Справа № 2-а-5542/10/1570
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2011-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2011 р.Справа № 2-а-5542/10/1570

Категорія:12.3Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Головного управління МВС України в Одеській області, начальника Головного управління МВС України в Одеській області, Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області, третя особа - ОСОБА_6 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, та стягнення грошового забезпечення, -

встановиЛА:

25 травня 2010 року, позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління МВС України в Одеській області, начальника Головного управління МВС України в Одеській області, Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області, третя особа - ОСОБА_6 про визнання протиправними та скасування наказів начальника ГУМВС України в Одеській області № 183 о/с від 21.04.2010 року про звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5, старшого оперуповноваженого сектора карного розшуку Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області з 26.04.2010 року та № 288 від 01.04.2010 року в частині накладення на старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, поновлення ОСОБА_5 на посаді старшого оперуповноваженого сектора карного розшуку Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області, стягнення з ГУМВС України в Одеській області грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, мотивуючи його тим, що дії відповідачів щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності та звільнення наказом начальника ГУМВС України в Одеській області № 183 о/с від 21.04.2010 року з ОВС за дискредитацію на підставі даних атестаційного листа та наказу начальника ГУМВС України в Одеській області № 288 від 01.04.2010 року є необґрунтованими, оскільки висновок, що позивачем за заявами про викрадення майна обставини подій повно та об'єктивно не досліджувались, вичерпаних заходів щодо розшуку вкраденого майна не вживалось, натомість умовляннями а інколи і погрозами позивач схиляв заявників до написання заяв про припинення розгляду їх попередніх звернень, незважаючи на те, що розмір матеріальної шкоди від крадіжок у кожному з випадків перевищував 1200,00 грн., після чого незаконно виносив постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, є хибним та таким що не відповідає дійсності. Жодного схиляння громадян ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 писати заяви з проханням не розглядати їх попередні письмові звернення про скоєні крадіжки їх майна позивач не здійснював тим паче не здійснював на них будь-якого психічного та фізичного тиску. Крім цього за наслідками перевірки позивача кримінальна справа проти нього не порушувалась, що підтверджується постановою прокуратури про відмову в порушенні кримінальної справи від 04.03.2010 року.

В судовому засіданні першої інстанції позивач та представник позивача позов підтримали та просили суд задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідачів - Головного управління МВС України в Одеській області та начальника Головного управління МВС України в Одеській області, у судовому засіданні першої інстанції, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, проти задоволення адміністративного позову заперечував у повному обсязі, пояснивши, що позивач був звільнений на законних підставах у відповідності до вимог чинного законодавства, з огляду на наступне. 02.03.2010 року працівниками ВВБ в Одеській області СВБ ГУБОЗ МВС України проведена службова перевірка щодо неналежного реагування ОСОБА_5 на факти викрадення майна громадян, та встановлено грубе порушення позивачем вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, ст. 22 КПК України, наказу МВС України №400-04, що виразилось у безвідповідальному відношенні до розгляду матеріалів за фактами викрадення майна у громадян ОСОБА_12 (яка є неповнолітньою донькою ОСОБА_7П.), ОСОБА_8, ОСОБА_9. ОСОБА_10 та ОСОБА_11, фальсифікації обставин подій та незаконного винесення постанов про відмову в порушенні кримінальних справ на підставі заяв про припинення розгляду попередніх звернень. На підставі зазначених порушень старшого оперуповноваженого сектора карного розшуку Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області, старшого лейтенанта ОСОБА_5 правомірно звільнено з органів внутрішніх справ за ст. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Представник Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області, до судового засідання першої інстанції не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Котовським МВ ГУМВС України в Одеській області надано до суду клопотання в якому зазначено, що Котовський МВ ГУМВС України в Одеській області підтримує позицію Головного управління МВС України в Одеській області та просить розглядати дану справу за відсутності представника Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області.

