Справа № 2-а-532/11/1529
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2012-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2012 р.Справа № 2-а-532/11/1529

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Тимошенко С.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді В.О. Скрипченка,

судді С.Д. Домусчі,

судді Л.П. Шеметенко,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Татарбунарському районі Одеської області на постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 24 березня 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Татарбунарському районі Одеської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як особі, що має статус «Дитина війни»,

встановила:

Позивач ОСОБА_1 10 березня 2011 року звернулася до суду з адміністративним позовом про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як особі, що має статус «Дитина війни».

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що належить до соціальної групи «Дітей війни»та відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має право на отримання щомісячного підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Однак відповідач, у порушення закону перерахунок пенсії не здійснив, тому він звернувся до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 24 березня 2011 року позовні вимоги задоволені частково.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Татарбунарському районі Одеської області провести нарахування та сплатити суму підвищення до пенсії ОСОБА_1 в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 10 вересня 2010 року по 10 березня 2011 року, з урахуванням раніше виплачених сум підвищення до пенсії за вказаний період.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що позивач відноситься до категорії осіб із статусом «дитина війни»і на нього розповсюджуються пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(у редакції від 18 листопада 2004 року, чинній у 2009 році) дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік»Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни»залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно ст. 52 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»від 27.04.2010 року № 2154-VІ розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум»від 15 липня 1999 року № 966-14, а також Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»від 5 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ, згідно ст. 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

В частині позовних вимог щодо зобовязання відповідача здійснювати позивачу перерахування виплат до пенсії в подальшому, суд відмовляє з огляду на те, що суд розглядає справу з приводу тих правовідносин, що сталися, і не може прогнозувати дій відповідача на майбутнє.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд 1-ї інстанції правильно врахував, що шестимісячний строк для звернення до суду слід застосовувати у кожному випадку порушення права позивача, тобто відносно кожного місяця, в якому порушувалось право позивача на отримання підвищення до пенсії.

Як вже зазначалось, позивач звернувся до суду з позовом 10 березня 2011 року.

Таким чином права позивача підлягають захисту в межах шестимісячного строку, а саме з 10 вересня 2010 року.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а відповідач повинен здійснити перерахунок пенсії позивача за період з 10 вересня 2010 року по 10 березня 2011 року.

У звязку з чим оскаржувана постанова суду 1-ї інстанції не підлягає зміні чи скасуванню, оскільки суд по суті правильно вирішив справу.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду 1-ї інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає не суттєвими та такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 та п. 1 ч. 1 ст. 205 КАС України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Татарбунарському районі Одеської області залишити без задоволення.

Постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 10 березня 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Татарбунарському районі Одеської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як особі, що має статус «Дитина війни»залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає відповідно до ст. 183І КАС України.

Головуючий: В.О. Скрипченко

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: Л.П. Шеметенко