Справа № 826/311/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/311/16

У Х В А Л А

про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову

29 січня 2016 року справа №826/311/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши клопотання Товариство з обмеженою відповідальністю “Дунайська Судноплавно-Стівідорна Компанія” про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Дунайська Судноплавно-Стівідорна Компанія”

до

Кабінету Міністрів України

третя особа

Державне підприємство “Адміністрація морських портів України”

про

визнання протиправною постанови в частині

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю “Дунайська Судноплавно-Стівідорна Компанія” (далі по тексту – позивач, ТОВ “ДССК”) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України (далі по тексту – відповідач), в якому просить визнати протиправною постанову від 07 липня 2015 року №483 “Про внесення зміни в додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 3 червня 2013 р. №405” в частині нерозповсюдження її дії на портових операторів, що використовують причали на підставі договору сервітуту.

До суду надійшло клопотання про забезпечення адміністративного позову, в якому позивач просить заборонити Державному підприємству “Адміністрація морських портів України”, у тому числі його філіям та відокремленими підрозділам, вчиняти дії, спрямовані на стягнення з ТОВ “ДССК” плати за користування спеціалізованою послугою – забезпечення доступу до портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, крім причалу, що використовується портовим оператором на підставі договору оренди, концесії, спільної діяльності, укладеного відповідно до законодавства, яку було встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2015 року №483 “Про внесення зміни в додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 3 червня 2013 р. №405”.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначає про очевидну протиправність оскаржуваної постанови та небезпеку заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення у справі, оскільки введення нової спеціалізованої послуги збільшить витрати ТОВ “ДССК”, яке користується причалами на підставі договору сервітуту, що у подальшому збільшить розмір тарифу на послуги зі зберігання та перевантаження вантажів та призведе до дискримінації по відношенню до інших портових операторів.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, клопотання ТОВ “ДССК” про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також, якщо є очевидними ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень.

Згідно з пунктом 2.1 договору визначено, що сервітут встановлюється для можливості здійснення користувачем навантажувально-розвантажувальних робіт через причали з використанням причальної інфраструктури.

Пункти 4.2, 5.5 договору встановлюють, що сервітут є оплатним, а вартість плати за сервітут за місяць складає 70 618,33 грн.

Право сервітуту ТОВ “ДССК” зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 лютого 2014 року, про що внесено відповідний запис №4955771.

Відповідно до статті 21 Закону України “Про морські порти України” тарифи на спеціалізовані послуги, що надаються у морському порту суб’єктами природних монополій, та послуги, які оплачуються у складі портових зборів, підлягають державному регулюванню національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту.

Перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб’єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, визначає Кабінет Міністрів України.

Тарифи на інші послуги, крім визначених у частині першій цієї статті, є вільними та визначаються договором між суб’єктом господарювання, який надає відповідні послуги, та їх замовником.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 03 червня 2013 року №405 затверджено перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб’єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, згідно з додатком.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2015 року №483 “Про внесення зміни в додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 3 червня 2013 р. №405” відповідно до статті 21 Закону України “Про морські порти України” внесено зміни в додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 03 червня 2013 року №405 “Про затвердження переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб’єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню”, доповнивши його абзацом такого змісту:

“Забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, крім причалу, що використовується портовим оператором на підставі договору оренди, концесії, спільної діяльності, укладеного відповідно до законодавства”.

Тобто, оскаржуваною постановою введено нову оплатну спеціалізовану послугу, що надаються у морському порту суб’єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню.

Постанова Кабінету Міністрів України від 07 липня 2015 року №483 “Про внесення зміни в додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 3 червня 2013 р. №405” в оскаржуваній частині набрала чинності з 01 січня 2016 року.

Таким чином, з моменту набрання чинності оскаржуваною постановою існує можливість стягнення з позивача, який користується причалами на підставі договору сервітуту, додаткової плати за користування причалами, і, як наслідок, збільшення витрат позивача та, відповідно, збільшення розміру тарифу на послуги зі зберігання та перевантаження вантажів.

Наведене свідчить про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане ускладненим без вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною третьою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб’єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб’єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб’єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов’язковою для виконання.

Частиною четвертою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне заборонити Державному підприємству “Адміністрація морських портів України”, у тому числі його філіям та відокремленими підрозділам, вчиняти дії, спрямовані на стягнення з ТОВ “ДССК” плати за користування спеціалізованою послугою – забезпечення доступу до портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, крім причалу, що використовується портовим оператором на підставі договору оренди, концесії, спільної діяльності, укладеного відповідно до законодавства, яку встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2015 року №483 “Про внесення зміни в додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 3 червня 2013 р. №405”.

Відповідно до частини першої статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною п’ятою статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що виконання ухвал з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 117, 118, 160 та 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

3. Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому пунктом 5 статті 118 та статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 6 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185 187 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.А. Кузьменко