Третя особа - на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_6 до судового засідання першої інстанції не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Суд першої інстанції своєю постановою від 19 квітня 2011 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до Головного управління МВС України в Одеській області, начальника Головного управління МВС України в Одеській області, Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області, третя особа - ОСОБА_6, про визнання протиправними та скасування наказу начальника ГУМВС України в Одеській області №183 о/с від 21 квітня 2010 року, та наказу начальника ГУМВС України в Одеській області № 288 від 01 квітня 2010 року - відносно позивача, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення - відмовив повністю.

ОСОБА_5 не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги позивача у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 з 28.12.2000 року проходив службу в органах внутрішніх справ, остання посада - старший оперуповноважений сектора карного розшуку Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області, спеціальне звання - старший лейтенант міліції.

10.02.2010 року співробітниками ОВС 16 відділу внутрішньої безпеки в Одеській області СВБ ГУБОЗ МВС України проведена перевірка обліково - реєстраційної дисципліни в Котовському МВ ГУМВС України в Одеській області, в ході якої виявлено, що по відмовним матеріалам сектору карного розшуку Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_5 сфальсифіковано матеріали перевірки по яким винесено постанови про відмову в порушенні кримінальних справ, отже ОСОБА_5 скрито факти здійснення крадіжок у громадян які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Підставою для даного висновку крім іншого стали пояснення громадян ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 надані співробітнику ВВБ в Одеській області СВБ ГУБОЗ МВС України та дільничному інспектору міліції ОСОБА_13, які повідомили, що повторні заяви ними були написані після тривалих умовлянь з боку старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 та його обіцянками розшукати викрадене майно.

За наслідками даної перевірки старшим оперуповноваженим в ОВС 16 відділу внутрішньої безпеки в Одеській області СВБ ГУБОЗ МВС України підполковником міліції ОСОБА_14 складено рапорт від 23.02.2010 року з проханням у зв'язку з встановленими порушеннями провести службову перевірку. Дане прохання було погоджено т.в.о. начальника 16-го відділу внутрішньої безпеки в Одеській області СВБ ГУБОЗ МВС України полковником міліції ОСОБА_15, про що свідчить його резолюція «погоджено»в рапорті.

У подальшому старшим оперуповноваженим в ОВС 16 відділу внутрішньої безпеки в Одеській області СВБ ГУБОЗ МВС України підполковником міліції ОСОБА_14 з 10.02.2010 року по 02.03.2010 року проведено службову перевірку у відношенні співробітника Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5, щодо неналежного реагування на факти викрадення майна громадян в ході якої встановлено, що за заявами про викрадення майна ОСОБА_5, обставини подій повно та об'єктивно не досліджувались, вичерпаних заходів щодо розшуку вкраденого майна не вживалось, натомість умовляннями а інколи і погрозами ОСОБА_5 схиляв заявників до написання заяв про припинення розгляду їх попередніх звернень, незважаючи на те, що розмір матеріальної шкоди від крадіжок у кожному з випадків перевищував 1200,00 грн., після чого незаконно виносив постанови про відмову в порушенні кримінальної справи.

За результатами перевірки 02.03.2010 року складено висновок згідно якого запропоновано за порушення ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, ст. 22 КПК України, наказу МВС України №400-04, що виразилось у безвідповідальному відношенні до розгляду матеріалів за фактами викрадення майна у громадян ОСОБА_12 (яка є неповнолітньою донькою ОСОБА_7П.), ОСОБА_8, ОСОБА_9. ОСОБА_10 та ОСОБА_11, фальсифікації обставин подій та незаконного винесення постанов про відмову в порушенні кримінальних справ, старшого оперуповноваженого сектора карного розшуку Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області старшого лейтенанта ОСОБА_5 з урахуванням його негативної службової характеристики, звільнити з органів внутрішніх справ за ст. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наказом ГУМВС України в Одеській області № 288 від 01.04.2010 року «Про покарання працівників Котовського МВ ГУМВС»за неодноразові грубі порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, ст. 22 КПК України, наказу МВС України №400-04, що виразились у безвідповідальному ставленні до розгляду матеріалів за фактами викрадення майна у громадян ОСОБА_12 (яка є неповнолітньою донькою ОСОБА_7П.), ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11. фальсифікації обставин подій та незаконному винесенні постанов про відмову в порушенні кримінальних справ, старшого оперуповноваженого сектора карного розшуку Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області старшого лейтенанта ОСОБА_5 з урахуванням його негативної службової характеристика звільнити з органів внутрішніх справ за ст. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Судом першої інстанції також встановлено, що атестаційною комісією ГУМВС України в Одеській області проведено атестацію старшого оперуповноваженого сектора карного розшуку Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області старшого лейтенанта ОСОБА_5 за період з січня 2010 року по квітень 2010 року.

