Справа № 808/8761/15
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року (о 16 год. 50 хв.)Справа № 808/8761/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача Зирянової В.А.,

представника першого відповідача Вербицької Л.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

до Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції

до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції

про звільнення з-під арешту та зняття заборони відчуження

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк», позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (далі - відповідач 1), до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (далі - відповідач 2), в якому просить:

- звільнити з-під арешту та зняти заборону відчуження з будинку, загальною площею 119,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3, ІНН НОМЕР_1, накладену згідно постанови серія та номер: 22235623, винесеної 03.11.2010 відповідачем 2, державним виконавцем за прізвищем ОСОБА_4 накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3, яка є іпотекодавцем за іпотечним договором;

- звільнити з-під арешту та зняти заборону відчуження з будинку, загальною площею 119,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3, ІНН НОМЕР_1, накладену згідно постанови серія та номер: 33295578, винесеної 21.09.2012 відповідачем 2, державним виконавцем накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3, яка є іпотекодавцем за іпотечним договором;

- звільнити з-під арешту та зняти заборону відчуження з будинку, загальною площею 119,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3, ІНН НОМЕР_1, накладену згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 36163479, винесена 24.01.2013 відповідачем 1, старшим державним виконавцем Вербицькою Л.Г. накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3, яка є іпотекодавцем за іпотечним договором. Арешт накладений в перебіг виконавчого провадження №36163479 з примусового виконання виконавчого листа №0814/7043/2012, виданого 02.01.2013 Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 70 951,96 дол. США та 843 435,36 грн.;

- звільнити з-під арешту та зняти заборону відчуження з будинку, загальною площею 119,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3, ІНН НОМЕР_1, накладену згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 42605223, винесена 28.04.2014 відповідачем 2, головним державним виконавцем Святченко Є.В. накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3, яка є іпотекодавцем за іпотечним договором. Арешт накладений в перебіг виконавчого провадження №42605223 з примусового виконання виконавчого листа №2а-0870/11288/11, виданого 26.06.2012 Запорізьким окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь Запорізького міського центру зайнятості суми виплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 895,80 грн.;

- звільнити з-під арешту та зняти заборону відчуження з будинку, загальною площею 119,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3, ІНН НОМЕР_1, накладену згідно постанови серія та номер: 44822069, винесеної 24.09.2014 відповідачем 1, державним виконавцем Кривда Ю.В. накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3, яка є іпотекодавцем за іпотечним договором;

- звільнити з-під арешту та зняти заборону відчуження з будинку, загальною площею 119,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3, ІНН НОМЕР_1, накладену згідно постанови серія та номер: 43230674, винесеної 12.05.2014 відповідачем 1, державним виконавцем Кривда Ю.В. накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3, яка є іпотекодавцем за іпотечним договором.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Зокрема, посилається на приписи ст. 1, 3, 7, 12, 33 Закону України «Про іпотеку», ст. 572, 575 Цивільного кодексу України та вказує, що позивач, як іпотекодержатель, мав намір задовольнити свої вимоги, забезпечені іпотекою, а саме вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, скориставшись правом іпотеко держателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Зазначає, що враховуючи пріоритет вимог ПАТ «Укрсоцбанк» щодо предмету іпотеки, оскільки банківське обтяження зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 26.06.2008, іпотека зареєстрована в Державному реєстрі іпотек 02.07.2008, а арешти накладені за постановами відповідачів від 03.11.2010, від 21.09.2012, від 24.01.2013, від 28.04.2014, від 24.09.2014, від 12.05.2014, позивач має намір переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Крім того, посилається на норми ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» та вказує, що заборгованість боржника/іпотекодавця перед позивачем згідно Звіту про оцінку майна від 05.11.2015 в двадцять разів перевищує вартість предмету іпотеки, у зв'язку із чим за рахунок продажу предмету іпотеки не вистачить грошових коштів навіть для задоволення вимог іпотекодержателя. Пояснює, що в порушення ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» відповідачами під час реєстрації публічного обтяження не повідомлено ПАТ «Укрсоцбанк» про право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставного майна. На підставі викладеного, на думку представника позивача, наявність накладених органами державної виконавчої служби арештів унеможливлює позивачу, як іпотека держателю реалізувати своє законне право щодо звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог за договором кредиту №316-41Ж-08К від 26.06.2008, які в силу приписів Закону України «Про іпотеку» є першочерговими, а тому просить позов задовольнити.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що за вищевказаними виконавчими провадженнями (ВП №36163479, ВП №43230674, ВП №44822069) арешт на майно боржника державними виконавцями накладалися правомірно, за заявою стягувача та згідно ст. 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, зазначає, що арешти накладались не на заставне (визначене) майно позивача, а на все майно, яке належить боржнику, для забезпечення виконання рішення суду, і в межах виконавчих проваджень, які перебувають на виконанні у відділі. За вищевказаними виконавчими документами, рішення суду не виконано, а отже припинити чинність арештів не має підстав, оскільки арешти знімаються тільки у випадку передбаченому п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»: фактичне виконання в повному обсязі рішення, згідно з виконавчими документами. З урахуванням викладеного, просить розглянути позовну заяву та прийняти рішення на розгляд суду.

