Справа № 159/4295/15-а,2-а/159/151/15
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року Справа № 876/8884/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Довгополова О.М.,
суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,
з участю секретаря судового засідання Кудєрової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 серпня 2015 року про залишення без руху позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Військового комісара Ковельського об`єднаного міського військового комісаріату Волинської області Гладуна Сергія Андрійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою до Військового комісара Ковельського об`єднаного міського військового комісаріату Волинської області Гладуна С.А., яким просив визнати протиправними дії відповідача і скасувати постанову відповідача від 27.07.2015 року № 40, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 серпня 2015 року матеріали скарги було залишено без руху.
Ухвала мотивована тим, що всупереч вимогам ч. ч. 1, 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України позивач подав скаргу, а не позовну заяву, а також не додав документа про сплату судового збору і не навів обставин, які є підставою для звільнення його від сплати цього збору. Позивачу було надано строк для усунення недоліків позовної заяви до 22.08.2015 року.
Позивач оскаржив ухвалу в апеляційному порядку, вважає її незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Просить ухвалу скасувати.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції вказав недійсний рахунок для сплати судового збору, в зв`язку з чим він не міг усунути недоліків позовної заяви.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.
Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.
Тобто єдиною підставою залишення позовної заяви без руху є її невідповідність вимогам, встановлених статтею 106 цього Кодексу.
В той же час, суд не повинен формально ставитися до виконання зазначеного повноваження, оскільки виявлені недоліки повинні бути суттєвими і такими, що об`єктивно перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі.
Як зазначено вище, однією з підстав залишення скарги ОСОБА_1 без руху суд першої інстанції вказував те, що позивач подав не позовну заяву як це передбачено ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме скаргу.
Однак колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є помилковим і необґрунтованим, оскільки подана ОСОБА_1 скарга за формою і змістом повністю відповідає вимогам ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України, містить всі необхідні реквізити та відомості, передбачені ст. 106 цього Кодексу.
А зазначений вище недолік найменування поданого позивачем звернення скарга, а не позовна заява, на думку колегії суддів, не може бути належною та об`єктивною підставою для залишення такого звернення без руху.
Щодо висновку суду першої інстанції про те, що всупереч вимогам ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України ОСОБА_1 не додав документа про сплату судового збору і не навів обставин, які є підставою для звільнення його від сплати цього збору, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Законом України «Про судовий збір» не передбачено звільнення осіб (позивачів), які оскаржують рішення чи дії суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об`єктів, за подання яких судовий збір не справляється.
Проте згідно з ч. 5 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.
При цьому, на думку колегії суддів, дана норма не суперечить положенням ст. 5 Закону України «Про судовий збір», якою встановлено пільги щодо сплати судового збору, оскільки коло осіб і коло вимог, які мають такі пільги за цим Законом, не є вичерпним.
Також даний Закон не містить застережень про те, що інші закони до приведення їх у відповідність з цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України з прийняттям цього Закону, що передбачено п. 1 ч. 3 ст. 10 даного Закону.
Крім того, колегія суддів вважає, що у спірному випадку норми ч. 5 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону України «Про судовий збір».
Проаналізувавши наведені вище положення зазначених законодавчих актів в їх системному зв`язку, колегія суддів дійшла висновку, що за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення, судовий збір не сплачується.
При цьому згідно з ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів вважає можливим та необхідним вийти за межі доводів апеляційної скарги, оскільки під час апеляційного провадження було встановлено допущення порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому її слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. 204, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 серпня 2015 року про залишення без руху позовної заяви у справі № 159/4295/15-а за позовом ОСОБА_1 до Військового комісара Ковельського об`єднаного міського військового комісаріату Волинської області Гладуна Сергія Андрійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 29.01.2016 року