За наслідками проведеної атестації 14.04.2010 року складено атестаційний лист згідно якого атестаційною комісією ГУМВС України в Одеській області зроблено висновок про невідповідність старшого лейтенанта ОСОБА_5 займаній посаді, у зв'язку з чим ОСОБА_5 підлягає звільненню з ОВС за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно до атестаційного листа засідання атестаційної комісії ГУ МВС України у Одеській області вирішено звільнити позивача з органів внутрішніх справ за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. З даним рішенням позивач ознайомлений, про що свідчить його підпис в атестаційному листі. Мотивований рапорт на ім'я безпосереднього начальника щодо висновку атестаційної комісії ГУ МВС України у Одеській про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з запереченнями проти даного висновку позивачем не надавався.

21.04.2010 року наказом начальника ГУМВС України в Одеській області № 183 о/с старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 (М-107096), старшого оперуповноваженого сектора карного розшуку Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області з 26 квітня 2010 року звільнено у запас Збройних сил за ст. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Підставою для звільнення лейтенанта міліції ОСОБА_5 став висновок відповідачів щодо неодноразових грубих порушень позивачем вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, ст. 22 КПК України, наказу МВС України №400-04, що виразились у безвідповідальному ставленні до розгляду матеріалів за фактами викрадення майна у громадян ОСОБА_12 (яка є неповнолітньою донькою ОСОБА_7П.), ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, фальсифікації обставин подій та незаконному винесенні постанов про відмову в порушенні кримінальних справ.

Колегія судів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно дій відповідачів що припинення державної служби позивача та звільнення його із займаної посади було здійснено у відповідності з нормами законодавства.

Згідно положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи повинні діяти у спосіб та у порядку передбаченому Конституцією та законами України.

Приписами ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-ІУ), визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ визначено види дисциплінарних стягнень, а саме : на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

З досліджених в судовому засіданні першої інстанції матеріалів адміністративної справи вбачається, що під час визначення оцінки вказаних неправомірних дій ОСОБА_5 ГУМВС України в Одеській області також була врахована його попередня поведінка, а саме: сім фактів притягнення до дисциплінарної відповідальності, одне з яких було діюче під час звільнення а саме: попередження про неповну посадову відповідність, оголошену за аналогічні порушення (прийняття передчасного рішення про відмову в порушенні кримінальної справи з одночасним порушенням справи). Отже ОСОБА_5, після застосування до нього заходів дисциплінарного впливу, висновків для себе не зробив і знову продовжував виносити необґрунтовані постанови про відмову в порушенні кримінальних справ, однак поєднані вже із здійсненням впливу на заявників.

На підставі викладеного, колегія судів вважає, що суд першої інстанції дійшов провального висновку, що звільнення ОСОБА_5 зі служби в органах внутрішніх справ є законним, будь-яких порушень чинного законодавства не встановлено, у зв'язку з чим, вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачами була доведена правомірність видачі наказів начальника ГУМВС України в Одеській області № 183 о/с від 21.04.2010 року про звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5, старшого оперуповноваженого сектора карного розшуку Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області з 26.04.2010 року та № 288 від 01.04.2010 року в частині накладення на старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, які були оскаржені позивачем, а доводи наведені позивачем не були підтверджені відповідними доказами.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Головного управління МВС України в Одеській області, начальника Головного управління МВС України в Одеській області, Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області, третя особа - ОСОБА_6 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, та стягнення грошового забезпечення, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3