Представник відповідача 2 у судове засідання також не з'явився, проте 12.01.2016 надав суду заяву (вх. №888), у якій повідомив суд, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №22235623 з примусового виконання виконавчого листа (дубліката) №2-3598, виданого 15.10.2010 Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «МетаБанк» 72 384,64 грн. Так, 03.11.2010 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження з одночасним внесенням відповідних змін до Єдиного державного реєстру заборон відчуження рухомого та нерухомого майна. Вказує, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в порядку п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Також на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №42605223 з примусового виконання виконавчого листа №2а-0870/11288/11, виданого 26.06.2012 Запорізьким окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь Запорізького міського центру зайнятості 895,80 грн. та постановою від 28.04.2014 державного виконавця накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження з одночасним внесенням відповідних змін до Єдиного державного реєстру заборон відчуження рухомого та нерухомого майна. Проте, в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. З урахуванням вищевикладеного, просить розгляд справи залишити на розгляд суду.

На підставі ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

ПАТ «Укрсоцбанк» (ідентифікаційний код 00039019) є юридичною особою, яка зареєстрована Голосіївскою районною у місті Києві державною адміністрацією 27.09.1991, що підтверджується випискою та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Серія А01 №365338.

Відповідно до укладеного договору кредиту №316-41-Ж-08К від 26.06.2008 (далі - Кредитний договір) ОСОБА_3 отримала в ПАТ «Укрсоцбанк» кредит у розмірі 120 000,00 доларів США, зі сплатою 14 процентів річних та комісій, та з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 25.06.2018 на умовах, визначених цим Договором.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Укрсоцбанк» («Іпотекодержатель») та ОСОБА_3 («Іпотекодавець») 26.06.2008 укладений іпотечний договір №316-41-Ж-08І, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М. Згідно з договором іпотеки ОСОБА_3 передала в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов'язань за Кредитним договором наступне рухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 119,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 26.06.2008 (далі - «Предмет іпотеки»). Загальна вартість Предмету іпотеки за згодою сторін становить 727 455,00 грн., що еквівалентно 150 000,00 доларів США.

Крім того, приватним нотаріусом Туріченко О.М. 26.06.2008 внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону на нерухоме майно, а саме вищевказаний жилий будинок, що підтверджується відповідним витягом з реєстру.

02.07.2008 приватним нотаріусом Туріченко О.М. до реєстру іпотек внесено реєстраційний запис, на підставі Іпотечного договору, що також підтверджується відповідним витягом з реєстру, наданим представником позивача до матеріалів справи.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_3 обов'язків, встановлених кредитним договором та виникнення заборгованості, позивач вирішив скористатись своїм правом та звернути стягнення на предмет іпотеки у спосіб, встановлений п. 4.5.4 Іпотечного договору, а саме шляхом продажу предмету іпотеки Іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Однак, при зверненні до нотаріусу з метою пересвідчитись у відсутності перешкод щодо проведення угоди купівлі-продажу предмету іпотеки, позивачем з'ясовано, що на нього відповідачами також накладено заборону на відчуження (арешти).

Не погоджуючись із наявністю вищевказаних арештів на предметі іпотеки, позивач звернувся до суду із даним позовом про звільнення з-під арешту та зняття заборони відчуження з будинку, загальною площею 119,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 606-XIV).

Під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження та примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб), в контексті статті 1 Закону № 606-XIV розуміють сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 2 Закону № 606-XIV передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (частина друга статті 2 Закону № 606-XIV).

