Справа № 351/1739/15-а
Суддя: Боднарук М.В.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 351/1739/15-а
Номер провадження №2-а/351/7/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Боднарука М.В.,

при секретарі - Лакуста М.З.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Матейчук Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління ПФУ в Снятинському районі про визнаня недійсним та скасування рішення про відмову в призначені пенсії за вислугу рокі, визнаня дій протиправними та зобов'язання здійснити нарахування пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася у суд із позовом до УПФУ у Снятинському районі, у якому просила визнати недійсним та скасувати рішення УПФУ про відмову в призначенні їй пенсії за вислугу років від 01.10.2015 р., та визнати протиправними дій відповідача щодо призначення їй пенсії за вислугу років, мотивуючи тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, у 1982 році поступила на перший курс Рівенського державного педагогічного інституту ім. Д.В.Манульського, який закінчила в 1987 р. і отримала спеціальність «дошкільна педагогіка та психологія», у 2005 та 2009 pоках проходила курси підвищення кваліфікації, про що отримала відповідні свідоцтва. З 01.07.1984 р. по 16.05.1988 р. працювала на посаді музичного керівника Снятинського яслів-садка №1, з 23.05.1988 р. по 21.01.1994 р. на посаді вихователя дитячого садка «Золотий ключик» Снятинського меблевого комбінату, з 22.01.1994 р. по 15.09.2003 р. на посаді вихователя дитячого садка «Золотий ключик» відання відділу освіти, з 15.09.2003 р. по 01.09.2015 р. на посаді вихователя 1-ї категорії в Снятинському дитячому будинку-інтернаті, який підпорядкований Міністерству соціальної політики України, із загальним трудовим стажем більше 30 років. Під час роботи в Снятинському дитячому будинку-інтернаті згідно наказу №178 від 15.09.2003p., працювала згідно посадової інструкції на посаді вихователя і неодноразово проходила атестації: 04.04.2006p., 24.03.2011p.

02.09.2015 р. позивачка звернулася до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за вислугу років, проте 01.10.2015 р. в призначенні пенсії за вислугу років їй було відмовлено, в зв'язку з тим, що стаж роботи на посадах, що дають право на даний вид пенсії становить 19 років 2 м. 9 днів, що є недостатнім для призначення пенсії, (з 01.04.2015 р. по 31.03.2016 р. необхідний стаж роботи не менше 25 років 6 місяців), оскільки посада вихователь дитячого будинку-інтернату, в розділі «Соціальний захист» постанови КМУ від 34 11.1993 р. №909 зі змінами внесеними постановою КМУ за №1436 від 26.09.2002 р. не передбачена, у зв'язку з чим не зараховується до спеціального стажу.

Такі дії відповідача позивачка вважає неправомірними та такими, що порушують її права, оскільки згідно Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року за № 963 (зі змінами), до посад педагогічних працівників віднесено посади, зокрема, вчителів, викладачів всіх спеціальностей, асистента вчителя загальноосвітнього навчального закладу з інклюзивним та інтегрованим навчанням, старшого викладача вищого навчального закладу І і II рівня акредитації, старшого вихователя, вихователя. Невключення посади вихователя, старшого вихователя дитячого будинку-інтернату в Перелік посад педагогічних працівників не може позбавити її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань про право на пенсію на пільгових умовах.

На підставі викладеного позивачка просить суд визнати недійсним та скасувати рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за вислугу років від 01.10.2015 р.; визнати протиправними дії відповідача щодо не призначення їй пенсії за вислугу років; зобов'язати відповідача здійснити нарахування та призначити пенсію за вислугою років з 02.09.2015 р.

Представник позивачки ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, проси позов задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача Матейчук Г.І. проти позову заперечила, вказавши, що листом головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за № 6053/03 від 24.09.2015 р. надано роз'яснення про те, що Постановою КМУ від 04.11.1993 р. за №909 із внесеними змінами, затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, а тому управлінням 01.10.2015 року прийнято рішення про відмову Позивачці в призначенні пенсії за вислугу років у зв'язку з тим, що стаж роботи на посадах, що дають право на даний вид пенсії становить 19 р. 2 м. 9 дн., (необхідний стаж на_зазначених посадах не менше як 25р. 6м..) що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років, оскільки посада вихователь дитячого будинку-інтернат, на якій Позивачка працювала, в розділі «Соціальний захист» не передбачена, у зв'язку з чим не враховується до спеціального стажу. Таким чином Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі, як суб'єкт владних повноважень діяв в межах наданої компетенції у відповідності до законодавства і не порушував права та законні інтереси Позивачки.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно аналізуючи зібрані докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. До такого висновку суд приходить, виходячи із таких міркувань:

- із Диплому НОМЕР_1 від 25.06.1987 р. вбачається, що позивачка закінчила повний курс по спеціальності дошкільна педагогіка та психологія у Рівненському державному педагогічному інституті ім. Д.З.Манульського (а.с. 23);

