Справа № 334/3103/15-а
Суддя: Нікітенко Н. П.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 13.05.2015
Справа № 334/3103/15-а
Провадження № 2-а/334/90/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Ленінський райсуд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Нікітенко Н.П., при секретарі Сагайдак Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Запорізької митниці Міндоходів про визнання незаконною та скасування постанови заступника начальника Запорізької митниці Міндоходів,

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника УБК та МП Запорізької митниці Міндоходів від 07.04.2015 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст.469 ч.2 МК України, вважаючи, що постанова Запорізької митниці Міндоходів винесена неправомірно, оскільки в його діях не було наміру на здійснення правопорушення, в якій зазначив, що

19 березня 2015 року, близько 09 год. 45 хвилин, керуючи автомобілем "CITROEN SАХО" , кузов VF7С1HDZF57115855, реєстраційний номер KR350WX, рухався у напрямку вул. Гребельна - бул. Вінтера та був зупинений співробітником ДАІ для перевірки документів.

Під час перевірки документів з'ясувалось, що він порушив вимоги ПДР України (п.29.2 ПДР України), а саме: транспортний засіб, яким він керував, знаходиться у міжнародному русі на території України більше двох місяців, але до цих пір не зареєстрований в органах ДАІ. Він повідомив співробітника ДАІ, що вже не один раз в'їжджав на територію України на данному транспортному засобі і користувався автомобілем більше двох місяців, але жодного разу йому не повідомили про таку необхідність, але якщо в його діях є порушення законів України , він згоден понести відповідне покарання.

Співробітник ДАІ рекомендував йому поїхати до Запорізької митниці для врегулювання проблеми.

В митниці на нього було складено протокол про порушення митних правил № 0066/11200/15, так як він не в'їжджав на територію України за кермом цього транспортного засобу, то і не має права, згідно діючого законодавства України, керувати цим транспортним засобом, тобто порушені правила перебування транспортного засобу на митній території України в режимі тимчасового ввезення, що є порушенням митних правил, передбачених частиною 2 статті 469 Митного кодексу України.

Вважає , що під час винесення постанови від 07.04.2015 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст.469 ч.2 МК України, порушені міжнародні договори , які підписала Україна та просить постанову скасувати .

Представник Запорізької митниці Міндоходів проти доводів позивача заперечує, вважає, що ОСОБА_1 ОСОБА_2 обгрунтовано притягнутий до відповідальності за адміністративне правопорушення і з нього правомірно стягнуто штраф.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким , що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав :

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. ст. 33, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна в ньому особа, яка піддається адміністративному стягненню, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність (ч. 1 ст. 458 МК України).

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідальнисть за ч.2 ст. 469 МК України настає за зміну стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу митного органу, а так само невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився.

Відповідальність передбачена ч.2 ст.469, в тому числі користування та розпорядження товарів без дозволу митного органу, з накладенням штрафу в розмірі 8500 грн.

Судом встановлено, що 07.04.2015 року заступником начальника Запорізької митниці ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 ОСОБА_2 було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 469 МК України та накладено штраф в сумі 8500 грн.

З постанови вбачається , що 19.03.2015 року до Запорізької митниці ДФС надійшов рапорт співробітників ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя, відповідно до якого 19.03.2015 в м. Запоріжжя було зупинено транспортний засіб "CITROEN SАХО", кузов VF7С1HDZF57115855, реєстраційний номер KR350WX під керування громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2.

За даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, наявними в ПІК Інспектор-2006, транспортний засіб "CITROEN SАХО" , кузов VF7С1HDZF57115855, реєстраційний номер KR350WX на митну територію України було ввезено 03.01.2015 в зоні діяльності м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС громадянином Strozynski Rafal (адреса згідно ЄАІС:ПОЛЬЩА) по смузі руху «Зелений коридор» в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року», з метою особистого користування.

Відповідно до ч.4 ст.380 Митного кодексу України: тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли їх в Україну, для їх особистих потреб, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, а також відчужені чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Статтею 325 Митного кодексу України встановлено операції з товарами, транспортними засобами комерційного призначення, митне оформлення яких не закінчено, а саме відповідно до ч.3 цієї статті: користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

19.03.2015 Запорізькою митницею ДФС було складено протокол про порушення митних правил № 0066/11200/15 у відношенні гр. ОСОБА_1 ОСОБА_2 за ознаками, передбаченими ч. 2 ст. 469 МК України «Неправомірні операції з товарами митне оформлення яких не закінчено ...».

В своїх поясненнях, наданих 19.03.2015 та під час розгляду справи, гр. ОСОБА_1 ОСОБА_2 повідомив, що 19.03.2015 він перебував за кермом транспортного засобу "CITROEN SАХО" , кузов VF7С1HDZF57115855, реєстраційний номер KR350WX, який належить юридичній особі - Згромадженню ОСОБА_4 та який був ввезений на територію України гр. Strozynski Rafal. Вищезазначений транспортний засіб він особисто отримав від гр. Strozynski Rafalа.

