Справа № 2а-1707/10/0870
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2010-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2010 року (16 год. 51 хв.)Справа № 2а-1707/10/0870 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Татаринова Д.В.

при секретарі Сандига В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Мелітополь Запорізької області

до: Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області, м. Мелітополь Запорізької області

про: скасування рішення, -

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_2, діє на підставі довіреності №80/12 від 04.01.2010;

ОСОБА_3, діє на підставі довіреності №3148 від 18.05.2010, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2010 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 09.03.2010 прийняте за наслідками розгляду її заперечень на акт перевірки №12 від 03.03.2010, в частині, що стосується суми донарахованого фонду оплати праці, на який нараховуються страхові внески за період з 01.01.2004 по 31.07.2004 та суми донарахованих страхових внесків за період з 01.01.2004 по 31.07.2004; визнати протиправним та скасувати вимогу відповідача від 09.03.2010 про сплату недоїмки зі страхових внесків у розмірі 918,40 грн.

В позові вказано, що ОСОБА_1 25.01.1999 зареєстрована виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради Запорізької області як фізична особа підприємець. З моменту реєстрації здійснює підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування. З 25.01.1999 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області, реєстраційний № 08/11-1524.

З 25.02.2010 по 03.03.2010 відповідачем була проведена планова перевірка підприємницької діяльності позивача з питань дотримання вимог законодавства щодо нарахування, обчислення та сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів та надання достовірних відомостей до органів Пенсійного фонду за період з 01.01.2001 по 31.01.2010. За наслідками перевірки було складено акт № 12 від 03.03.2010. Не погодившись із висновками акту перевірки, 09.03.2010 позивачем подано відповідачу заперечення на акт перевірки.

За наслідками розгляду заперечень, відповідачем було прийняте рішення від 09.03.2010 згідно з яким, акт перевірки в частині, що стосується суми донарахованого фонду оплати праці, на який нараховуються страхові внески за період з 01.01.2004 по 31.07.2004 та суми донарахованих страхових внесків за період з 01.01.2004 по 31.07.2004 залишені без змін. В частині визначення суми недоплати із страхових внесків враховано частину єдиного податку (42%), сплаченого за найманих працівників протягом 1 кварталу 2005 року.

09.03.2010 відповідач надіслав на адресу позивача вимогу про сплату боргу. Відповідно до якої на підставі акту перевірки від 03.03.2010 №12 відповідач вимагає від позивача сплати суми заборгованості зі страхових внесків в розмірі 918,40 грн.

З рішенням від 09.03.2010, прийнятим відповідачем та вимогою про сплату боргу від 09.03.2010 позивач не погоджується та вважає їх протиправними, а тому такими, що підлягають скасуванню.

До судового засідання позивач не прибув, натомість надіслав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечують у повному обсязі, зокрема зазначають, що УПФУ в м. Мелітополі Запорізької області правомірно визначено суму недоїмки зі сплати страхових внесків позивачу.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представників відповідача, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрована виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради Запорізької області 25.01.1999 як фізична особа - підприємець, про що зроблено запис №2 003462.

На підставі направлення від 22.02.2010 № 26/05 фахівцем Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області в період з 25.02.2010 по 03.03.2010 проведена планова перевірка підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог законодавства щодо нарахування, обчислення та сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів та надання достовірних відомостей до органів Пенсійного фонду за період з 01.01.2001 по 31.01.2010.

За наслідками перевірки складено акт № 12 від 03.03.2010. Відповідно до висновків, викладених в розділі ІІІ акту перевірки, перевіркою правильності нарахування та сплати страхових внесків встановлені порушення: п. 6 ч. 2 ст. 17, п. 1 ст. 19, п. 2 ст. 20 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в результаті чого: мені донараховано фонд оплати праці, на який нараховуються страхові внески, за період з 01.01.2004 по 31.07.2004 на суму 2 870,00 грн. та донараховано страхові внески за період з 01.01.2004 по 31.07.2004 на суму - 918,40 грн.

