Справа № 2а/2570/2159/12
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" січня 2016 р. м. Київ К/9991/75771/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представника позивача Гарголя В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Чернігівської області Державної податкової служби

на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.08.2012 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2012

у справі №2а-/2570/2159/2012

за позовом Публічного акціонерного товариства «Ічнянський завод сухого молока та масла»

до Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Чернігівської області Державної податкової служби

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватне підприємство «Укрнафтотрейд»

про визнання дій і податкового повідомлення - рішення протиправними та його скасування,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.08.2012 позов задоволено. Визнано протиправними дії Прилуцької ОДПІ Чернігівської області ДПС з приводу винесення податкового повідомлення-рішення № від 20.06.2012. Податкове повідомлення-рішення Прилуцької ОДПІ Чернігівської області ДПС № від 20.06.2012 визнати протиправним та скасувати.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2012 постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.08.2012 скасовано в частині визнання протиправними дій Прилуцької ОДПІ Чернігівської області ДПС з приводу винесення податкового повідомлення-рішення № від 20.06.2012, в решті постанову суду першої інстанції залишено в силі.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового рішення про відмову в позові повністю, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведено невиїзну документальну перевірку з питань дотримання позивачем вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ПП «Укрнафтотрейд» за період з 01.09.2010 по 30.11.2010, за результатами якої складено акт №344/22/00448031 від 12.06.2012.

За висновками акта перевірки позивачем допущено порушення пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п.7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7, п. 10.1 ст. 10, п. 1.3 ст. 1, п. 9.1, 9.2, 9.3, 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість», п. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 3 ст. 5 та п. 1 ст. 7 Господарського Кодексу України, ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 207, ст. 215, ст. 216, ст. 228 Цивільного кодексу України, в результаті чого завищено суму податкового кредиту на загальну суму 112245,33 грн. по взаємовідносинах з ПП «Укрнафтотрейд»;

- пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п.4.1 ст. 4, пп. 7.3.1 п. 7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», п. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 3 ст. 5 та п. 1 ст. 7 Господарського Кодексу України, ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 207, ст.215, ст. 216, ст. 228 Цивільного кодексу України, в результаті чого завищено суму податкових зобов?язань на загальну суму 72915,59 грн.;

- пп. 7.4.1, 7.4.5 п.7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7, п. 10.1 ст. 10, п. 1.3. ст. 1, п. 9.1, 9.2, 9.3, 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість», п. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 3 ст. 5 та п. 1 ст. 7 Господарського Кодексу України, . 1 ст. 203, ч. 1 ст. 207, ст. 215, ст. 216, ст. 228 Цивільного кодексу України, завищено суму податкового кредиту по податковій декларації з податку на додану вартість переробного підприємства за листопад 2010 року в розмірі 40830,92 грн.

На підставі акта перевірки прийнято оспорюване податкове повідомлення-рішення № від 20.06.2012.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції в частині скасування оспорюваного податкового повідомлення-рішення, виходив з того, що між позивачем та ПП «Укрнафтотрейд» було укладено договір купівлі-продажу від 30.07.2008 № б/н.

На виконання умов вказаного договору ПП «Укрнафтотрейд» виписано видаткові накладні, а саме: накладна № 92 від 15.09.2010 на загальну суму 185229,50 грн., у т.ч. ПДВ 30871,58 грн.; накладна № 108 від 13.10.2010 на загальну суму 243257 грн., у т.ч. ПДВ 40542,83 грн.; накладна № 131 від 03.11.2010 на загальну суму 244985,50 грн., у т.ч. ПДВ 40830,92 грн.

Придбання у ПП «Укрнафтотрейд» дизельного палива підтверджується податковими накладними, а саме: № 95 від 15.09.2010 на загальну суму 185229,50 грн., у т.ч. ПДВ 30871,58 грн.; № 112 від 13.10.2010 на загальну суму 243257 грн., у т.ч. ПДВ 40542,83 грн.; № 134 від 03.11.2010 на загальну суму 244985,50 грн., у т.ч. ПДВ 40830,92 грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними позивачем включено до податкового кредиту за вересень-листопад 2010 року, відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним декларацій з ПДВ, поданим до Ічнянського відділення Прилуцької ОДПІ.

Поставка товарів покупцю здійснювалась автотранспортом продавця, що підтверджується копіями подорожніх листів, а також картками складського обліку матеріалів ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла», а саме: прибуток матеріалів згідно із карткою № 601 складського обліку матеріалів «Дизельне пальне» за період, що перевірявся.

Також, згідно з балансовою довідкою ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» від 25.06.2012 № 853 на балансі підприємства наявні основні засоби, зокрема цистерни для зберігання паливно-мастильних матеріалів.

Розрахунки між суб'єктами господарювання за поставлений товар проводились у безготівковій формі, поставлене дизельне паливо, оплачено в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень.

У зв?язку з чим за висновками судів попередніх інстанцій, доводи відповідача, що позивачем неправомірно завищено податковий кредит за операціями з придбання дизельного пального у ПП «Укрнафтотрейд» з огляду на не підтвердження їх реального характеру є безпідставними.

Однак, судова колегія вважає, що зазначені висновки судами зроблені без всебічного і повного з'ясування всіх фактичних обставин справи, незастосування системного аналізу норм чинного законодавства.

Предметом оскарження у даній справі є податкове повідомлення-рішення відповідача, яким позивачу визначено податкове зобов?язання з податку на додану вартість.

Правила обчислення і сплати податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, визначені ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції, що існувала на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пп.7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону.

Підпунктом 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 зазначеного Закону встановлено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Відповідно до п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 №88, первинними документами є письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Необґрунтована ж податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов для бюджетного відшкодування.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин:

неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку.

Таким чином, предметом доказування у справі є обставини щодо здійснення реальних поставок товару за спірними операціями на адресу позивача та порядок документального оформлення результатів виконання цих операцій як підстави для формування даних податкового обліку позивача. Видані у відсутність встановлених законодавством юридичних фактів податкові накладні є такими, що не відповідають вимогам законодавства та не можуть бути підставою формування податкового кредиту.

З огляду на доводи податкового органу про неможливість здійснення контрагентом позивача ПП «Укрнафтотрейд» поставки дизельного пального, у зв?язку з відсутністю у нього у власності транспортних засобів, зазначених у подорожніх листах, не отримання дозвільних документів на перевезення небезпечних вантажів, для підтвердження реальності зазначених господарських операцій, у справі підлягали встановленню обставини де зберігався товар, ким та яким чином перевозився, наявність сертифікатів якості на товар, дотримання вимог приймання-передачі продукції (товарів) за кількістю та якістю, тощо.

При цьому слід враховувати, що єдиний порядок організації та виконання робіт, пов'язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів визначено Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року №281/171/578/155. Вимоги цієї Інструкції є обов'язковими для всіх суб'єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

Якщо сторони у справі не надали доказів які підтверджують або спростовують реальність операцій з придбання пального або надані докази були недостатніми, суд, керуючись частинами 4, 5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, зобов'язаний із власної ініціативи витребувати докази, які підтверджують або спростовують ці обставини.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті і, в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Чернігівської області Державної податкової служби задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.08.2012 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2012 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун