Справа № 712/12077/15-а
Суддя: Мельник І. О.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/712/10/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого - судді Мельник І.О.

з участю секретаря - Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Соснівського райнного відділу у м. Черкаси УДМС України в Черкаські області до ОСОБА_1 про примусове видворення громадянина Узбекистану,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про примусове видворення громадянина Узбекистану, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.09.2015 року, начальником Соснівського районного відділу у місті Черкаси Управління державної міграційної служби України в Черкаській області Чернишом Володимиром Петровичем в ході перевірки законності перебування на території України "Громадянина Узбекистану ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Ташкент Узбекистан, закордоном не зареєстрованого, в Україні проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії ОСОБА_8, виданий МВС Республіки Узбекистан 25.08.2012 року було встановлено: ОСОБА_1 прибув на територію України 30.11.2012 року через КПП «Конотоп», про що свідчить дато-штамп перетину кордону в паспорті. Згідно з свідоцтвом серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 23.07.2009 року уклав шлюб з громадянкою України ОСОБА_4 Стосовно ОСОБА_1 17.12.2012 року з метою попередження та недопущення вчинення протиправних дій на території України прийнято рішення про заборону в'їзду строком на 5 років, тобто до 2017 року, проте іноземець, порушуючи заборону, перетнув кордон. В УДМС України в Черкаській області ОСОБА_1 27.02.2013 року отримав посвідкку на тимчасове проживання в Україні. Рішенням УДМС України в Черкаській області від 28.08.2014 року вказану посвідку скасовано. Відносно ОСОБА_1 24.09.2013 року Соснівським РВ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області прийнято рішення про примусове повернення з України із забороною в'їзду в Україну терміном на 3 роки. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.10.2014 року рішення УДМС України в Черкаській області від 24.09.2014 року про примусове повернення з України ОСОБА_1 та про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні скасовані, тому посвідку на тимчасове проживання в Україні продовжено до 27.02.2015 року. ОСОБА_1 12.03.2014 року повторно звернувся до УДМС України в Черкаській області із заявою про надання йому дозволу на імміграцію в Україну. Згідно з рішенням УДМС України в Черкаській області від 16.04.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на тимчасове проживання в Україні. УДМС України в Черкаській області, маючи інформацію, яка доводила існування об'єктивних підстав вважати перебування ОСОБА_1 на території України таким, що може суперечити інтересам охорони громадського порядку та завдати суттєвої шкоди правам та інтересам громадян та інших осіб, які проживають в Україні прийняло 24.06.2015 року рішення про примусове повернення з України ОСОБА_1 Рішенням Вищого адміністративого суду України від 21.07.2015 року залишено в силі наступні рішення УДМС в області: від 28.08.2014 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на імміграцію в Україну; від 28.08.2014 року про скасування ОСОБА_1 посвідки на тимчасове проживання в Україні; від 24.09.2014 року про примусове повернення з України ОСОБА_1 Враховуючи наведене, встановлено, що ОСОБА_1 свідомо не виконав умови процедури повернення та не покинув території України, продовжуючи переховуватись від органів Державної міграційної служби, та нелегально проживав на території Черкаської області. Громадянин Узбекистану ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та «Правил в'їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України та транзитного проїзду через її територію», його подальше перебування суперечить інтересам законодавства України. Просили видворити громадянина Узбекистану за межі України.

Представник позивача - ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, мотивуючи тим, що перебування відповідача може завдати суттєвої шкоди правам та інтересам громадян та інших осіб, які проживають в Україні

Представник відповідача Сучило А.О. проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем не було попердежено відповідача щодо необхідності виконання рішення від 24.09.2014 року після закічнення касаційного оскарження, тобто не був дотриманий порядок виконання вказаного рішення, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Суд, заслухавши думку представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що громадянин Узбекистану ОСОБА_1 в'їхав на територію України через КПП "Конотоп" по паспорту громадянина Узбекистану серії ОСОБА_8, виданому 25.08.2012 року Міністерством внутрішніх справ Республіки Узбекистан.

ОСОБА_1 23 липня 2009 року уклав шлюб з громадянкою України ОСОБА_4

13 лютого 2013 року ОСОБА_1 звернувся до УДМС України в Черкаській області з заявою про оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні, з метою возз'єднання сім'ї з громадянкою України ОСОБА_7, додавши до неї документи, що обґрунтовують здійснення даної процедури.

27 лютого 2013 року Управлінням ДМС України в Черкаській області, на підставі частини 13 статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", було оформлено та видано ОСОБА_1 посвідку на тимчасове проживання в Україні, з терміном дії до 27.02.2014 року, термін дії якої було продовжено до 27.02.2015.

12 березня 2014 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Управління ДМС України в Черкаській області із заявою про надання йому дозволу на імміграцію в Україну, оскільки рішенням ВГІРФО УМВС України в Черкаській області від 21.11.2011 йому було відмовлено у видачі дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання в Україні, на підставі пункту 1 частини 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію".

