Справа № 804/14728/13-а
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2016 року м. Київ К/800/46723/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: головуючого судді Юрченко В.П., суддів: Голубєвої Г.К., Сіроша М.В., розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргуПідприємства «Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство» Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок
на ухвалуДніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015
у справі №804/14728/13-а
за позовомПідприємства «Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство» Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок
доДніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області
прозобов'язання вчинити дії, скасування податкової застави та скасування штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Підприємство «Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство» Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило зобов'язати Дніпродзержинську об'єднану державну податкову інспекцію внести зміни у дані особового рахунку Підприємства «Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство» Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок по коду платежу «Плата за землю, сплачена юридичними особами», за якими сплату 16321,64 грн. рахувати як переплату; скасувати податкову заставу активів, що виникла на підставі Акту опису майна у податкову заставу від 15.03.2005 та скасувати штрафні санкції за порушення законодавства про плату за землю у сумі 5633,62 грн., з якої розмір пені за несвоєчасне погашення податкової заборгованості по сплаті земельного податку складає 2265,71 грн. та розмір штрафу складає 3367,91 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2014 позов задоволено, зобов'язано Дніпродзержинську об'єднану державну податкову інспекцію вчинити певні дії, а саме внести зміни у дані особового рахунку Підприємства «Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство» Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок по коду платежу «Плата за землю, сплачена юридичними особами», за якими сплату 16321,64 грн. рахувати як переплату.

Скасовано податкову заставу активів, що виникла на підставі акту опису майна у податкову заставу від 15.03.2005 та скасовано штрафні санкції за порушення законодавства про плату за землю у сумі 5633,62 грн., з якої розмір пені за несвоєчасне погашення податкової заборгованості по сплаті земельного податку складає 2265,71 грн. та розмір штрафу складає 3367,91 грн.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2014 та прийнято нове рішення, яким позов залишено без розгляду.

Не погодившись з судовим рішенням апеляційного суду, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій з підстав порушення судом норм матеріального права просить скасувати вказане судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

З урахуванням відсутності клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду касаційної скарги в порядку письмового провадження відповідно до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Фактичними обставинами, що зумовили постановлення оскаржуваного судового рішення, було встановлення апеляційним судом того, що адміністративний позов позивачем було подано поза межами шестимісячного строку, визначеного статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається зі встановлених судом апеляційної інстанції обставин, 10.07.2013 позивач направив заяву до відповідача про повернення надмірно сплачених коштів та скасування податкової застави та арешту активів підприємства №5.

Листом Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Дніпропетровській області за №2559/04-03-15-04-26 від 07.08.2013 повідомлено про відсутність законодавчих підстав для припинення податкової застави.

Наступні звернення позивача листом Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Дніпропетровській області № 2236/10/04-3615-04-20 від 04.09.2013 та листом Міністерства доходів і зборів України №13044/6/99-99/11-02-0115 від 11.10.2013 залишені без задоволення.

За поясненнями позивача, останню відповідь на його звернення - лист Міністерства доходів і зборів України №13044/6/99-99-11-02-01 від 11.10.2013, отримано 24.10.2013, тобто з пропуском встановленого 20 - денного строку розгляду скарг.

Апеляційним судом також встановлено, що уточнюючий розрахунок зі сплати земельного податку подавався підприємством 24.05.2005 листом №8. Уточнюючий розрахунок також складався підприємством та направлявся відповідачу в березні 2008 року.

Крім того, апеляційний суд, посилаючись на матеріали справи, звернув увагу на те, що відповідач керуючись нормами Закону України «Про плату за землю» та Закону України «Про державну податкову службу в Україні» відповідним повідомленням-рішенням застосував до позивача штрафні санкції за порушення законодавства про плату за землю у сумі 5633,62 грн., з яких пеня за несвоєчасне погашення податкової заборгованості по сплаті земельного податку становить 2265,71 грн., штраф - 3367,91 грн.

Як відзначено судом апеляційної інстанції, наявність даних податкового органу щодо заборгованості підприємства позивача перед бюджетом із земельного податку у розмірі 5633 грн. встановлено судовим рішенням у справі №2а-12226/09/0470, стороною у якій є Підприємство «Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство» Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок, який, в свою чергу, був обізнаний про цей факт під час розгляду вказаної справи, тобто ще у вересні 2009 року.

