Справа № 804/16524/15
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Юркова Е.О.
при секретарі - Шпота Я.С.
за за участю: представник позивача - Степанюк О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного постачання «Промснаб» до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів,-
- визнати протиправним та скасувати наказ Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 05.12.2013 року № 659;
- визнати протиправним та скасувати наказ Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 14.10.2013 року № 411.
В судовому засіданні 21.01.2016 року ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати здійснено заміну відповідача Лівобережну об'єднану державну податкову інспекцію м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на її правонаступника Лівобережну об'єднану державну податкову інспекцію м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
В обґрунтування позову позивач посилається на порушення порядку призначення документальної позапланової виїзної перевірки, оскільки вважає, що у відповідача були відсутні підстави для прийняття таких наказів, вичерпний перелік яких встановлений ст.78 Податкового кодексу України. Позивач також вважає, що направлення запитів, які передували прийняттю оскаржуваних наказів про призначення перевірки, складені з порушенням вимог Податкового кодексу України, що зумовило звільнення позивача від обов'язку надавати відповідь на запити відповідача. З огляду на наведене позивач просить оскаржувані накази про призначення перевірок визнати протиправними та скасувати їх.
Представник позивача у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.
Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про дату час та місце проведення якого повідомлений належним чином, що підтверджено матеріалами справи. 27.01.2014 року до матеріалів справи були залучені письмові заперечення проти позову, згідно яких оспорювані накази є правомірними та такими, що прийняті у відповідності до норм Податкового кодексу України. Вказує, що платником податків не було надано документів та письмових пояснень на письмові запити податкового органу, отже відповідач набув право на проведення позапланової перевірки, що регламентовано ст.78 Податкового кодексу України. Таким чином при прийнятті оспорюваних наказів відповідач вважає, що діяв у спосіб та у межах повноважень передбаченими законами України.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного постачання «Промснаб» (далі - ТОВ ПМТП «Промснаб», позивач) зареєстровано 27.02.2001р. виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради та перебуває на податковому обліку в Лівобережній об'єднаній державній податковій інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - Лівобережна ОДПІ м.Дніпропетровська, відповідач).
Так, згідно змісту зазначеного запиту, податковий орган із посиланням на пункт 20.1 статті 20, пункти 73.3, 73.5 статті 73 Податкового кодексу України просить надати завірені належним чином копії документів для забезпечення підтвердження проведення господарських операцій щодо подальшої реалізації придбаного товару у ТОВ «Ривс» за вересень 2011 року - березень 2012 року, травень, липень - вересень 2012 року, ПП «АТМ» за квітень-листопад 2012 року, ТОВ «Старт Д» за лютий - липень 2012 року, ТОВ «Ангестрем континенталь» за березень-травень, липень-серпень 2012 року, ТОВ «Дидактика» за грудень 2011 року, ТОВ «Шоковіта» за листопад 2012 року, ТОВ «Феріт Д» лютий-жовтень 2012 року, ТОВ «Ліга» грудень 2011 року - січень 2012 року.
На вказаний запит позивачем супровідним листом за вих. № 01/07-02 від 01.07.2013р. надано копії документів по взаємовідносинам з контрагентами: реєстри податкових накладних, видаткові накладні, податкові накладні, договори постачання, виписки по банківським рахункам.
Також, Лівобережною ОДПІ м.Дніпропетровська складено та направлено на адресу ТОВ ПМТП «Промснаб» запит «Про надання пояснень та їх документального підтвердження» №7254/10/22-5 від 17.09.2013р.
Згідно змісту зазначеного запиту, податковий орган із посиланням на підпункт 20.1.6 пункт 20.1 статті 20, абз. 3 ч. 1 п. 73.3 статті 73 Податкового кодексу України просив надати завірені належним чином копії документів для забезпечення підтвердження проведення господарських операцій щодо подальшої реалізації придбаного товару у ТОВ «Ривс» за вересень 2011 року - березень 2012 року, травень, липень - вересень 2012 року, ПП «АТМ» за квітень-листопад 2012 року, ТОВ «Старт Д» за лютий - липень 2012 року, ТОВ «Ангестрем континенталь» за березень-травень, липень-серпень 2012 року, ТОВ «Дидактика» за грудень 2011 року, ТОВ «Шоковіта» за листопад 2012 року, ТОВ «Феріт Д» лютий-жовтень 2012 року, ТОВ «Ліга» грудень 2011 року - січень 2012 року.