Відповідно до частини першої статті 11 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 5 частини третьої статті 11 Закону № 606-XIV визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

За нормами частин першої та другої статті 25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Крім того, згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 52 Закону №606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Частинами першою та другою статті 57 Закону № 606-XIV передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконанні у Орджонікідзевському ВДВС перебувало виконавче провадження ВП №22235623 з примусового виконання виконавчого листа №2-3598, виданого 15.10.2010 Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «МетаБанк» 72 384,64 грн., яке відкрито державним виконавцем 22.10.2010 шляхом винесення відповідної постанови. Так, 03.11.2010 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження з одночасним внесенням відповідних змін до Єдиного державного реєстру заборон відчуження рухомого та нерухомого майна, а 06.12.2010 винесено постанову про арешт коштів боржника. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем 22.11.2013 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Також 10.07.2012 головним державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС відкрито виконавче провадження №33295578 з примусового виконання виконавчого листа №2а-0870/11288/11, виданого 26.06.2012 Запорізьким окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь Запорізького міського центру зайнятості суми у розмірі 895,80 грн. Постановою від 21.09.2012 державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження з одночасним внесенням відповідних змін до Єдиного державного реєстру заборон відчуження рухомого та нерухомого майна. Проте, 22.11.2013 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

На виконанні у Ленінському ВДВС перебуває виконавче провадження ВП №36163479 з примусового виконання виконавчого листа №0814/7043/2012, виданого 02.01.2013 Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПУМБ» 70 951,96 доларів США, та 843 435,36 грн., яке відкрито старшим державним виконавцем 24.01.2013 на підставі заяви стягувача. Так, 24.01.2013 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження з одночасним внесенням відповідних змін до Єдиного державного реєстру заборон відчуження рухомого та нерухомого майна, а 29.01.2013 винесено постанову про арешт коштів боржника. На даний час виконавче провадження ВП №36163479 є незавершеним, 01.12.2014 старшим державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника шляхом утримання з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 після відрахування податків в розмірі 20%.

Згідно пояснень представника відповідача 2 встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №42605223 з примусового виконання виконавчого листа №2а-0870/11288/11, виданого 26.06.2012 Запорізьким окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь Запорізького міського центру зайнятості 895,80 грн. Так, 25.03.2014 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Постановою державного виконавця від 28.04.2014 накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження з одночасним внесенням відповідних змін до Єдиного державного реєстру заборон відчуження рухомого та нерухомого майна. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в порядку п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

На виконанні у Ленінському ВДВС перебуває виконавче провадження ВП №44822069 з примусового виконання виконавчого листа №334/11857/13-ц, виданого 14.05.2014 Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Приватбанк» боргу у розмірі 26 083,90 грн., яке відкрито відповідною постановою державного виконавця 24.09.2014 на підставі заяви стягувача. Крім того, 24.09.2014 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження з одночасним внесенням відповідних змін до Єдиного державного реєстру заборон відчуження рухомого та нерухомого майна. На даний час виконавче провадження ВП №44822069 є незавершеним, 23.11.2015 старшим державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника шляхом щомісячного утримання з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 в розмірі 20%.

На виконанні у Ленінському ВДВС перебуває виконавче провадження ВП №43230674 з примусового виконання судового наказу №334/1161/14-ц, виданого 29.04.2014 Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь Концерну «МТМ» боргу у розмірі 9 772,60 грн., яке відкрито 12.05.2014 шляхом винесення відповідної постанови державним виконавцем на підставі заяви стягувача. Так, 12.05.2014 державним виконавцем винесено постанову про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження з одночасним внесенням відповідних змін до Єдиного державного реєстру заборон відчуження рухомого та нерухомого майна. На даний час виконавче провадження ВП №43230674 є незавершеним, 13.06.2014 старшим державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника шляхом щомісячного утримання з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 в розмірі 20%.

З визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 №898-IV (далі - Закон №898-IV), іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частинами шостою та сьомою статті 3 Закону №898-IV у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

При цьому, поняття пріоритету та вищого пріоритету розтлумачено в статті 1 Закону №898-IV, а саме:

- пріоритет - переважне право однієї особи відносно права іншої особи на те ж саме нерухоме майно;

- вищий пріоритет - пріоритет, встановлений раніше будь-якого іншого пріоритету стосовно одного и того ж нерухомого майна.

Частиною першою статті 37 Закону №898-IV передбачено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Як вбачається із тексту Іпотечного договору №316-41-Ж-08І від 26.06.2008 Іпотекодержатель (позивач) має право звернути стягнення на майно, яке перебуває в іпотеці (п.4.5.4 договору).

Матеріалами справи встановлено, що також не спростовано відповідачами, інформація про заборону відчуження об'єкту нерухомого майна (будинок, загальною площею 119,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1) 26.06.2008 було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та 02.07.2008 - до Єдиного державного реєстру іпотек.

Водночас, постанови, якими накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, прийнято органами державної виконавчої служби відповідно від 03.11.2010, від 21.09.2012, від 24.01.2013, від 28.04.2014, від 24.09.2014, від 12.05.2014, про що було внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна

Враховуючи викладене, зважаючи на черговість реєстрації зазначених вище обтяжень, а також беручи до уваги, що положеннями Закону №898-IV щодо вказаних видів обтяжень не встановлено особливого пріоритету, суд дійшов висновку, що позивач, як обтяжувач, володіє переважним пріоритетом відносно пріоритету стягувачів за іншими виконавчими провадженнями на отримання задоволення своїх прав чи вимог щодо одного й того ж нерухомого майна.