З урахуванням зазначених обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судова колегія касаційної інстанції, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, вважає висновки суду апеляційної інстанції помилковими зважаючи на таке.

Позивач звернувся з даним позовом до суду шляхом направлення його поштою 07.11.2013 (штамп суду про його реєстрацію від 11.11.2013).

Разом з тим, звертається увага, що підставою для звернення позивача з даним позовом була незгода не лише з нарахуванням йому штрафних санкцій у розмірі 5633 грн., а й незгода з існуючою податковою заставою активів, у скасуванні якої було відмовлено податковим органом листами Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Дніпропетровській області за №2559/04-03-15-04-26 від 07.08.2013, №2236/10/04-3615-04-20 від 04.09.2013 та Міністерства доходів і зборів України №13044/6/99-99/11-02-0115 від 11.10.2013.

Окрім того позивач просив зобов'язати податкову інспекцію внести зміни у дані особового рахунку підприємства по коду платежу «Плата за землю, сплачена юридичними особами», за якими сплату 16321,64 грн. рахувати як переплату.

Однак, суд апеляційної інстанції, при вирішенні питання щодо необхідності залишення позову без розгляду, досліджував лише обставини щодо обізнаності позивача про наявність заборгованості підприємства позивача перед бюджетом із земельного податку у розмірі 5633 грн., при цьому, не встановлюючи початок його перебігу.

Стосовно позовних вимог про скасування застави та зобов'язання внести зміни у дані особового рахунку судом взагалі не визначався строк звернення до суду та не встановлювався початок його перебігу.

По-друге, суд касаційної інстанції вважає, що рішення апеляційного суду не узгоджується із роз'ясненнями викладеними у п. 13 Постанови № 7 Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року, відповідно до якого обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи (у судовому засіданні, у порядку скороченого чи письмового провадження) з урахуванням вимог статті 70 КАС України щодо належності та допустимості доказів або обставин, які не підлягають доказуванню, та висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними.

Вказані вимоги закону судом були проігноровані, а саме, при вирішенні питання щодо необхідності залишення позову без розгляду зроблено посилання, що відповідним повідомленням-рішенням застосовані штрафні санкції, без з'ясування та дослідження його наявності та змісту або наявності будь-якого іншого рішення податкового органу, яким до позивача були застосовані штрафні санкції за порушення законодавства про плату за землю у сумі 5633,62 грн., про що свідчить їх відсутність в матеріалах справи.

Також, посилаючись на те, що наявність даних податкового органу щодо заборгованості підприємства позивача перед бюджетом із земельного податку у розмірі 5633 грн. встановлено судовим рішенням у справі №2а-12226/09/0470, поза увагою апеляційного суду залишено те, що у даній справі було відмовлено у задоволенні позову з підстав порушення уповноваженими особами податкового органу, встановленого законом порядку стягнення земельного податку, оскільки контролюючим органом не надано в підтвердження наявності податкового боргу податкове повідомлення про нарахування земельного податку та відповідно розрахунку пені та штрафних санкцій, що перевірити з якої суми було розраховано розмір штрафів 3367,91 грн. та пені за несвоєчасну сплату земельного податку в розмірі 2265,71 грн.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, Кодекс передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною 2 статті 99 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного нормою, що регулює питання застосування строків звернення до адміністративного суду з позовами про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень є приписи пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Наведені обставини не були враховані судом апеляційної інстанції при постановленні рішення про залишення позовної заяви без розгляду, що позбавляє суд касаційної інстанції можливості погодитись із таким застосуванням норм процесуального права.

Також судом не досліджувались доводи позивача щодо триваючого порушення його прав податковим органом.

Відповідно до частини 1 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а справа відповідно до приписів статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України - направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Підприємства «Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство» Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок задовольнити.

2. Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 скасувати, а справу направити до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду для продовження її розгляду.

3. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.П.Юрченко
СуддіГ.К.Голубєва
М.В.Сірош