Справа № 158/958/15-а, 2а-0158/27/15
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016р. Справа № 876/7205/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Яворського І.О.,

судді Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області

на постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.06.2015р. у справі №158/958/15-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області

про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2015р. позивач: ОСОБА_1 звернувся до Ківерцівського районного суду Волинської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити дії, просив визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області щодо проведення перерахунку та виплати пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, щомісячної індексації; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області перерахувати йому пенсію, починаючи з 19.05.2010р. згідно ст.37 Закону України "Про державну службу" в розмірі 82% суми заробітної плати з урахуванням інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення та щомісячної індексації, в сумі 4920,87грн., з якої сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.06.2015р. у справі №158/958/15-а адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити дії задоволено частково, визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Ківерцівському районі Волинської області щодо не включення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації під час обчислення ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу".; зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Ківерцівському районі Волинської області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації, згідно з довідками про заробітну плату, якими передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії, відповідно до Закону України "Про державну службу" та на які нараховано та сплачено грошові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, починаючи з 19.12.2014р.; позовні вимоги в частині зобов'язання управління пенсійного фонду України у Ківерцівському районі Волинської області виплачувати пенсію з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації сум за період з дня призначення пенсії - 19.05.2010р. по 18.12.2014р. - залишено без розгляду у зв'язку з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач у справі: управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю з'ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що статтею 37 Закону України "Про державну службу" передбачено, що визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (постанова Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" №865 від 31.05.2000р., далі - Порядок). Пунктом 1 Порядку передбачено, що розмір виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення, компенсація за дні невикористаної щорічної відпустки та відпустки як державному службовцю не є складовими заробітної плати державного службовця, і не можуть враховуватися при здійсненні перерахунку пенсії.

З урахуванням вимог п.1 ч.1 ст.197 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 19.05.2010р. отримує пенсію державного службовця, однак, при нарахуванні пенсії не враховано суму матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби та оздоровлення, а також індексацію.

20.05.2015р. позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням виплачених сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, надавши при цьому довідки про складові заробітної плати за 24 календарних місяці роботи підряд №31-308-0.8-896/2-15, №31-308-08-896/2-15 від 19.05.2015р.

Листом від 25.05.2015р. управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області відмовило ОСОБА_1 у здійсненні такого перерахунку, мотивуючи свою відмову тим, що враховувати матеріальну допомогу, в тому числі індексацію, в суму заробітної плати для обчислення пенсії немає підстав.

Вирішуючи даний спір, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного:

За змістом ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII (далі - Закон №3723-XII), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24.03.1995р. №108/95 ВР "Про оплату праці" (далі - Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 05.11.1991р. №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до вимог частини першої статті 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 03.06.2014р. у справі №21-134а14.

Відповідно до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії державного службовця з врахуванням суми матеріальних допомог, індексації заробітної плати та інших фактично отриманих сум, як складових заробітної плати, з яких проводиться нарахування (чергові перерахунки) пенсії згідно до норм чинного законодавства, підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про перерахунок пенсії в розмірі 82% суми заробітної плати, колегія суддів апеляційного адміністративного суду зазначає наступне:

Відповідно до вимог ст.37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

01.10.2011р. набрав чинності Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", яким внесено зміни до ст.37 Закону України "Про державну службу", та визначено, що пенсія призначається у розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а до 01.01.2011р. страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" передбачено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Матеріалами справи підтверджується, що пенсію ОСОБА_1 призначено з 19.05.2010р. у розмірі 82% відсотки заробітної плати, тому, позовні вимоги в цій частині є підставними та підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду зазначає, що правильно встановивши підставність позовних вимог позивача, суд першої інстанції помилково зобов'язав управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 19.12.2014р., оскільки відповідно до вимог ст.84 Закону №1788-XII, перерахунок призначеної пенсії провадиться з таких строків: при виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.

Враховуючи те, що позивач із заявою про перерахунок пенсії та довідками, в яких зазначено суми матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, звернувся 20.05.2015р., а також те, що для призначення пенсії позивач представив довідки, в яких не було зазначено суми матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що позовні вимоги про перерахунок пенсії підлягають задоволенню починаючи з 01.06.2015р.

Відповідно до вимог ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлений шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Оскільки позивач звернувся з позовом лише 28.05.2015р., а позовні вимоги ним заявлені з 19.05.2010р., такий не надав доказів того, що ним був пропущений строк для звернення до суду з поважних причин, тому, з огляду на наведене, позовні вимоги за період по 19.05.2010р. по 27.11.2014р. включно слід залишити без розгляду, у відповідності до положень ст.100 КАС України.

Із врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи, не дотримано норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, у випадках неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області на постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.06.2015р. у справі №158/958/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити дії, - задоволити частково.

2. Постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.06.2015р. у справі №158/958/15-а, - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги позивача задоволити частково.

3. Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити дії за період з 19.05.2010р. по 27.11.2014р. включно, - залишити без розгляду.

4. Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням до заробітку для обчислення пенсії суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати.

5. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області, починаючи з 01.06.2015р., здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, як державного службовця, в розмірі 82 відсотки заробітної плати, з врахуванням до заробітку для обчислення пенсії суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати.

6. У задоволенні решти позовних вимог позивача відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.О. Яворський

Суддя В.П. Сапіга