Справа № 826/24974/15
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2016 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Бистрик Г.М., Межевича М.В.

за участю секретаря Генчмазлумо І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві, Головного територіального управління юстиції у м.Києві, державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві Чеснакової А.О., третя особа: Всеукраїнська громадська організація "Всеукраїнська Федерація танцювального спорту" про визнання протиправними дії, скасування державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2, 10.11.2015 року звернувся до суду з позовом до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, Головного територіального управління юстиції у місті Києві, державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Чеснакової А.О., третя особа ВГО «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» про визнання протиправними дій, скасування державної реєстрації змін до установчих документів Всеукраїнської громадської організації "Всеукраїнська Федерація танцювального спорту".

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі п.9 ч.1 ст.155 КАС України.

Не погоджуючись з ухвалою суду представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, оскільки зазначені в ухвалі висновки не відповідають нормам процесуального права, та винести нову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду справи до суду першої інстанції з наступних підстав.

Суд першої інстанції, надаючи оцінку клопотанню про поновлення пропущених строків на звернення до суду, прийшов до висновку про порушення Позивачем шестимісячного строку звернення до суду без поважних причин, так як, на протязі двадцяти днів після залишення позовної заяви без розгляду, останній мав можливість звернутися повторно з позовом до суду. У зв'язку з чим, суд першої інстанції залишив позовну заяву без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що оскаржуваний запис щодо зміни керівника юридичної особи, зміни складу підписантів ВГО «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» внесено до Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 25.02.2015 року.

Відповідно до штемпелю вхідної документації Окружного адміністративного суду міста Києва позивач звернувся з даним позовом до суду 10.11.2015 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем пропущено шестимісячний строк на звернення до суду із зазначеним позовом.

Разом з тим, слід зазначити, що строк на звернення до суду є матеріально-правовим поняттям, оскільки він безпосередньо пов'язаний з реалізацією прав і свобод уповноваженої особи та конституційним правом на захист своїх прав.

Так, аналіз статей глави 8 КАС України вказує на те, що строк звернення до адміністративного суду не є процесуальним строком і за своїм змістом, правовою природою та внутрішньою суттю зазначені строки - це різні правові інститути, оскільки процесуальний строк - це проміжок часу, протягом якого суд, сторони та інші учасники процесу повинні виконати певні процесуальні дії.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду є аналогом позовної давності.

Аналогічної позиції дотримується Вищий адміністративний суду України, який в своїх роз'ясненнях вказує, що звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів не є процесуальною дією, а конституційним правом особи, водночас процесуальний строк - це встановлений законом або судом строк для вчинення процесуальних дій.

Подання позовної заяви не є процесуальною дією, оскільки це одна з форм реалізації особою конституційного права на звернення до суду. Лише після надходження позовної заяви до адміністративного суду та отримання її суддею з'являється можливість до вчинення процесуальних дій судом та іншими особами, які беруть участь у справі, у визначені законом або судом процесуальні строки.

Досліджуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду колегія суддів підкреслює, що воно є оціночним поняттям та зазначає наступне.

За ч.1 ст.6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини», з якого слідує, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Такий висновок Європейського суду з прав людини свідчить про те, що по-перше, строк звернення до суду є правилом встановлення обмежень до суду. Тобто, залишення без розгляду позовної заяви без проведення судового засідання фактично суд позбавляє особу на судовий захист. А, по-друге, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватись автоматично, тобто навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань, суд не може його застосовувати.

Разом з тим, слід зазначити, що законодавством не встановлено перелік випадків, які можуть розцінюватись судом як поважні причини пропуску строків. На практиці суди в кожній конкретній справі самостійно визначають поважність таких причин.

Так, з матеріалів справи вбачається та зазначено вище, що 13.03.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, третя особа ВГО «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» про визнання неправомірними дій Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу (Всеукраїнська громадська організація "Всеукраїнська Федерація танцювального спорту"), - а саме, зміни керівника юридичної особи, зміни складу підписантів; скасування державної реєстрації, здійсненої Реєстраційною службою Головного управління юстиції у місті Києві щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу (Всеукраїнська громадська організація "Всеукраїнська Федерація танцювального спорту"), - а саме, зміни керівника юридичної особи, зміни складу підписантів, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 25 лютого 2015, номер запису 1024265.

Ухвалою від 05.08.2015 року у вказаній справі задоволено клопотання представника позивача про відкликання позовної заяви та залишено позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Позивач також звертався до Окружного адміністративного суду м. Києва та інших судів з іншими позовами щодо незаконних, на його думку, дій щодо обрання президентом Всеукраїнської громадської організації "Всеукраїнська Федерація танцювального спорту" іншої особи та внесення змін до відомостей про юридичну особу в частині зазначення президентом іншої особи.

Тобто, зазначена обставина свідчить про процесуальну зацікавленість у оскарженні дій Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу (Всеукраїнська громадська організація "Всеукраїнська Федерація танцювального спорту").

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що Позивач був позбавлений можливості захистити свої права в судовому порядку, так як судом першої інстанції тривалий час (більше ніж п'ять місяців) розглядалась аналогічна позовна заява, яка в подальшому позивачем була відкликана.

Після винесення ухвали від 05.08.2015 року, у Позивача залишилось 20 днів для звернення до суду з даним позовом в межах шестимісячного строку звернення до суду. Однак, останній протягом даного проміжку часу до суду не звертався, так як на той час діяла ухвала суду про забезпечення позову по іншій справі, якою було заборонено Реєстраційній службі Головного управління юстиції у місті Києві вносити будь-які відомості до Реєстру щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу (Всеукраїнська громадська організація "Всеукраїнська Федерація танцювального спорту").

Тобто, правове становище ОСОБА_2 до 10 листопада 2015 року було відновлено та захищено по іншій справі, у зв'язку з чим, останній не звертався до суду першої інстанції з даним позовом до 10.11.2015 року.

Колегія суддів вважає, що оцінка судом першої інстанції обставин, наведених заявником в обґрунтування свого клопотання, як неповажних причин пропуску строків на звернення до суду, свідчить про застосування процесуального обмеження та за своєю суттю буде позбавленням заінтересованої особи права на звернення до суду, тобто права на справедливий суд.

Такий висновок колегії суддів кореспондується із приписами ст.ст. 55, 129 Конституції України та ст.ст. 7, 13 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції".

Таки чином, колегія суддів вважає, що відкликання позовної заяви, в даному випадку, не може бути перешкодою для реалізації права позивача на звернення до суду для захисту своїх прав, так як не розгляд по суті позовної заяви може бути розцінено як не допуск до правосуддя.

За таких обставин, суд першої інстанції, при оцінці поважності причин пропуску строків звернення до суду, прийшов до помилкового висновку про їх неповажність та залишення позовної заяви без розгляду з цих підстав.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 3, 204 ч. 1 п. 4 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з винесенням нової ухвали про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 8-11, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 211 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2015 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: Г.М. Бистрик

М.В. Межевич

Повний текст ухвали виготовлено 01 лютого 2016 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Бистрик Г.М.

Межевич М.В.