Частинами першою та третьою статтею 54 Закону № 606-XIV визначено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі:

- виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

- якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Крім того, положеннями статті 572 Цивільного кодексу України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленою майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно сальдової відомості за кредитним договором ОСОБА_3 наявна загальна заборгованість станом на 19.11.2015 у розмірі 442 433,36 доларів США, при цьому згідно Звіту про оцінку майна - жилого будинку з надвірними будовами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, підготованого 05.11.2015 суб'єктом оціночної діяльності ПП «Агентство «Оцінка та право» в особі незалежного оцінювача ОСОБА_6, вартість предмету іпотеки складає 203 140,00 грн.

Отже, у спірних правовідносинах відсутні умови, за яких на майно, що перебуває в іпотеці у позивача, можливо було б звернути стягнення за виконавчими провадженнями для задоволення вимог інших стягувачів, які не є заставодержателями.

Натомість, як встановлено в судовому засіданні, що не заперечується представником відповідача 1, копії постанов державного виконавця про арешт майна боржника на адресу позивача не направлялись.

Частина перша статті 50 Закону № 606-XIV встановлює, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

При цьому, частиною другою статті 50 Закону № 606-XIV передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Так, судом встановлено, що виконавчі провадження ВП№22235623, ВП №33295578, ВП №42605223, які перебували на виконанні у Орджонікідзекському ВДВС на даний час є завершеними шляхом винесення постанов про повернення виконавчого документу стягувачу. Проте, виконавчі провадження ВП№36163479, ВП №43230674, ВП №44822069 досі перебувають на виконанні у Ленінському ВДВС, а тому в силу приписів частини п'ятої статті 60 Закону № 606-XIV у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду

Враховуючи викладене, суд вважає, що накладення арешту на майно, що перебуває в іпотеці у позивача, обмежує забезпечене іпотекою право позивача на задоволення своїх вимог за договорами іпотеки, у зв'язку з чим, вимоги позивача про зобов'язання відповідача зняти арешт з майна ОСОБА_3, яке передано в іпотеку позивачу підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із приписами частини першої статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено частиною першою, другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, відповідно до статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту та зняти заборону відчуження з будинку, загальною площею 119,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ІНН НОМЕР_1, накладену згідно постанови серія та номер: 22235623, винесеної 03.11.2010 Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, державним виконавцем за прізвищем ОСОБА_4 про арешт майна ОСОБА_3., яка є іпотекодавцем за іпотечним договором та заборони на його відчуження.

Звільнити з-під арешту та зняти заборону відчуження з будинку, загальною площею 119,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ІНН НОМЕР_1, накладену згідно постанови серія та номер: 33295578, винесеної 21.09.2012 Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, державним виконавцем Святченко Євгенією Вікторівною про арешт на все майно ОСОБА_3, яка є іпотекодавцем за іпотечним договором та заборони на його відчуження.

Звільнити з-під арешту та зняти заборону відчуження з будинку, загальною площею 119,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3., ІНН НОМЕР_1, накладену згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 36163479, винесена 24.01.2013 Ленінським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, старшим державним виконавцем Вербицькою Людмилою Григорівною, якою накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3, яка є іпотекодавцем за іпотечним договором та заборони на його відчуження.

Звільнити з-під арешту та зняти заборону відчуження з будинку, загальною площею 119,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ., ІНН НОМЕР_1, накладену згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 42605223, винесена 28.04.2014 Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, головним державним виконавцем Святченко Євгенією Вікторівною накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3., яка є іпотекодавцем за іпотечним договором.

Звільнити з-під арешту та зняти заборону відчуження з будинку, загальною площею 119,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3, ІНН НОМЕР_1, накладену згідно постанови серія та номер: 44822069, винесеної 24.09.2014 Ленінським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, державним виконавцем Кривда Юлією Володимирівною та накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3 , яка є іпотекодавцем за іпотечним договором.

Звільнити з-під арешту та зняти заборону відчуження з будинку, загальною площею 119,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3, ІНН НОМЕР_1, накладену згідно постанови серія та номер: 43230674, винесеної 12.05.2014 Ленінським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, державним виконавцем Кривда Юлією Володимирівною та накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3., яка є іпотекодавцем за іпотечним договором.

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» суму судового збору у розмірі 7308,00 грн., (сім тисяч триста вісім гривен) пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції 3654,00 грн., (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири гривні), та присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» суму судового збору у розмірі 3654,00 грн., (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак