Справа № 2а-1719/10/0870
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2010-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2010 року (10 год. 43 хв.)Справа № 2а-1719/10/0870 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Татаринова Д.В.

при секретарі Сандига В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства «Мелітопольгаз», м. Мелітополь Запорізької області

до: Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області, м. Запоріжжя

про: визнання протиправним та скасування рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін № 61 від 03 березня 2010 року,-

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, діє на підставі довіреності №7 від 08.01.2010;

від відповідача: ОСОБА_2, діє на підставі довіреності №01-04/294 від 02.02.2010, -

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2010 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства «Мелітопольгаз» до Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін № 61 від 03 березня 2010 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на те, що позивач не є субєктом, на який покладається обовязок щодо реєстрації нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, а отже і не може порушити вимоги Указу Президента України №493 від 03 жовтня 1992 року «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» та п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України №731 від 28 грудня 1992 року, якою затверджено «Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», та вказуючи, що нарахування штрафних санкцій є безпідставними, у звязку з тим, що 20 серпня 2003 року ухвалою Господарського суду Запорізької області порушена справа №25/55 про банкрутство ВАТ «Мелітопольгаз», якою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, а згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкротом» не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообовязкового державного соціального страхування, податків і зборів (обовязкових платежів).

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечує, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі, зокрема зазначив, що Державною інспекцією з контролю за цінами в Запорізькій області в період з 08 лютого 2010 року по 26 лютого 2010 року було здійснено перевірку відкритого акціонерного товариства «Мелітопольгаз» з питань формування - та застосування роздрібних цін (тарифів) на природний та скраплений газ, який реалізується населенню та іншим споживачам. За результатами перевірки було складено акт від 26 лютого 2010 року №46.

Перевіркою встановлено необґрунтоване отримання виручки внаслідок завищення граничного рівня ціни природного газу для промислових споживачів та установ і організацій., що фінансуються з державного і місцевого бюджетів за рахунок передчасного введення нового, більш високого рівня ціни газу.

Указом Президента України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» установлено, що «Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України підлягають оприлюдненню державною мовою в офіційних друкованих виданнях, якими є «Офіційний вісник України» та «Урядовий кур'єр» та набувають чинності не раніше з дня опублікування в офіційних виданнях.

Також представник відповідача зазначив, що повноваження встановлювати граничні рівні цін на природний газ для установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевого бюджетів, а також граничні рівні цін на природний газ для промислових споживачів і інших суб'єктів господарювання за погодженням з Міністерством економіки України надано НКРЕ Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 28 січня 2009 року, яка набрала чинність згідно зі статтею 55 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», а саме «Постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування...».

Таким чином, постанови НКРЕ № 56, 57 від 29 січня 2009 року не мають юридичної сили, так як на момент їх прийняття НКРЕ за погодженням з Міністерством економіки України не мало повноважень встановлювати граничні рівні цін на природний газ для установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевого бюджетів і для промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання.

Також є важливим і те, що постановами НКРЕ № 194, 195 від 19 лютого 2009 року було визнано постанови НКРЕ № 56, 57 від 29 січня 2009 року відповідно, такими, що втратили чинність.

Отже, позивачем безпідставно у період з 01 січня 2009 року по 18 лютого 2009 року застосовано ціну на природній газ для установ, підприємств та організацій, що фінансуються з державного і місцевого бюджетів і промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання нарівні 2020,25 гривень.

З урахуванням вищезазначеного та в порушення постанови Кабінету Міністрів № 1161 від 27 грудня 2008 року «Про внесення змін до пункту 1 Порядку внесення до спеціального фонду державного бюджету збору у вигляді цільової надбавки до тарифу на природний газ», що вносить зміни до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення до спеціального фонду державного бюджету збору у вигляді цільової надбавки до тарифу на природний газ» від 11 червня 2005 року № 442, Позивачем в травні 2009 року було завищено розмір цільової надбавки для промислових споживачів та установ і організацій, що фінансуються з державного та місцевого бюджетів за січень 2009 року за рахунок її нарахування, виходячи із завищеного рівня ціни газу.

У відповідності з зазначеним, сума необґрунтовано отриманої виручки становить сума необґрунтовано отриманої виручки внаслідок завищення граничного рівня ціни природного газу (1 030 974,04 гривень) плюс необґрунтовано отримана виручка внаслідок завищення розміру цільової надбавки (115 647,76 гривень).

Отже, позивачем у зв'язку з порушенням державної дисципліни цін отримано необґрунтовану виручку в розмірі 1 146 621,80 гривень, просить у задоволені позову відмовити у повному обсязі.