Проте, на вказаний запит позивачем надана відповідь від 02.10.2013р., якою відмовлено в наданні інформації, оскільки запит про надання пояснень та їх документального підтвердження складено з порушеннями Податкового кодексу України та Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1245, а саме: в запиті не вказано жодної з можливих законних підстав для його направлення; а також зазначення про надання інформації та документального підтвердження на попередній запит податкового органу аналогічного змісту.
Оскаржені накази про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ ПМТП «Промснаб» з питань дотримання вимог податкового законодавства від 14.10.2013 року №411 та від 05.12.2013 року №659 були прийняті з підстав ненадання позивачем достатніх пояснень та їх документальних підтверджень (всіх витребуємих документів) на обов'язкові письмові запити органу державної податкової служби.
Вирішуючи спір суд відзначає, що підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.
Підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
Отже, правовими підставами для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, згідно п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, є: по-перше, виявлення податковим органом фактів, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства (встановлюються за допомогою перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації); по-друге, ненадання платником податків відповіді на обов'язковий запит ДПІ.
Тобто, виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.
За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.
Вищенаведена правова позиція узгоджується з висновком, викладеним в постанові Верховного Суду України від 27.01.2015р. по справі 21-425а14.
Відповідно до п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин з письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функції, завдань, та її документального підтвердження.
Отже, податкова служба має право на звернення до платника податків з письмовим запитом про надання інформації.
Відповідно до п.п.16.1.7 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.
Отже, право податкового органу щодо направлення запиту кореспондується з обов'язком платника податків надати інформацію на такий запит.
Згідно із п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.
Згідно пункту 9 Порядку № 1245 визначається, що органи державної податкової служби мають право звернутися до суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та документального підтвердження такої інформації. В окремих випадках зазначений запит може надсилатися з використанням засобів телекомунікаційного зв'язку з накладенням електронного цифрового підпису органу державної податкової служби.
Пунктом 10 Порядку № 1245 передбачено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.
Водночас згідно пункту 16 Порядку № 1245 у разі коли запит складено з порушенням вимог, визначених у пунктах 9 і 10 цього Порядку, суб'єкт інформаційних відносин звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.
Згідно пункту 78.4. статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Відповідно до пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України, тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу (крім перевірок, що проводяться за наявності обставин, визначених у підпункті 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, тривалість яких встановлена у статті 200 цього Кодексу), не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів.
Разом з тим суд зазначає, що перевірка ТОВ ПМТП «Промснаб», призначена наказами Лівобережної ОДПІ м.Дніпропетровська від 14.10.2013 року №411 та від 05.12.2013 року №659, проведена не була, що підтверджено представником позивача в ході судового розгляду справи.
Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Неодмінними елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 року №6-зп «Щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України» частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемлюють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.
З викладеної правової позиції Конституційного Суду України випливає, що підставою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.
Вказаний принцип також закріплений в частині 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, який визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Виходячи із положень статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.
Так, згідно підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).
Виходячи з наведеного, платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. Втім, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.
В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних наказу та дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.
Позивач оскаржує рішення відповідача щодо проведення перевірки, проте вказане рішення не були застосовані відповідачем та втратили свою чинність на час судового розгляду справи.
В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп в справі № 3/35-313 вказано, що "…за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію."
В пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи "правового акту індивідуальної дії" правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що "правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)" стосуються окремих осіб, "розраховані на персональне (індивідуальне) застосування" і після реалізації вичерпують свою дію.
Отже, наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання. Проте реалізація права, що випливає із оскаржуваного наказу, податковим органом не здійснена.
З урахуванням вищенаведених обставин справи, враховуючи, що податковим органом фактично не реалізована його компетенція на проведення перевірки, оспорювання рішення щодо проведення перевірки не є такими, що порушують права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов'язків, а відтак, задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу не є юридично значимими для позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
За наведених обставин, оскільки на підставі оскаржуваних наказів перевірка Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області не проводилась, отже не створено для позивача будь-яких юридичних наслідків, то позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного постачання «Промснаб» не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного постачання «Промснаб» до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів - відмовити.
Копію постанови направити сторонам по справі.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови викладений протягом п'яти днів.

Суддя (підпис) Е.О. Юрков