Справа № 2а-15275/11/2670
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2011-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

26 жовтня 2011 року № 2а-15275/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Качур І.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Книгарня "Сяйво"
до Голови Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_1 , третя особа Комунальне підприємство ,,Київжитлоспецексплуатація,,
про зобов'язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги заявлено про визнання відсутності повноважень (компетенції) та зовязання вчинити дії.

У позовні заяві позивач просив визнати відсутності повноважень (компетенції) Голови КМДА ОСОБА_1 вчиняти дії стосовно питань оренди приміщень, які орендував позивач, зокрема робити заяви повідомлення стосовно питань надання чи ненадання у оренду ТО "Книгарня "Сяйво" нежилих приміщень нежилі приміщення з № 1 по № 15 (групи приміщень № 22), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 29), (в літ і загальною площею 363, 80 кв. м, розташованих за адресою ву Червоноармійська (ОСОБА_2), 6, у м. Києві, які до 19.02.2010 орендувало ТОВ "Книгарня "Сяйво". Зобов'язати ОСОБА_1 спростувати у тому ж друкованому органі, розміщенням на такій же шпальті публікацію, розміщену в Газеті Київсьі міської Ради "Хрещатик" від 23.09.2011 р. № 139 (3964) під назвою "Бізнесові структури ніколи не розпоряджатимуться книгарнею "Сяйво" в такій частині: -стосовно того, за чиїм позовом визнаний недійсним договір купівлі-прода Приміщень Книгарні "Сяйво" з аукціону і подальші відчуження Приміщені стосовно того, що ТОВ "Книгарня "Сяйво" ніколи не управлятиме магазин "Книгарня "Сяйво".

Дослідивши позовну заяву з доданими документами, суд приходить до висновку, що дані вимоги носять цивільно -правовий характер, а тому такий спір слід розглядати у порядку цивільного судочинства з огляду про наступне.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктами 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України субєктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

В оскаржуваних правовідносинах щодо визнання відсутності компетенції суд приходить до висновку, що з поданих документів не вбачається, що за викладених обставин у позовній заяві, відповідач діяв як субєкт владних повноважень по відношенню до позивача. Адже зі змісту спірного повідомлення у Газеті ,,Хрещатик,, не вбачається, що відповідач ствертдував, що у майбутньому позивач не буде орендарем даних приміщень.

Суд звертає увагу на те, що друга позовна вимога щодо спростування опублікованого оголошення у засобах масової інформації є цивільно-правовою та підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства..

Способом захисту даного права в силу положень статті 16 Цивільного Кодексу України є звернення до суду з вимогою про захист цивільних прав та інтересів особи.

Статтею 277 Цивільного кодексу України передбачено право субєкта праовідносин на спростування недостовірної інформації.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо:

1) заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства;

2) у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили: постанова суду чи ухвала суду про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, про закриття провадження в такій справі у зв'язку з відмовою позивача від адміністративного позову або примиренням сторін;

3) настала смерть фізичної особи чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред'явлено адміністративний позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

На підставі вищенаведеного, п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу негайно.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя І.А. Качур