Суд заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши інші докази та оцінивши їх у сукупності вважає необхідним позов задовольнити повністю виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ВАТ «Мелітопольгаз» працює за регульованим тарифом встановленим Національною комісією регулювання електроенергетики України і при формуванні відпускної ціни для споживачів враховує вартість газу отриманого від постачальника, тариф на транспортування та постачання природного газу, а також тариф на транспортування природного газу магістральними газопроводами.

Щомісячно НКРЕ України своїм розпорядженням встановлює норматив розподілу коштів, які надійшли від установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевого бюджетів і уповноважений банк перераховує товариству кошти, розподілені за встановленим нормативом розподілу. В щомісячних розпорядженнях та роз'ясненнях НКРЕ України, щодо розрахунку нормативів перерахування коштів з поточних рахунків зі спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, що надійшли від бюджетних установ та організацій, Комісією включаються витрати НАК «Нафтогаз України» на реалізацію природного газу.

ВАТ «Мелітопольгаз» здійснює реалізацію природного газу промисловим споживачам, іншим суб'єктам господарської діяльності та бюджетним установам і організаціям з ресурсу ДК «Газ України НАК «Нафтогаз України». Постачальник газу - ДК «Газ України», в договорах купівлі-продажу природного газу враховує розмір витрат НАК «Нафтогаз України» на реалізацію природного газу, що встановлюється наказами Міністерства палива та енергетики України. Позивач реалізує природний газ споживачам відповідно до укладених договорів та порядку формування ціни на газ, встановленому чинним законодавством.

Постановою КМ України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету міністрів України» № 36 28 січня 2009 року, внесено зміни до п. 8 Постанови КМ України № 1548 від 25 грудня 1996 року за «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів місцевих рад щодо регулювання цін (тарифів)», відповідно до якої, до повноважень НКРЕ відноситься встановлення граничних цін на природний газ для установ, організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів, а також: граничні ціни на природний газ для промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання за погодженням з Міністерством палива та енергетики України.

На виконання цієї постанови НКРЕ України прийнято постанови за № 56 від 29 січня 2009 року «Про затвердження граничного рівня ціни на природний газ для установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, на 2009 рік» та за № 57 від 29 січня 2009 року «Про затвердження граничних рівнів цін на природний газ для промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання на 2009 рік», відповідно до яких ціна на природний газ для вищенаведених категорій споживачів на 2009 рік становить 2020,25 гривень за 1000 куб. м.

Відповідно до розяснень Міністерства юстиції України №8712-0-33-09-201 від 10 липня 2009 року постанови НКРЕ України №56 та №57 від 29 січня 2009 року прийняті в межах повноважень комісії та є обовязковими для виконання підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності, обчислення календарного рогу починається з 01 січня 2009 року.

Судом встановлено, що ціна на природний газ для установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевого бюджетів на 2009 рік складає 2020,25 гривень за 1000 куб. м без урахування податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання

Така ціна спочатку була встановлена постановою НКРЕ N 56 від 29 січня 2009 року, надалі вказана постанова втратила чинність на підставі постанови НКРЕ N 194 від 19 лютого 2009 року. При цьому постановою НКРЕ N 194 від 19 лютого 2009 року ціну було також встановлено на рівні 2020,25 гривень. за 1000 куб. м.

Ціна на природний газ для промислових споживачів на 2009 рік встановлена на рівні 2020,25 гривень за 1000 куб. м без урахування податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання.

Ціна на природний газ для підприємств гірничо-металургійного та хімічного комплексу на 2009 рік відповідно до Переліку підприємств гірничо-металургійного та хімічного комплексу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 925 від 14 жовтня 2008 року, встановлена на рівні 1899,25 гривень за 1000 куб. м. без урахування податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання та витрат на його реалізацію НАК «Нафтогаз України».

Вказані ціни спочатку були встановлені постановою НКРЕ N 57 від 29 січня 2009 року, в подальшому вказану постанову було скасовано, та той же самий рівень цін затверджено постановою НКРЕ N 195 від 19 лютого 2009 року. Відповідно Указу Президента України N 335/98 рішення НКРЕ щодо встановлення цін та тарифів (за винятком цін і тарифів для населення) не підлягають реєстрації в Міністерстві юстиції України.

Відповідно до п. 105 Регламенту Національної комісії регулювання електроенергетики України, затвердженого постановою НКРЕ № 1662 від 29 листопада 2007 року, рішення Комісії набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо більш пізній строк набрання ними чинності не зазначено в цих актах.

Таким чином, постанови НКРЕ № 56 та 57 від 29 січня 2009 року набрали чинності з моменту їх прийняття 29 січня 2009 року.

Слід відзначити, що НКРЕ була наділена повноваженнями, щодо встановлення граничних цін на природний газ для промислових споживачів та споживачів, що фінансуються за рахунок державного та місцевого бюджетів після внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)» № 1548 від 25 грудня 1996 року.

Вказані зміни було внесено постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 28 січня 2009 року.