Не погодившись із висновками акту перевірки, 09.03.2010 позивачем УПФУ в м. Мелітополі Запорізької області надані заперечення на акт перевірки.

За наслідками розгляду заперечень, відповідачем прийняте рішення від 09.03.2010 згідно з яким, акт перевірки в частині, що стосується суми донарахованого фонду оплати праці, на який нараховуються страхові внески за період з 01.01.2004 по 31.07.2004 та суми донарахованих страхових внесків за період з 01.01.2004 по 31.07.2004 залишені без змін. В частині визначення суми недоплати із страхових внесків враховано частину єдиного податку (42%), сплаченого за найманих працівників протягом 1 кварталу 2005 року.

09.03.2010 УПФУ в м. Мелітополі Запорізької області сформовано вимогу про сплату боргу, відповідно до якої на підставі акту перевірки від 03.03.2010 №12 позивачу виставлена недоїмка зі страхових внесків в розмірі 918,40 грн.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 (далі Закон №1058) визначено, що страховими внесками є кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обовязкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Статтею 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 400) визначено, що платниками збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування є субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, які не використовують працю найманих працівників.

Відповідно до вимог ст. 1, п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону № 1058, страхувальниками є роботодавці, інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Частиною 3 ст. 15 зазначеного вище Закону (платники страхових внесків) передбачено, що страхувальники набувають статусу платників страхових внесків з дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду України.

Частиною 2. ст. 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що виключно цим Законом визначається порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, стягнення заборгованості за цими внесками.

Відповідно до п. п. 2.1. пункту 2.1. розділу 2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.03 № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04 за № 64/8663 (далі-Інструкція № 21-1), платниками страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування є: страхувальники: роботодавці - підприємства, установи, організації створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, обєднання громадян, профспілки, фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - субєктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту).

Пунктом 2.1.3. цієї Інструкції передбачено, що платниками страхових внесків є страхувальники - фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, у т.ч. ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок).

Як вбачається із змісту абз. 2 пункту 11.12. Інструкції № 21-1, за підсумками року платники, зазначені в підпункті 2.1.3. (крім тих, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок) п. 2.1 цієї Інструкції, подають органу Пенсійного фонду за місцем проживання розрахунки сум страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за звітний рік до 1 квітня наступного за звітним роком за формою згідно з додатком № 25 Інструкції № 21-1. У відповідності з п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058, страхувальник зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Частиною 2 ст. 20 Закону № 1058 передбачено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальником на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на які, відповідно до цього Закону, нараховуються страхові внески.

Відповідно до підпунктів 11.13., 11.14. пункту 11 зазначеної Інструкції № 21-1, розрахунок подається платником незалежно від стану його фінансово-господарської діяльності. Реєстрація поданих платниками розрахунків проводиться працівником органу Пенсійного фонду, який відповідає за діловодство, у журналі реєстрації розрахунків суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за формою згідно з додатком № 27 цієї Інструкції. На другому примірнику, який залишається в бухгалтерії платника, проставляється відмітка про здання розрахунку в орган Пенсійного фонду. Розрахунки сум страхових внесків приймаються органом Пенсійного фонду без попередньої перевірки зазначених у них показників.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону № 1058, обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фону України у випадках, передбачених законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які, відповідно до цього Закону, нараховуються страхові внески.

Частиною 6 ст. 20 Закону № 1058, передбачено, що страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період.

У відповідності до ч. 12 ст. 20 Закону № 1058, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Пунктом 15 ст. 106 Закону № 1058 передбачено, що строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовуються, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Аналіз зазначених вище вимог законодавства, наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідачем правомірно визначено ФОП ОСОБА_1 недоїмку зі сплати страхових внесків у розмірі 918,40 грн., а тому позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 94, 158, 161-163 КАС України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Запорізький окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня проголошення постанови шляхом подання заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанову складено у повному обсязі «15» липня 2010 року.

Суддя Д.В. Татаринов