Справа № 573/2562/15-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 р.Справа № 573/2562/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Білопільського районного суду Сумської області від 10.12.2015р. по справі № 573/2562/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області

про визнання неправомірними дії УПФУ в Білопільському районі Сумської області та зобов'язання провести обчислення пенсії позивача за віком у відповідності до ч.1 ст.27 та ч.ч.1,2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування",

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області про визнання неправомірними дії УПФУ в Білопільському районі Сумської області та зобов'язання провести обчислення пенсії позивача за віком у відповідності до ч.1 ст. 27 та ч.ч.1,2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2012-2014 роки ( 2960,62 грн.), нарахування та виплату пенсії за віком у відповідному розмірі з 29 жовтня 2015 року.

Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01.10.2014 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В апеляційній скарзі вказує , що суд першої інстанції залишив поза своєю увагою вимоги ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058 , якою пенсії за вислугу років, право на яку передбачено статтею 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788, не передбачено. Хибне та безпідставне ототожнення понять "призначення" та "розрахунок" пенсії судом першої інстанції призвело до хибного висновку про те, що як попередня пенсія за вислугу років позивача так і його наступна пенсія за віком призначені за одним і тим самим Законом № 1058, а відтак можна і треба застосовувати норму ч. 3 ст.45 Закону 1058 та застосовувати для розрахунку нової пенсії старий показник середньої заробітної плати. Також, суд першої інстанції знехтував правовою позицією Верховного Суду України по аналогічній справі (постанова від 31.3.2015) та Вищого Адміністративного Суду України (ухвала від 09.06.2015).

Управління пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги , вважає постанову правомірно, обґрунтованою, прийнятою відповідно до норм чинного законодавства, просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено , що ОСОБА_1 з 24 вересня 2010 року призначена пенсія за вислугу років, що підтверджується копією пенсійного посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Позивач з 24.09.2010 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області як отримувач пенсії за вислугу років згідно п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-Х11.

29.10.2015 року позивач подав до пенсійного фонду заяву про обчислення пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2012,2013та 2014 роки.

Листом управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області від 06.11.2015р. роз'яснено , що підстав для застосування середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за 2012,2013та 2014 роки (2960,62 грн.) немає .

16.11.2015 року позивачем подано до пенсійного заяву про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, на підставі якої управлінням переведено позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог , суд першої інстанції виходив з безпідставності позовних вимог та відсутності права у позивача на переведення його з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, відповідно до Закону № 1058 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог , виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти, чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.2 р. ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 (далі Закон № 1058) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами Закону 1058 за умови досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 (далі Закон № 1788).

Відповідно до абз.2 п.15 р. ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 положення Закону № 1788 застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Матеріали справи свідчать , що при призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно до вимог п. «а» ст. 55 Закону № 1788 з 24.09.2010 року та розраховано її відповідно до положень ст. 27 Закону № 1058, а саме: розрахунок страхового стажу позивачу здійснено згідно ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж складає 36 років 05 місяців 03 дні, коефіцієнт страхового стажу, визначений з урахуванням величини оцінки вартості одного року страхового стажу 1,35 %, становить 0,49163. Заробіток, скоригований відповідно до діючого законодавства, взятий за період з 01.08.1985 до 31.07.1990 та з 01.07.2000 до 31.08.2010 року становить 4226,50 грн., із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за 2009 рік, що передує року звернення за призначенням пенсії 1650,43 грн. та врахуванням індивідуального коєфіцієнта заробітної плати 2,56085 ( 1650,43 х 2,56085= 4226,50 грн.). Розрахунок заробітку, з якого обчислена пенсія, проведено згідно зі ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Розрахунок пенсії здійснено згідно ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і загальний розмір її складає 2454,97грн.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за період страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 зазначеного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно наданої позивачем заяви від 16.11.2015 року управлінням пенсійного фонду переведено позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком та здійснено відповідний розрахунок пенсій , а саме розрахунок страхового стажу здійснено згідно ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж складає 41 рік 06 місяців 03 дні, коефіцієнт страхового стажу, визначений з урахуванням величини оцінки вартості одного року страхового стажу 1,35%, становить 0,56025. Заробіток, скоригований відповідно до діючого законодавства, взятий за період з 01.07.2000 до 30.09.2015 року становить 4463,98 грн., із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за 2009 рік, що передує року звернення за призначенням пенсії за вислугу років 1650,43 грн. та врахуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати 2,70474 ( 1650,43х2,70474=4463,98грн.). Станом на 01.12.2015 року розмір пенсії склав 2565,38 грн.

Перерахунок пенсії працюючим пенсіонерам, у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється пунктом 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058-ІУ (з наступними змінами та доповненнями) , яка передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 Закону.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону №1058 одним з показників, який враховується в формулі визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії є середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення не за перерахунком, а за призначенням пенсії.

Враховуючи наведені норми Законів та те , що пенсію позивачу призначено з 24.09.2010 року відповідно до Закону України № 1058 із застосуванням положення Закону № 1788 лише в частині визначення права на пенсію за вислугу років, управлінням пенсійного фонду переведено позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком та здійснено відповідний розрахунок пенсій без застосування показника середньої заробітної плати в галузях економіки України за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012-2014 роки.

Доводи апелянта з посиланням на правову позицію Верховного Суду України (постанова від 31.03.2015р.) та Вищого адміністративного суду України ( ухвала від 09.06.2015р.) є помилковими , оскільки правовідносини, які розглядалися судами стосуються переходу з пенсії за вислугу років , призначену відповідно до Закону України № 2262-ХII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію відповідно до Закону № 1058, однак в даному випадку , як встановлено вище при призначенні позивачу пенсії за вислугу років положення Закону № 1788 управлінням застосовано лише в частині визначення права на пенсію за вислугу років, тобто як пенсію за вислугу років так і пенсію за віком позивачу було призначено за нормами Закону № 1058.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки дублюють підстави , викладені в позові, які враховані судом першої інстанції при вирішення справи по суті, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Білопільського районного суду Сумської області від 10.12.2015р. по справі № 573/2562/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 01.02.2016 р.