Щодо набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 28 січня 2009 року, то відповідно до пункту 2 цієї постанови вона набирала чинності з 28 січня 2009 року, але в подальшому п. 2 постанови змінено постановою КМУ № 92 від 04 лютого 2009 року та датою набрання чинності змін щодо повноважень НКРЕ визначено 01 січня 2009 року.

Тобто, НКРЕ отримала право встановлення цін на природний газ для промислових споживачів та споживачів, що фінансуються за рахунок державного та місцевого бюджетів починаючи з 01 січня 2009 року.

Відповідно до п. 3 Указу Президента України «Питання Національної комісії регулювання електроенергетики України» зазначено: що на Рішення комісії не поширюються дія Указу Президента України № 493 від 03 жовтня 1992 року «Про державну реєстрацію нормативних актів міністерства та інших органів державної виконавчої влади» в частині встановлення цін і тарифів, за винятком цін і тарифів для населення, та на рішення Комісії щодо функціонування ринків, що регулюються комісією.

Відповідно до п.13 Указу Президента України «Питання Національної комісії регулювання електроенергетики України» № 335/98 від 21 квітня 1998 року Рішення Комісії, прийняті відповідно в межах її повноважень, є обов'язковими для виконання підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності, які здійснюють діяльність на оптовому ринку електроенергії, ринках газу, нафти та нафтопродуктів.

Таким чином, висновок відповідача, про те що ВАТ «Мелітопольгаз» необґрунтовано отримано виручку у розмірі 1 146 621,80 гривня, та застосування штрафу у розмірі 2 293 243,60 гривні є безпідставним та необґрунтованим. Застосування до ВАТ «Мелітопольгаз» ст. 14 Закону України «Про ціну і ціноутворення» є незаконним, оскільки застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання суб'єктом господарювання необґрунтованої виручки в результаті порушення порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 2. ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 191 Господарського кодексу України, Державне регулювання цін здійснюється шляхом встановлення фіксованих державних та комунальних цін, граничних рівнів цін, граничних рівнів торговельних надбавок і постачальницьких винагород, граничних нормативів рентабельності або шляхом запровадження обов'язкового декларування зміни цін.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про ціни і ціноутворення», Кабінет Міністрів України забезпечує здійснення в республіці державної політики цін; визначає перелік продукції, товарів і послуг, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи на які затверджуються відповідними органами державного управління, крім сфери телекомунікацій; визначає повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також по контролю за цінами (тарифами).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про ціни і ціноутворення», державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. При цьому контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції. Контроль за додержанням державної дисципліни цін здійснюється органами, на які ці функції покладено Урядом України.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення», вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін та діючого порядку визначення вартості будівництва, що здійснюється із залученням коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також коштів державних підприємств, установ та організацій підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми списуються з рахунків підприємств і організацій в банківських установах за рішенням суду.

Згідно із п. 1 Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, Державна інспекція з контролю за цінами є урядовим органом, що діє у системі Міністерства палива та енергетики України, відповідальний перед Кабінетом Міністрів України, підзвітний та підконтрольний Міністрові економіки.

Згідно з п. 2.1. Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України та Міністерства фінансів України № 298/519 від 03 грудня 2001 року, при порушенні порядку встановлення і застосування цін (тарифів), що регулюються уповноваженими органами, необґрунтовано одержана суб'єктом господарювання сума виручки, що підлягає вилученню в дохід бюджету, обчислюється як різниця між: фактичною виручкою від реалізації продукції та її вартістю за цінами і тарифами, сформованими згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до п. 1.4. Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання суб'єктами господарювання необґрунтованої виручки в результаті порушення ними чинного в періоді, що перевіряється, порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до п. З.8., 3.8.1, 3.8.2. Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, відповідно до наданих повноважень Державна інспекція з контролю за цінами, державні інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі на підставі проведених ними перевірок суб'єктів господарювання приймають рішення про застосування фінансових (штрафних) санкцій за порушення вимог законодавства, яким такі санкції та їх розміри передбачено. Суми за зазначеними санкціями стягуються із суб'єктів господарювання і зараховуються за належністю в порядку, визначеному законодавствам.

Враховуючи викладене, суд визнає, що рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області про застосування до Відкритого акціонерного товариства «Мелітопольгаз» економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є протиправним, в зв'язку з чим, підлягає скасуванню, а позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст.94 КАС України судові витрати понесені позивачем підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 94, 158-163. 181 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнить повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін № 61 від 03 березня 2010 року

Стягнути з Державного бюджету України на користь відкритого акціонерного товариства «Мелітопольгаз» судові витрати у розмірі 3 (три) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Запорізький окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня проголошення постанови шляхом подання заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанову складено у повному обсязі «23» червня 2010 року.

Суддя Д.В. Татаринов