Справа № 607/10387/15-а
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2016 року Справа № 876/7762/15
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Качмара В.Я.,
суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,
за участі секретаря Бадівської О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі Тернопільської області про визнання неправомірною відмови та зобов`язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі Тернопільської області (далі - УПФ) про визнання неправомірною відмови у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку, визнання права на таку пенсію, зобов`язання призначити пільгову пенсію починаючи з 19.02.2015, покликаючись на те, що йому як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС у відповідності до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №796-ХІІ) повинна бути призначена пенсія із зниженням пенсійного віку, однак відповідачем безпідставно відмолено йому у такому призначенні, чим порушено його конституційне право на отримання належної йому пенсії.
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2015 року у справі №607/10387/15-а заявлений позов задоволено частково. Зобов`язано УПФ призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку згідно Закону №796-ХІІ з 19.02.2015. В решті позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із ухваленим рішенням в частині задоволених позовних вимог, його оскаржив відповідач, який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції в цій частині і прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. У поданій апеляційній скарзі вказує на те, що відсутні первинні документи, які підтверджують роботу позивача у зоні відчуження (зокрема період роботи та місце), а відтак така не підтверджується, а тому відсутні підстави для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку.
Позивач у письмовому запереченні вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін. Також, просить проводити розгляд справи без його участі.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач досяг потрібного віку та має відповідний стаж роботи у зоні відчуження, який підтверджується відповідними довідками, що дає йому право на пенсію із зниженням пенсійного віку.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи проте є лише частково вірними з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.9) та має право на пільги, встановлені Законом №796-ХІІ.
16.02.2015 позивач звернувся до УПФ із заявою про призначення йому пенсії як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до вимог ст.55 Закону №796-ХІІ (а.с.8).
Однак, рішенням від 07.05.2015, яке оформлено протоколом комісії УПФ №31 відмовлено позивачу в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ з посиланням на те, що відсутні первинні документи які б підтвердили періоди фактичного перебування ОСОБА_1 в зоні відчуження.
Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно положень ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на час звернення позивача за призначенням пенсії) (далі Закон №1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Відповідно до ч.3 ст.65 Закону №796-ХІІ посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Статтею 55 Закону №796-ХІІ визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.
Так, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менш, ніж 5 календарних днів, - передбачено зменшення пенсійного віку на 10 років.
В п.7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок), встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Отже, відповідно до п.7 вказаного Порядку, підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, призначаючи пенсію на пільгових умовах, необхідно врахувати її вид та особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.
Зокрема, особам, які проживали або працювали на територіях радіоактивного забруднення для підтвердження періоду роботи можна надавати документи, передбачені постановою КМУ від 20.01.1997 №51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Так, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС посвідчення видаються на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь в ліквідації аварії; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).
Позивачем надано військовий квиток і довідки командира військової частини та архіву про участь в ліквідації аварії.
Згідно військового квитка від 05.05.1983 серії НОМЕР_2 (а.с.10-18) ОСОБА_1 в період з 17.12.1986 по 18.05.1987 виконував обов`язки із ліквідації наслідків аварії в 30-ти кілометровій зоні ЧАЕС (а.с.17).
Довідкою командира військової частини НОМЕР_3 (в якій проходив службу позивач) від 18.05.1987 №687 також підтверджується, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження в період з 17.12.1986 по 19.05.1987 (а.с.19).
Вказані документи підтверджують факт роботи позивача у 1986 році більш ніж 5 днів у зоні відчуження.
Більше того, вказане також підтверджується іншими документами, зокрема архівними довідками (а.с.20, 35-36), згідно яких позивач з 17.12.1986 (згідно наказу №227) по 18.05.1987 (згідно наказу №138) приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та зокрема отримав дозу опромінення в 197 рентген.
Інших документів, які б більш детально відобразили участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження у 1986 році не збереглись та визнані повністю втраченими згідно акта Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 04.04.2013.
Додатково слід також вказати, що єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо, є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Тобто, основним доказом участі позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є дійсне, ніким не оскаржене та не скасоване посвідчення учасника ліквідації (категорія 2), видане на його ім`я, яке відповідно до п.2 ч.1 ст.14 Закону №796-ХІІ, підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Щодо покликання УПФ на невідповідність фамілії позивача наданим документам, то такі критично оцінюються судом апеляційної інстанції, оскільки згідно записів в військовому квитку (а.с.16) вказане було виправлено, що також підтверджується документами наданими суду, зокрема паспортом та свідоцтвом про народження, а відтак не викликає сумнівів.
Тому, на підставі наявних у справі доказів суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 надав достатньо документів для підтвердження факту перебування його з 01.07.1986не менш, ніж 5 календарних днів в зоні відчуження по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, а тому такий має право на призначення пенсії відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ.
Згідно з ч.2 ст.71 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами.
Положеннями ст.55 Закону №796-ХІІ, встановлено, що призначення та виплата пенсій, зокрема позивачу, здійснюється відповідно до Закону №1058-IV.
В силу вимог ст.45 Закону №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, окрім випадку, коли зокрема звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, що тягне за собою призначення такої з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку особою, тобто з більш раннього строку.
Тому, апеляційний суд зазначає, що оскільки позивач звернувся до відповідача за призначенням пенсії за віком не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , то така повинна бути йому призначена з дня, що настає за днем досягнення ним пенсійного віку, тобто з 20.02.2015, що безпідставно не враховано судом першої інстанції.
В іншій частині - щодо відмови у задоволенні позову про визнання дій УПФ неправомірними та визнання права на призначення пенсії, рішення суду першої інстанції не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції не має права робити правові висновки щодо цієї частини судового рішення. Крім того, рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом.
З огляду на викладене, оскільки постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то апеляційну скаргу належить задовольнити частково, а оскаржувану постанову в частині задоволених позовних вимог слід скасувати та прийняти нову постанову в цій частині про часткове задоволення позову.
Керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі Тернопільської області задовольнити частково.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2015 року в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нову постанову, якою позов в цій частині задовольнити частково.
Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 20 лютого 2015 року.
В задоволенні решти позову в цій частині відмовити.
В решті постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2015 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 01 лютого 2016 року.