Дозволу органу доходів і зборів на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо зазначеного транспортного засобу, передбаченого ст. 109 МК України Strozynski Rafal не отримував. Зобов'язання особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення, гр. ОСОБА_1 ОСОБА_2 не приймав.

Таким чином, на думку заступника начальника Запорізької митниці ОСОБА_3, громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2 користувався транспортним засобом "CITROEN SАХО" , кузов VF7С1HDZF57115855, реєстраційний номер KR350WX без дозволу органу доходів і зборів, тим самим здійснив неправомірні операції з товаром митне оформлення якого не було закінчено.

З даною постановою суд не може погодитись виходячи з наступного.

За ст..5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно Закону України «Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення» від 24 березня 2004 року, 26 червня 1990 року Україна приєдналася до Конвенції про тимчасове ввезення, в тому числі ОСОБА_5

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила ніж ті, що передбачені Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України (частина третя статті 1 Митного кодексу України та ч.2 ст. 19 ЗУ "Про міжнародні договори").

Питання тимчасового ввезення на митну територію України транспортний засобів врегульовано як у Кодексі, так і в положеннях ОСОБА_5 С до Конвенції про тимчасове ввезення ( Стамбульською конвенцією) , до якої Україна приєдналася згідно із Законом України „ Про приєднанн України до Конвенції про тимчасове ввезення" від 24 березня 2004 року.

Основним змістом Конвенції, прийнятої з метою спрощення та гармонізації митних процедур тимчасового ввезення, є зобов»язання кожної із Договірних Сторні давати згоду на тимчасове ввезення транспортних засобів, зазначених у ОСОБА_5 до Конвенції.

Відповідно до п. b ст.. 7 ОСОБА_5 С , що стосується саме транспортних засобів приватного користування , транспортні засоби можуть використовуватись третіми особами, які мають належний дозвіл користувача на тимчасове ввезення . Кожна Договірна Сторона може дозволити таке використання особою, яка постійно проживає на її території, зокрема якщо вона використовує його (транспортний засіб) від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

З наданих позивачем доказів вбачається , що він з 22.05.2014 року має посвідчення на постійне проживання на території України. З 05.03.2013 року має картку платника податків, видану Державною податковою інспекцією у Франківському районі м. Львова (а.с.7). Організацією Згромадження ОСОБА_4 його призначено настоятелелем Чернечого дому «Святого ОСОБА_6» Харківсько-Запорізької Дієцєзії Римсько-Католицької Церкви в м. Запоріжжі.(а.с.15) . Статут Чернечого дому «Святого ОСОБА_6» Харківсько-Запорізької Дієцєзії Римсько-Католицької Церкви затверджено Державним Комітетом України у справах релігій , тобто організація є легітимною .(а.с. 16-23). На підставі доручення, виданого представником власника транспортного засобу Генеральним Настоятелем Згромадження ОСОБА_6 ОСОБА_7 Гжелькою, ОСОБА_1 ОСОБА_2 використовував автомобіль "CITROEN SАХО" , кузов VF7С1HDZF57115855, реєстраційний номер KR350WX (а.с.12) як службовий при виконанні обовязків настоятеля Чернечого дому «Святого ОСОБА_6» Харківсько-Запорізької Дієцєзії Римсько-Католицької Церкви в м. Запоріжжі, який ввіз на територію України на підставі доручення Генерального Настоятеля Згромадження ОСОБА_6 ОСОБА_7 Гжельки, брат Strozynski Rafal.

Тобто, виходячи з вищевикладеного, в діях ОСОБА_1 ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 469 МК України.

Таку саме думки висловив у своєму рішенні і Конституційний суд України по справі № 1- 4/2015 ( 1-рп/2015) від 31 березня 2015 року у справі за конституційним зверненням ОСОБА_8 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 469 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Відповідач не надав доказів, які підтверджують правомірність винесення постанови про адміністративне правопорушення вчинене позивачем.

В порушення вимогам закону, постанова винесена без всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи, не встановлено чи було вчинено правопорушення митних правил, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч.4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи вищенаведене, та те, що відповідач в судовому засіданні не зміг довести переконливими доказами правомірність винесеного ним рішення, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст., 469,495 Митного кодексу України, ст.. 7 ОСОБА_5 С Конвенції про тимчасове ввезення та керуючись ст.ст.11,71,159,160-163, ч.2 ст.171-2 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ОСОБА_2 до заступника начальника Запорізької митниці ДФС ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0066/11200/15 від 07.04.2015 року про накладення на ОСОБА_1 ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 8500 грн.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Нікітенко Н. П.