Справа № 2034/2-а-6418/11
Суддя: Ільїна Г. І.
Дата ухвалення: 2011-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2034/2-а-6418/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 листопада 2011 року

Суддя Харківського районного суду Харківської області Ільїна Г.І., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить захистити його конституційні права на отримання підвищеної пенсії як особі, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС. Просить зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області провести перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до ст..50; ч. 4 ст. 54; ч. З ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», як інваліду 3 групи починаючи з 01.01.2004року та з підвищенням її на 12 % у відповідності до Постанови КМУ № 894 від 13.07.2004 року «Про підвищення розміру пенсій, призначених відповідно до частини четвертої ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 01.01.2006року з урахуванням виплачених сум та в 3,5 рази у відповідності до Постанови КМУ № 1293 від 27 2.2005 року «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.01.2006 року з урахуванням виплачених сум. та перераховувати в подальшому.

Справа розглядається в порядку скороченого провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 182-2 КАС України без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь в справі.

Ухвалою від 22.11.2011 року ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду.

Відповідач ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Харківському районі отримав ухвалу суду про відкриття скороченого провадження у адміністративній справі та надав свої заперечення, в яких зазначено, що Постанова КМУ № 1293 та постанова КМУ № 894 не можуть застосовуватись до розміру пенсії, обчисленої відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суддя оцінивши повідомлені сторонами обставини справи, вважає,що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Оформленою належним чином довідкою МСЕК № 017759 від 10.11.201 Ороку , також копією посвідчення серії А № 012403 від 02.02.1993року та вкладеною до нього особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії підтверджується, що позивач є інвалідом 2 групи та ушкодження здоровю, яке призвело до втрати працездатності, ОСОБА_1 отримав під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС в період з 08.06.1986 року по 27.11.1986 року.

Стаття 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - Закон) встановлює пенсії по інвалідності особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 54 Закону в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по 1 групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Припис п. 4 Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМУ від 30 жовтня 1997 року № 523 повністю співпадає з нормою ч. ч. 4, 5 ст. 54 Закону.

Також. згідно зі ст. 50 Закону особам віднесеним до категорії 1. призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам 1 групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам III групи-50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Пенсійне законодавство в Україні безпосередньо врегульовано Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року. Стаття 15 цього закону надає право громадянам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, вибирати підстави для одержання пенсій, але умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, особливо для інвалідів ЧАЕС, в відношенні яких держава прийняла на себе зобовязання відшкодувати втрату працездатності, визначаються тільки Законом.

Згідно ст. З Закону України «Про мінімальний споживчий бюджет» підвищення розміру вартісної оцінки мінімального споживчого бюджету повинно проводитися «з урахуванням індексувань на споживчі товари та послуги, але не рідше одного разу на рік».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про мінімальний споживчий бюджет» 03 жовтня 1991 року постановою № 244, з додатком, Кабінет Міністрів України (надалі КМУ) затвердив мінімальний споживчий бюджет на 1991 рік у розмірі 256 крб. на душу населення та склад споживчих товарів і послуг, що входять до мінімального споживчого бюджету (додаток до постанови).

Ця норма закону є прямою, має конкретне наповнення і є чинною станом на сьогодення. Вона започаткована з 1991 року. Розмір, склад споживчих товарів і послуг, що входять до мінімального споживчого бюджету , не переглядався КМУ з 1991 року.

Нормою закону, яка встановлює розмір мінімальної пенсії за віком, є ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до цієї норми закону мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність. Ця норма закону застосовується з 2004 року.

Інша норма закону, яка б регулювала розмір мінімальної пенсії за віком, відсутня.

Для правового вирішення справи по суті, необхідно визначитися, яку норму закону потрібно застосовувати в якості мінімальної пенсії за віком.

Стаття 8 КАС України зобовязує суд при вирішенні справи по суті керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статті 21 та 22 Конституції України гарантують людині, що її права і свободи, будучі невідчужуваними та непорушними, не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, ці закони, зміни до законів, не розповсюджуються на вже існуючі права і свободи людини, якщо вони звужують зміст та обсяг цих прав і свобод.

11 жовтня 2005 року Конституційний Суд України в рішенні № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) прямо вказав про неприпустимість обмеження обсягу прав людини звуженням обсягу прав і свобод, яке має прояв в зменшенні кола субєктів, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод.

Враховуючи, викладене, суд вважає, що перерахунок пенсії та додаткової пенсії по 3 групі інвалідності здійснити з 01.01,2004 року , а по 2 групі інвалідності слід здійснити з 10.11.2010 року з наступним перерахунком відповідно до ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», де вказано, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорії.

У відповідності до статей 5 та 9 Кодексу адміністративного судочинства України, як правовий акт, який має вищу юридичну силу, до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме Віденська конвенція про цивільну відповідальність за ядерну шкоду (надалі Конвенція). Згідно п. 1 статті ІV Конвенції відповідальність за ядерну шкоду є абсолютною.

Стаття V (В) Конвенції зобовязує кожну країну, яка підписала конвенцію, забезпечити можливість особам, яким завдана ядерна шкода, реалізувати свої права на відшкодування ядерної шкоди.

У відношенні Чорнобильської катастрофи, абсолютну відповідальність за ядерну шкоду завдану здоровю цим ядерним інцидентом, стаття 73 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» кореспондує до відповідного законодавства України.

Таким законом є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи», який з 06 червня 1996 року містить повне визнання державою відповідальності за шкоду здоров'ю, втрату працездатності, завдану особам постраждалим від Чорнобильської катастрофи та зобов'язання держави відшкодувати цю шкоду в повному обсязі (стаття 13 закону).