- із трудової книжки від 01.07.1980 р. ОСОБА_3 вбачається, що з 01.07.1984 р. позивачка працювала у Снятинському ясла-садку на посаді музичного керівника, 16.09.1984 р. була переведена на посаду вихователя на якій працювала до 16.05.1988 р., 23.05.1988 р. була прийнята на посаду вихователя у дитячий садок «Золотий ключик» Снятинського меблевого комбінату у порядку переводу з попереднього місця роботи, де працювала до 21.01.1994 р. та була переведена на посаду вихователя в дитячий садок «Золотий ключик» відділу освіти Снятинської РДА, 06.06.1991 р. після чергової атестації позивачці встановлено категорію «спеціаліст 1 категорії», 04.04.1996 р. черговою атестацією підтверджено категорію «вихователь-методист 1 категорії», 03.04.1995 р. переведена на посаду вихователя-методиста де і працювала до 15.09.2003 р. (а.с. 12-19);

- із трудової книжки НОМЕР_2 від 15.09.2003 р. ОСОБА_3 вбачається, що позивачка 15.09.2003 р. була прийнята на посаду вихователя 1 категорії Снятинського дитячого будинку-інтернат де і працювала до 01.09.2015 р. (а.с. 16-21), що також підтверджується Випискою із наказу №178 від 15.09.2003 р. по Снятинському будинку-інтернат (а.с. 25);

- із Свідоцтва про підвищення кваліфікації НОМЕР_3 від 18.03.2005 р. вбачається, що позивачка підвищила кваліфікацію за категорією вихователь дошкільної школи-інтернат, та згідно Свідоцтва про підвищення кваліфікації НОМЕР_4 від 23.10.2009 р. - позивачка підвищила кваліфікацію за категорією «вихователь» (а.с. 24);

- із Атестаційних листів вбачається, що позивачка регулярно підтверджувала категорію своєї спеціальності (а.с. 26-28);

- із Посадової інструкції вихователя Снятинського будинку-інтернат вбачається, що позивачка виконувала обов'язки вихователя у даному закладі (а.с. 30-31).

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків підприємства.

За преамбулою Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-1У, цей Закон визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсії, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного Фонду, що формується за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХП від 05 листопада 1991 року (зі змінами та доповненнями на час звернення позивача за призначенням пенсії) визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до вимог статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року за № 909 (зі змінами), медичні працівники (незалежно, від найменування посад), педагоги, вчителі, логопеди, інструктори ЛФК та з праці, які працюють в інтернатних закладах для інвалідів, дітей-інвалідів і престарілих, та учителі, вихователі, логопеди, сурдопедагоги, тифлопедагоги, які працюють в дитячих клініках, поліклініках, лікарнях, санаторіях, диспансерах, будинках дитини, дитячих відділення в лікарнях, санаторіях, диспансерах і установах для виконання покарань, мають право на пенсію за вислугу років.

Судом встановлено, що позивачка 02.09.2015 року звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а Рішенням управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі від 01.10.2015 р. їй було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу, як вбачається із Листа УПФУ в Снятинському районі №4214/03 від 01.10.2015 р. (а.с. 32-33).

Згідно Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року за № 963 (зі змінами), до посад педагогічних працівників віднесено посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, асистента вчителя-реабілітолога, вихователя.

Відповідно до п. 1.7. наказу МОН України від 15.09.2008 № 852 Про затвердження Положення про спеціальну загальноосвітню школу (школу-інтернат)для дітей, які потребують корекції фізичного та (або) розумового розвитку спеціальна школа (школа-інтернат) діє на підставі статуту, який розробляється на основі Положення про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №964, цього Положення з урахуванням виду спеціальної школи (школи-інтернату) та особливостей її діяльності.

Відповідно до п. 84 постанови Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 р. № 778 Про затвердження Положення про загальноосвітній навчальний заклад педагогічні працівники закладу підлягають атестації відповідно до порядку, встановленого МОН. За результатами атестації педагогічних працівників визначається їх відповідність займаній посаді, присвоюється кваліфікаційна категорія (спеціаліст, спеціаліст другої, першої,вищої категорії) та може бути присвоєно педагогічне звання "старший учитель", "учитель (вихователь) - методист", "педагог-організатор - методист" та інші.

Відповідно до Постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2015 р. № 1109 «Про затвердження переліку кваліфікаційних категорій і педагогічних звань педагогічних працівників та порядку їх присвоєння» посада «вихователь» входить до даного переліку, що свідчить про те, що дана посада відноситься до педагогічних посад.

Невключення посади вихователя в розділ 3 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань про право на пенсію на пільгових умовах. Це право, передбачене ст.46 Конституції України, базується на конституційних принципах, що встановлені ст.ст.1, 3, 6 ч.2, 8, 19 ч.2, 22, 23, 24 гл.І Конституції України, не може бути скасовано або звужене, і правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За умовами п.п.1,2 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підстав, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, виключивши з пільгового стажу період з 15.09.2003 р. по 01.09.2015 р.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 14, 71,94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Визнати недійсним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі про відмову в призначенні ОСОБА_3 пенсії за вислугу років від 01.10.2015 р.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі щодо не призначення ОСОБА_3 пенсії за вислугу років.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі здійснити нарахування та призначити ОСОБА_3 пенсію за вислугою років з 02.09.2015 р.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення, а особам які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення, через Снятинський районний суд.

Головуючий: підпис

Голова Снятинського районного суду Боднарук М.В.