Справа № 357/14370/13-а (2а/357/3/14)
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року м. Київ К/800/6828/15

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.,
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про перерахунок пенсії,

встановив:

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду в м. Білій Церкві (далі - відповідач, УПФУ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії по призначенню їй пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2014 року, позовні вимоги задоволені частково. Суд постановив:

- визнати рішення УПФУ від 02 вересня 2013 року № 14/197 про відмову у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - протиправним;

- зобов'язати УПФУ призначити пенсію ОСОБА_4, 1967 року народження, із зниженням пенсійного віку у відповідності до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надано подання державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області Дорошенко Р. С. (далі - Державний виконавець) про роз'яснення судового рішення, в якому заявник просив роз'яснити резолютивну частину постанови суду від 29 січня 2014 року в частині того, з якого саме періоду УПФУ зобов'язане призначити пенсію ОСОБА_4 М із зниженням пенсійного віку у відповідності до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2014 року вказане подання задоволено. Державному виконавцю роз'яснено, що в резолютивній частині постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2014 року УПФУ зобов'язане провести призначення пенсії із зниженням пенсійного віку у відповідності до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 03 червня 2013 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року скасовано ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2014 року та постановлено нову, якою відмовлено в задоволенні вказаного подання Державного виконавця.

Не погоджуючись із таким рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернулася з касаційною скаргою, в якій ставить питання про його скасування та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідач проти касаційної скарги заперечив, просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги у визначених статтею 220 КАС України межах, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Приймаючи рішення про скасування ухвали суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні подання Державного виконавця про роз'яснення судового рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що визначення дати, з якої підлягає призначенню пенсія позивача, фактично змінить резолютивну частину постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2014 року, що виходить за межі повноважень суду при роз'ясненні судового рішення в розумінні статті 170 КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» за правилами статті 170 КАС України роз'яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим.

За приписами частини першої статті 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

З наведеної норми вбачається, що необхідність роз'яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

З подання Державного виконавця про роз'яснення судового рішення вбачається, що останній розуміє зміст постанови суду від 29 січня 2014 року, проте просить роз'яснити дату призначення пенсії позивачу. При цьому, вказане питання не було предметом дослідження в судовому засіданні при розгляді справи судом першої інстанції, відповідних висновків постанова від 29 січня 2014 року не містить.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для роз'яснення постанови суду першої інстанції та задоволення відповідного подання Державного виконавця.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення. Тобто, відповідне питання може бути вирішено в порядку статті 168 КАС України шляхом ухвалення судом додаткової постанови, а не постановлення ухвали про її роз'яснення.

Оскільки висновок апеляційного суду ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права, касаційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: