Справа № 2а-2952/11
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-2952/11 Головуючий у 1-й інстанції: Лопатюк Н.Г. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

26 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддівСобківа Я.М., Бистрик Г.М., Борисюк Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Святошинського районі м. Києва на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 16 травня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинського районі м. Києва, Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії та щорічної допомоги на оздоровлення,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

- зобов'язати територіальне управління Пенсійного фонду України провести перерахунок та виплату додаткової пенсії, встановивши її розмір на рівні 30% від мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за періоди з 06.09.2004 року по момент винесення рішення, з 01.03.2011 року до того часу поки дана норма Закону буде чинною;

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення встановивши її розмір на рівні п'яти мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.03.2011 року та зобов'язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити ці виплати з 27.03.1993 року до того часу поки дана норма Закону буде чинною.

- стягнути на користь позивача кошти, затрачені на правову допомогу у розмірі 500 гривень.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 16 травня 2011 року позов задоволено частково, визнані протиправними дії відповідачів, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком як постраждалому від наслідків Чорнобильської АЕС 2 категорії відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.10.2010 року; зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2010-2011 роки у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з вирахуванням проведених виплат, а Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат зобов'язано здійснити ці виплати, з урахуванням вже проведених виплат за цей період.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції Управління Пенсійного фонду України в Святошинського районі м. Києва подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, про відмову в задоволені позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2.

З доповіді судді - доповідача вбачається, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста участь сторін - не обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Святошинського районі м. Києва не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Тому рішення суду першої інстанції переглядається щодо перерахунку та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, як постраждалому від наслідків Чорнобильської АЕС 2 категорії відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яке було оскаржене Управлінням Пенсійного фонду України в Святошинського районі м. Києва.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Святошинського районі м. Києва як непрацюючий пенсіонер, що проживає на території зони радіоактивного забруднення. Дана обставина підтверджується наявною в справі копією відповідного посвідчення Серії НОМЕР_1 від 27.02.1993 року (а.с. 12).

Відповідно до ч.1 ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції Закону, що діяла до 28.12.2007 року), особам, віднесеним до категорії 2, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до вказаної норми Закону позивач має право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Однак відповідач всупереч вимогам ч.1 ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції Закону, що діяла до 28.12.2007 року) виплачував позивачу додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»№ 530 від 28 травня 2008 року.

Згідно абзацу 5 ч. 1 ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, встановлений у таких розмірах: з 1 січня - 695 грн., з 1 квітня - 706 грн., з 1 липня - 709 грн., з 1 жовтня - 723 грн., з 1 грудня - 734 грн.

Як свідчать матеріали даної справи, перерахунок додаткової пенсії позивача територіальним органом Пенсійного фонду України було здійснено не у відповідності до ч.1 ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції Закону, що діяла до 28.12.2007 року), а згідно підпункту 13 пункту 28 розділу II Законом України від 28.12.2007 № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким текст ч. 1 ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було викладено в наступній редакції: «Особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 зазначені зміни, що були внесені Законом України від 28.12.2007 № 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони та інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Колегія суддів вважає, що дії відповідача стосовно нарахування та виплати позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком як постраждалому від наслідків Чорнобильської АЕС 2 категорії у розмірі, меншому ніж той, що встановлений ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є неправомірними, а висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині позову - законним та обґрунтованим.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Зважаючи на норми частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі, визначеному частиною 1 статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 жовтня 2010 року, тобто в межах шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення вимог даного позову в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату на користь ОСОБА_4 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, як постраждалій від наслідків Чорнобильської АЕС 2 категорії відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.10.2010 року.

Таким чином апелянтом не було надано доказів на підтвердження заявлених ним вимог, а тому доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 99, 100, 159, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Святошинського районі м. Києва - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 16 травня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Г.М. Бистрик Л.П. Борисюк

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Бистрик Г.М.

Борисюк Л.П.