Справа № 812/1598/15
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 січня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1598/15

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання Олійник О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області до Публічного акціонерного товариства "Луганськ-Авто" про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 242254,27 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Податковий орган звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Луганськ-Авто" про стягнення податкового боргу.

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначає наступне.

У зв'язку з несплатою податкових зобов'язань з податку на додану вартість у строки, передбачені законодавством, у відповідача виник податковий борг на суму 294426,00 грн, а саме:

- за 2 квартал 2014 року у сумі 246040,00 гр. згідно декларації № від 19.06.2014 (термін сплати до 30.06.2014);

- за 1 квартал 2015 року у сумі 6296,00 грн згідно декларації № від 20.03.2015 (термін сплати 30.03.2015);

- за 2 квартал 2015 року у сумі 42090,00 грн: 8356,00 грн згідно декларації № від 18.04.2015 (термін сплати до 30.04.2015); 6260,00 грн згідно декларації № від 20.05.2015 (термін сплати 30.05.2015), 27474,00 грн згідно декларації № від 22.06.2015 (термін сплати 30.06.2015).

Враховуючи часткову сплату у розмірі 48472,82 грн (до подання адміністративного позову до суду) та у розмірі 19684,00 грн (після звернення до суду), а також враховуючи нараховану пеню у сумі 15985,09 грн сума до стягнення становить 242254,27 грн.

З метою стягнення податкового боргу ДПІ у м. Сєвєродонецьку було виставлено відповідачу податкову вимогу форми Ю № 1-25 від 12.01.2015.

Вжиті заходи не призвели до погашення податкового боргу. На підставі викладено позивач просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Луганськ-Авто" заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 242254,27 грн.

Представник позивача у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності у письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні, а також зазначив, що не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки податковий борг що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс мажорних обставин), може бути списаний як безнадійний. Також зазначив, що ПАТ «Луганськ-Авто» видано Торгово-промисловою палатою України Сертифікат № 863 від 09.10.2014 та № 828 від 08.10.2014 про форс-мажорні обставини починаючи з 02.06.2014 з терміном закінчення, який встановити неможливо. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що відповідач ПАТ "Луганськ-Авто" зареєстрований у якості юридичної особи Виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради Луганської області 16.08.2000, про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 1 000498 (а.с.22). Відповідач перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Сєвєродонецьку з 27.02.1992 за №1277 (а.с.20) та є платником податку на додану вартість (а.с.27).

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, установлених законом.

Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 54.1 ст.54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Судом установлено, що у зв'язку з несплатою податкових зобов'язань з податку на додану вартість у строки, передбачені законодавством, у відповідача виник податковий борг на суму 294426,00 грн, а саме:

- за 2 квартал 2014 року у сумі 246040,00 гр. згідно декларації № від 19.06.2014 (термін сплати до 30.06.2014) (а.с. 9-10);

- за 1 квартал 2015 року у сумі 6296,00 грн згідно декларації № від 20.03.2015 (термін сплати 30.03.2015) (а.с. 11-12);

- за 2 квартал 2015 року у сумі 42090,00 грн: 8356,00 грн згідно декларації № від 18.04.2015 (термін сплати до 30.04.2015); 6260,00 грн згідно декларації № від 20.05.2015 (термін сплати 30.05.2015) (а.с.17-18), 27474,00 грн згідно декларації № від 22.06.2015 (термін сплати 30.06.2015) (а.с. 13-14).

Враховуючи часткову сплату у розмірі 48472,82 грн (до подання адміністративного позову до суду) та у розмірі 19684,00 грн (після звернення до суду), а також враховуючи нараховану пеню у сумі 15985,09 грн сума до стягнення становить 242254,27 грн, що підтверджено обліковими картками платника податків (а.с.23).

З метою стягнення податкового боргу ДПІ у м.Сєвєродонецьку було виставлено відповідачу податкову вимогу форми Ю № 1-25 від 12.01.2015 (а.с.7). Податкова вимога не погашена, не скасована та не відкликана.

Вжиті заходи не призвели до погашення податкового боргу.

Отже, на момент розгляду справи в суді, податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 242254,27 грн. відповідачем не сплачено, заборгованість перед бюджетом не погашена. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 242254,27 грн та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо аргументів відповідача з посиланням на обставини непереборної сили та Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року №1669-VII, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З аналізу норм Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669-VII від 02.09.2014) відносно спірних правовідносин можна зробити наступні висновки.

Цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції.

Однак, вказаний Закон не містить норми щодо звільнення підприємств на території проведення антитерористичної операції від сплати податку на додану вартість. Тому заперечення відповідача з цього приводу є незмістовними.

Питання щодо судових витрат не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Керуючись статтями 2, 6, 7, 17, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Уточнений адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області до Публічного акціонерного товариства "Луганськ-Авто" про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 242254,27 грн задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Луганськ-Авто" (код 03112828) кошти за податковим боргом з рахунків у банках, обслуговуючих боржника з податку на додану вартість у розмірі 242254,27 грн ( двісті сорок дві тисячі двісті п'ятдесят чотири гривні 27 копійок) на користь Держави р/р 0080 код платежу 14010100, банк ГУ ДКСУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач УК у м.Сєвєродонецьку, код отримувача 37944909.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 3 статті 160 КАС України постанова складена у повному обсязі 26 січня 2016 року.

Суддя В.С. Шембелян