Управлінням ДМС України в Черкаській області в ході проведення перевірки наявності чи відсутності підстав для отримання позивачем дозволу на імміграцію в Україну було з'ясовано, що згідно з обліками інформації Генерального сектору Укрбюро Інтерполу УМВС України в Черкаській області (лист від 17.04.2014 №ІР/39/14/271), яка була підтверджена даними Управління СБУ в Черкаській області (лист від 03.09.2014 № 5/13513). встановлено, що позивач може бути потенційно небезпечною особою, схильною до скоєння злочинів сексуального характеру проти неповнолітніх, оскільки ОСОБА_1 протягом 8 років відбував покарання в пенітенціарній установі США за вчинення зґвалтування першого ступеня тяжкості. Після звільнення у 2008 році його було депортовано до Російської Федерації із забороною на в'їзд до США по життєво.

З огляду на наявну інформацію та з метою вирішення питання щодо прийняття рішення по документуванню ОСОБА_1 посвідкою на постійне проживання в Україні та оформлення останньому дозволу на імміграцію в Україну, позивач 24.06.2014 року звернувся до ДМС України з листом № 08-04/11091 для надання відповідного роз'яснення.

Необхідно зазначити, що 17 грудня 2012 року стосовно ОСОБА_1, з метою попередження та недопущення вчинення протиправних дій на території України та на підставі частини 1 статті 13 Закону України "Про статус іноземців та осіб без громадянства" вже приймалось рішення про заборону в'їзду в Україну строком на 5 років, тобто до 2017 року, проте осатнній, порушуючи заборону, перетнув кордон.

З урахуванням вищевказаного, Управлінням Державної міграційної служби України в Черкаській області на підставі частини 4 пункту 19 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання було скасовано ОСОБА_1 посвідку на тимчасове проживання в Україні, про що 28.08.2014 прийнято відповідне рішення.

Крім цього, за результатами розгляду матеріалів справи позивача про оформлення дозволу на імміграцію в Україну, керуючись пунктом 2 статті 10 Закону України "Про імміграцію" Управлінням Державної міграційної служби України в Черкаській області було прийнято рішення № 08-06/4 від 28.08.2014, яким ОСОБА_1 було також відмовлено у наданні дозволу на імміграцію в Україну.

Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, маючи інформацію, яка доводила існування об'єктивних підстав вважати перебування ОСОБА_1 на території України таким, що може суперечити інтересам охорони громадського порядку та завдати суттєвої шкоди законом правам та інтересам громадян та інших осіб, які проживають в Україні, на підставі абзаців 2-3 частини 1 статті 13 та статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" прийняло 24 вересня 2014 року рішення про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства, яким було вирішено примусово повернути за межі України громадянина Узбекистану ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, із забороною в'їзду в Україну терміном на 3 роки.

Рішенням заступника начальника Соснівського РВ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області від 24.06.2015 року було вирішено примусово повернути за межі України громадянина Узбекистану ОСОБА_1 та зобов'язано покинути територію України у термін до 08.07.2015 року, про що було повідомлено його представника за довіреністю.

Постановою вищого адміністративного суду України від 21.07.2015 року постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Черкаській області про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії скасовано. Ухвалено нову постанову. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Згідно з частиною 4 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 3 статті 183 - 5 Кодексу адміністративного судочинства України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням відповідного органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до пункту 1 статті 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно з рішенням УДМС України в Черкаській області 16.04.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на тимчасове проживання в Україні.

УДМС України в Черкаській області, маючи інформацію, яка догодила існування об'єктивних підстав вважати перебування ОСОБА_1 на території України таким, що може суперечити інтересам охорони громадського порядку та завдати суттєвої шкоди правам та інтересам громадян та інших осіб, які проживають в Україні прийняло 24.06.2015 року рішення про примусове повернення з України ОСОБА_1

21.07.2015 року рішенням Вищого адміністративого суду України залишено в силі наступні рішення УДМС в області: від 28.08.2014 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на імміграцію в Україну; від 28.08.2014 року про скасування ОСОБА_1 посвідки на тимчасове проживання в Україні; від 24.09.2014 року про примусове повернення з України ОСОБА_1

Враховуючи наведене, встановлено, що ОСОБА_1 свідомо не виконав умови процедури повернення та не покинув території України, продовжуючи переховуватись від органів Державної міграційної служби, та нелегально проживав на території Черкаської області. Громадянин Узбекистану ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та «Правил в'їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України та транзитного проїзду через її територію», його подальше перебування суперечить вимогам законодавства України та суспільним інтересам.

Окрім того, відповідач ухилився від виїзду з України, в добровільному порядку не покинув територію України, чим порушив законодавство про статус іноземців та осіб без громадянства.

Аналізуючи наведене, суд вважає, що існують всі праові підстави для задоволення позову та видворення громадянина Узбекистану ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України.

Керуючись ст.ст. 69, 159-163 Кодексу Адміністративного Судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Соснівського райнного відділу у м. Черкаси УДМС України в Черкаські області до ОСОБА_1 про примусове видворення громадянина Узбекистану задовольнити.

Видворити громадянина Узбекистану ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України.

Стягнути на користь деражви судовий збір в сумі 1378 грн. з Соснівського райнного відділу у м. Черкаси УДМС України в Черкаські області.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

Головуючий: