генеральною прокуратурою України винесено припис від 02.07.2009 року N 07/1/2-165 на імя Начальника Департаменту державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, генерал-майору міліції ОСОБА_3 «Про усунення порушень закону при притягненні осіб до адміністративної відповідальності».

В поданому приписі Заступник Генерального прокурора України вимагає припинити практику винесення постанов у справах про адміністративні правопорушення, зафіксовані за допомогою вимірювача швидкості "Візир", без складання протоколів та без участі осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності.

Зокрема в приписі вказано, що відповідно до ст. 258 КУпАП посадові особи органів ДАІ мають право застосовувати безпротокольну форму фіксації адміністративних правопорушень та розглядати справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у разі виявлення правопорушень у сфері дорожнього руху, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

За інформацією ДП "Укрметртестстандарт", вимірювач швидкості "Візир" не відноситься до спеціальних технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, оскільки він має лише обмежені функції для автоматичного процесу вимірювань і не може працювати без участі оператора.

Таким чином застосування цього технічного засобу як підстави для безпротокольної форми фіксації адміністративних правопорушень та розгляду справ у відсутності особи, що притягуються до адміністративної відповідальності, суперечить вимогам ст. ст. 258, 254, 268 КУпАП і суттєво порушує конституційні права громадян.

Таким чином якщо інспектором за допомогою приладу «Візир» і було зафіксовано транспортний засіб, то результат зйомки використовується як доказ та як додаток до протоколу про адміністратвине правопорушення, і в такому випадку має бути складений протокол про адміністративне правопорушення в загальному порядку згідно з вимогами чинного законодавства.

Отже, суд приходить до висновку, що прилад, з якого зроблено фото, не працював в автоматичному режимі, що свідчить про те, що фіксація автомобіля була виконана з порушенням норм діючого законодавства, а саме не у відповідності зі ст. 14-1 та 258 КупАП і інспектор ВДАІ з обслуговування адміністративної території Якимівського району ОСОБА_2 не мав права складати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ст. 258 КУпАП, оскільки при винесенні постанови було грубо порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, згідно якої особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право зокрема: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. Всіх наданих їй цим законом прав вона була позбавлена, що є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, вказана в постанові швидкість сумнівна, тому що у радіолокаційного вимірювача швидкості «Візир» є кут огляду, який регулюється, тобто у наданій фотофіксації може бути вказана швидкість іншого автомобіля, який рухався поруч або більший за розміром.

Також відповідно до п.13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України (затверджено наказом МВС 13.11.2006 №1111), до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. Тому при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про цих співробітників.

Однак в порушення вимог вказаної Інструкції в постанові відсутні вказівки на те, хто саме і яким чином проводив фото фіксацію транспортного засобу позивача, а при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про цих співробітників.

Пунктами 12.2, 12.3 зазначеної Інструкції визначено виключний перелік прийомів нагляду за дорожнім рухом. При цьому нагляд за рухом автомобіля без спеціального пофарбування та спеціальних сигналів допускається виключно у випадках руху у потоці транспорту, а використання приватних транспортних засобів не допускається взагалі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі) або до районного, міського районного в місті, міського або міськрайонного суду, в порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

В звязку з тим, що жодна з сторін не наполягає на пропущенні позивачем строку звернення до адміністративного суду, правила ч.1 ст. 100 КАС України щодо відмови у задоволенні позову саме з цих підстав, не застосовуються.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішень субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Згідно ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, при розгляді адміністративної справи, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії інспектора ВДАІ з обслуговування адміністративної території Якимівського району прапорщика міліції ОСОБА_2 при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення від 25.03.2010 року серії АР №092972 відносно ОСОБА_1 про застосування до нього фінансової санкції в сумі 255 грн., оскільки це необхідно для повного захисту його прав, свобод та інтересів.

Крім того, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може скасувати вказану постанову і закрити провадження у справі.

Також, суд вважає необхідним скасувати оскаржену постанову та закрити провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 за ст. 122 ч.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 18, 19, 69, 71, 162 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст.ст. 14-1, 122 ч. 1, 258, 286, 289, 293 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ з обслуговування адміністративної території Якимівського району прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №092972 від 25.03.2010 р. - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії інспектора ВДАІ з обслуговування адміністративної території Якимівського району прапорщика міліції ОСОБА_2 при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення від 25.03.2010 року серії АР №092972 відносно ОСОБА_1 про застосування до нього фінансової санкції в сумі 255 грн.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 25.03.2010 року серії АР №092972 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 255 гривень.

Закрити провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 за ст. 122 ч.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 20 днів, після подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення постанови або з дня складання її у повному обсязі.

Суддя: Н.В.Кучеренко