Справа № 227/6303/15-а
Суддя: Притуляк С. А.
Дата ухвалення: 2016-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Притуляка С.А.

при секретарі Харьковій Л.М.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_2 від18.11.2015 року по справі про порушення митних правил №1593/20502/2015 щодо накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 8500,00 грн.

В обгрунтування позову зазначає, що 15 вересня 2015 року позивач ввіз в режимі транзиту через пункт пропуску «Краковець» Львівської митниці ДФС транспортний засіб особистого користування, який зареєстрований на території Німеччини - автомобіль марки «WOLKSWAGEN Passat», р/н ВВ ІО 1478 кузов № НОМЕР_1. Однак, в вересні 2015 року ввезений автомобіль вийшов з ладу і був непридатний для експлуатації, оскільки заклинило двигун і з 16.09.2015р. по 04.11.2015р. автомобіль перебував на ремонті. 06.11.2015 року позивач в'їхавши в зону митного контролю «Ягодин» Волинської митниці, де на нього був складений протокол щодо автомобіля, який рахується за ним. У зв'язку з чим, 18.11.2015 року була винесена постанова відносно позивача про порушення митних правил №1593/20502/2015 та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, оскільки позивач не вчиняв вказаного правопорушення, постанову винесено без належних доказів вчинення даного правопорушення, а тому просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у ньому просить оскаржувану постанову скасувати.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій проти позову заперечує та просить розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.11.2013 року заступником начальника Львівської митниці винесено постанову в справі про порушення митних правил №2956/20900/13, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Відповідно до вимог ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно диспозиції ч.3 ст.470 МК України передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Відповідно до ч.1 ст.318, ч.1 ст.321 МК України, всі товари та транспортні засоби комерційного призначення, які переміщують через митний кордон України перебувають під митним контролем з моменту перетинання митного контролю України і до закінчення згідно з заявленим митним режимом.

Згідно ст.90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно із нормами ч.2 ст.95 МК України до строків зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України. Разом з тим, нормою ч.1 ст.192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортних засобів.

Порядок визначення особливостей виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачений Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі - Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженимнаказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 року за N 1669/21981 (далі - Порядок).

У розділі VIII даного Порядку надано визначення аварії та обставин непереборної сили.

Так, аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Пунктом 3 розділу VIIIзазначеного Порядку передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили (пункт 5 розділу VIII Порядку).

Однак, на підтвердження поломки авто внаслідок аварії або дії обставини непереборної сили позивач не надав.

Надані ж позивачем документи про ремонт двигуна, видані ФОП ОСОБА_3, по-перше не містять печатки підприємства, ФОП, які здійснювали ремонт, а по-друге, не можуть вважатися доказами на підтвердження того, що двигун було пошкоджено внаслідок аварії та/або обставин непереборної сили.

Крім того, позивачем не надано доказів термінового ним повідомлення найближчого орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу, як це передбачає ст..192 МК України.

Крім цього, ремонт транспортного засобу не міг завадити позивачу вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті, шляхом буксирування та ін.), оскільки жодною нормою митного законодавства України не передбачено способу виконання такого зобовязання, зокрема, необхідності вивезення транспортного засобу за межі митної території України виключно власним ходом. Законодавець лише визначає обовязок доставити транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення строків, передбачених ст.95 МК України.

Неможливість вивезення автомобіля на лафеті чи шляхом буксирування за відсутності особи із оформленою візою, про що вказує позивач, не може бути підставою для звільнення від відповідальності особи, яка взяла на себе загальновстановлений чинним законодавством обовязок.

Оцінюючи докази по даній справі, які були добуті та досліджені в судовому засіданні, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при розгляді справи доведено, що позивач ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, щодо порушення встановленого законом строку переміщення товару у вигляді автомобіля особистого користування, який перебував під митним контролем, до митного органу призначення, оскаржувана постанова прийнята посадовою особою на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому в задоволенні заявленого позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 18, 86, 99, 138, 154, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, ст.ст.90, 95, 318, 321, 467, 470, 481, 486, 487, 494, 526, 531 МК України, ст.293 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 22.01.2016р.

Суддя Притуляк С.А.

21.01.2016