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» чітко не визначає, що відшкодування ядерної шкоди здоровю, яка привела до втрати працездатності особам постраждалим від Чорнобильської катастрофи здійснюється саме наданням пенсій, але факт залежності розміру пенсій від групи інвалідності, (процентів втрати працездатності), а також правові позиції, висловлені судовою колегією в цивільних справах Верховного Суду України 1 грудня 1997 року в звязку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році (п. 85), в яких вказано, що при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я громадянам постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, слід мати на увазі, що завдана інвалідам ЧАЕС шкода відшкодовується призначенням державної пенсії та виплатою додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, свідчать, що, фактично, пенсії встановлені інвалідам ЧАЕС є відшкодуванням ядерної шкоди завданої їх здоровю, яка привела до втрати працездатності.

ОСОБА_1 звернувся до управляння Пенсійного фонду України Харківського району Харківської області про перерахунок пенсії, на підставі до ч. 4 ст. 54; ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи« та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з 01.01,2004 року та з підвищенням її на 12% у відповідності до Постанови КМУ № 894 від 13.07.2004 року «Про підвищення розміру пенсій, призначених відповідно до частини четвертої ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2006 року з урахуванням виплачених сум та в 3,5 рази у відповідності до Постанови КМУ № 1293 від 27.12.2005 року «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 01.01.2006року з урахуванням виплачених сум, та з подальшим перерахунком, однак в перерахунку пенсії йому було відмовлено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

На виконання урядової програми забезпечення пенсій учасників ліквідації аварії на ЧАЕС Кабінетом Міністрів України були прийняти Постанови КМУ № 894 від 13.07.2004 року «Про підвищення розміру пенсій, призначених відповідно до частини четвертої ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачене збільшення з 01.09.2004 року на 12 відсотків пенсії, призначені відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та № 1293 від 27.12.2005 року «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з метою здійснення подальших заходів щодо диференціації розмірів пенсій, яка передбачає збільшення розмірів пенсії, призначеної відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у 3,5 разів по інвалідності учасникам ліквідації аварії на Чорнобильської АЕС у 1986 році та пенсію у звязку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи членам їх сімей; 2,5 разів пенсію по інвалідності учасникам ліквідації аварії на Чорнобильської АЕС у 1987-1990 роках та пенсію у звязку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи членам їх сімей, ця постанова набрала чинності з 01.01.2006 року.

Згідно з ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(доповнено згідно ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за № 231-V від 05.10.2006 року) у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» діяльність Кабінету Міністрів України спрямовується на забезпечення інтересів Українського народу шляхом виконання Конституції та законів України.

В державі Україна відносно учасників ліквідації аварії на ЧАЕС діють подвійні стандарти щодо нарахування пенсії, один з яких забезпечується за рахунок судових рішень та відповідає ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а другий ґрунтується на Постановах КМУ і суперечить вище зазначеному закону.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як причину невиконання своїх зобовязань; зацікавлені особи повинні маги змогу покластися на зобов'язання, взяті державою; якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні до цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих випадках, доки відповідні положення є чинними.

Виходячи з вищевикладеного позивач має Конституційне право на отримання пенсії відповідно до ч. 4 ст. 54 та ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з підвищенням її на 12 % та в 3,5 рази у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 13.07.2004 року та № 1293 від 27.12.2005 року, оскільки приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986році.

Разом з тим, відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011р. № 3491-VI, який набрав законної сили 19.06.2011р., прикінцеві положення даного Закону України було доповнено пунктом 4, яким установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (796-12) і (Відомості Верховної Ради України, 1992р., № 13, ст. 178 з наступними змінами), статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (2195-15) (Відомості Верховної Ради України, 2005р., № 4, ст. 94 з наступними змінами), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (2262-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992р., № 29, ст. 399 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вимог Закону України від 14 червня 2011 року №3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» 06 липня 2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №745 «Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності з 23 липня 2011 року.

Тому, з урахуванням наведеного, до 23 липня 2011 року підлягають застосуванню положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Враховуючи вищезазначене, вбачається, що відмова відповідача у перерахунку пенсій у разі встановлення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, є обґрунтованою.

Таким чином, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч.іст.2 КАС України, завдання адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних, осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Керуючись ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-Х1І від 28 лютого 1991 року зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 17 листопада 2005 року № 3108 - IV, ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008. Законом України про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» № 3491 від 14 червня 201 1 року, ст. ст. 6-14, 71, 155, 159, 160-164, 167,183-2. 185. 186 КАС України. -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області про зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Харківському районі Харківської області зробити ОСОБА_1 перерахунок основної пенсії у відповідності до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6 ( шести) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи із мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». та провести відповідні виплати з 01.01.2004року по 3 і .12.2007року та з 22.05.2008роке по 09.11.2010 року .

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Харківському районі Харківської області зробити ОСОБА_1 перерахунок основної пенсії у відповідності до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист і громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи із мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати з 10.11.2010 року по 23.07.2011 року .

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ч. 4 ст. 54. ч. З ст. 6" Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з підвищенням її на 12 % у відповідності до Постанови КМУ № 894 від 13.07.2004 року «Про підвищення розміру пенсій, призначених відповідно до частини четвертої ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2006року по 3 1.12.2007року та з 22.05.2008року по 23.07.2011 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ч. 4 ст. 54. ч. З ст. 67 Законе України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та» з підвищенням її в 3,5 рази у відповідності до Постанови КМУ № 1293 від 27.12.2005 року «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 01.01.2006року по 3 1.12.2007року та з 22.05.2008рок по 23.07.2011 року .

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Г.І.Ільїна