Справа № 344/16009/15-а,2-а/344/589/15
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року Справа № 876/12220/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Мікули О.І., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.11.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії.

Позивач посилався на те, що йому як особі, яка постраждала від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду І групи відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щомісячно повинна нараховуватись та виплачуватись пенсія в розмірі не менше 10-ти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, що віднесені до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія для інвалідів І групи у розмірі 100% від мінімальної пенсії за віком. Однак, відповідач в порушення норм закону нараховував та виплачував йому додаткову пенсію у меншому розмірі.

Позивач просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити йому основну пенсію в розмірі не менше 10-ти мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію у розмірі 100% від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з жовтня 2011 року по даний час.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.11.2015 року, яка прийнята в порядку скороченого провадження, в задоволенні позову за період з 30.04.2015 року по 30.10.2015 року відмовлено.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії в частині решти позовних вимог залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, не взяв до уваги рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 та положення ст. 22 Конституції України про те, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а також зазначено загальні засади пріоритетності законів над урядовими нормативними актами.

Також судом не враховано, що згідно ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Особи, які беруть участь у справі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не прибули, клопотань про розгляд справи за їх участі на адресу суду не надходило, що дає підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для перерахунку та виплати основної та додаткової пенсій в розмірах, встановлених ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ), відсутні.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального права та є правильними з огляду на наступне.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалід І групи, що підтверджується копією посвідчення серії А № 127981 (а.с. 8) та копією довідки до акта огляду МСЕК серії ІФ № 0273648 (а.с.7).

Як видно з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом лише 30.10.2015 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

У зв'язку з тим, що позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений ст. 99 КАС України, клопотань про поновлення такого строку не заявляв, тому позовні вимоги за період з жовтня 2011 року по 29.04.2015 року підлягають залишенню без розгляду.

Помилкове зазначення судом першої інстанції кінцевої дати залишення без розгляду позовних вимог 20.05.2015 року може бути виправлено в порядку ст. 169 КАС України.

Доводи апелянта про те, що на спірні правовідносини відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не поширюється строк позовної давності колегія судді вважає безпідставними, оскільки відповідно до п. 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Статтею 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено виплату пенсії за минулий час без обмеження у часі лише в разі її попереднього нарахування. Оскільки суми належної позивачу основної та додаткової пенсій нараховані не були, тому на спірні правовідносини положення ст. 46 зазначеного Закону не поширюються.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії за період з 30.04.2015 року, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження в межах встановлених цією Конституцією та законами України; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтями 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, яка була чинною в 2015 році) визначено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1 та державної пенсії визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

У ст.62 вищевказаного Закону зазначено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їхньої відомчої підпорядкованості та форм власності.

Відповідно до ст. 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

28.12.2014 року було прийнято Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», пунктом 9 Прикінцевих положень якого встановлено, що норми і положення, зокрема, ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Отже, Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 01 січня 2015 року було надано повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір доплати до пенсії, передбачений ст. 50 та ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджетів на 2015 рік.

Згідно п. 3 ст. 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абз.8 п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Враховуючи наведене, відповідач правомірно під час здійснення позивачу спірних виплат в 2015 році керувався постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з відповідними змінами та доповненнями, який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 щодо перерахунку його основної та додаткової пенсій за період з 30.04.2015 року по 30.10.2015 року.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, постанова суду першої інстанції прийнята на підставі повно встановлених обставин справи, належної оцінки доказів, правильно застосованих нормах матеріального права, тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.11.2015 року у справі № 344/16009/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : О.І. Мікула

Д.М. Старунський