Справа № 2а/0370/548/11
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року Справа № 876/8249/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючогосудді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційні скарги Волинської митниці ДФС та ОСОБА_2 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 13.07.2015 року у справі № 2а/0370/548/11 за позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, Волинської митниці ДФС про поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

03.07.2015 року ОСОБА_2 звернулась із заявою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства доходів і зборів України, Ягодинської митниці Міндоходів про поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в загальній сумі 127768,88 грн.

Заяву мотивує тим, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2011 року, яка була скасована постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2011 року та залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.06.2014 року, її поновлено на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення №2 митного поста «Ковель» Ягодинської митниці з 03.02.2011 року, стягнуто з Ягодинської митниці суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 5809,09 грн. Постанову в частині поновлення на роботі та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання. На виконання зазначеної постанови митним органом 05.02.2015 року видано наказ № 19-0 «Про оголошення наказу Державної фіскальної служби України від 30.01.2014 року №323 «Про виконання рішення суду» про поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення №2 митного поста «Ковель» Ягодинської митниці. 16.02.2015 ОСОБА_2 було поновлено на роботі. 12.03.2015 року позивач хверталась із заявою до Волинської митниці ДФС про оплату вимушеного прогулу за період 04.02.2011 року по 15.02.2015 року, однак вказана заява залишилась без відповіді. Оскільки митним органом постанова Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2011 року фактично виконана 16.02.2015 року, тому ОСОБА_2 просить стягнути з Волинської митниці ДФС середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на посаді, починаючи з 22.03.2011року по 15.02.2015 року в сумі 127768,88 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.07.2015 року було допущено процесуальне правонаступництво шляхом заміни відповідача Ягодинської митниці Міндоходів на його правонаступника Волинську митницю ДФС.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13.07.2015 року заяву задоволено частково.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_2 та Волинська митниця ДФС, подавши на неї апеляційні скарги.

В апеляційних скаргах апелянти зазначають, що не погоджуються з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Волинська митниця ДФС просить скасувати ухвалу Волинського адміністративного суду від 13.07.2015 року у справі № 2а/0370/548/11 за позовом ОСОБА_2 до державної фіскальної служби України, Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на публічній службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Волинського адміністративного суду від 13.07.2015 року та ухвалити нове рішення, яке задоволити вимогу заяви ОСОБА_2 про виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду в адміністративній справі про поновлення на роботі за період з 14.07.2011 по 18.06.2014 року.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2011 року, яка була скасована постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2011 року та залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.06.2014 року, позов задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано пункт 1 наказу Державної митної служби України від 02 лютого 2011 року № 136-к По особовому складу митних органів в частині припинення з 03 лютого 2011 року перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_2, пункти 1 і 2 наказу Ягодинської митниці від 03 лютого 2011 року № 87-к Про оголошення наказу Держмитслужби України від 02 лютого 2011 року № 136-к По особовому складу митних органів в частині, що стосується ОСОБА_2, пункти 1 і 5 наказу Ягодинської митниці від 07 лютого 2011 року № 103-к Про внесення змін до наказу Ягодинської митниці від 03 лютого 2011 №87-к Про оголошення наказу Держмитслужби України від 02 лютого 2011 № 136-к По особовому складу митних органів в частині, що стосується ОСОБА_2, поновлено ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора сектора митного оформлення № 2 митного поста Ковель Ягодинської митниці з 03 лютого 2011 року, стягнуто з Ягодинської митниці на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 5 809,09 грн. Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 3466,74 грн грн. звернуто до негайного виконання.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2011 року апеляційні скарги Ягодинської митниці та Державної митної служби України задоволено, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2011 року у адміністративній справі скасовано, та прийнято нову постанову, якою в позові відмовлено.

Згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 18.06.2014 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2011 року скасовано, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2011 року залишено в силі.

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що дія постанови Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2011 року переривалась у період з 14.07.2011 року по 18.06.2014 року, у звязку з прийняттям Львівським апеляційним адміністративним судом постанови від 14.07.2011 року, якою постанову суду першої інстанції було скасовано. Дія постанови Волинського окружного адміністративного суду продовжилась з 18.06.2014 року, у звязку з прийняттям Вищим адміністративним судом України ухвали від 18.06.2014 року, якою постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2011 року було скасовано, а постанову суду першої інстанції залишено в силі.

Таким чином, судом встановлено, що період з 22.03.2011 року по 14.07.2011 року та з 18.06.2014 року по 15.02.2015 року, а всього 245 днів, є часом затримки в поновлені ОСОБА_2 на посаді, а тому за вказаний період сума заробітку з врахуванням середнього її заробітку повинна бути стягнута в її користь.

Підстав для врахування періоду з 14.07.2011 року по 18.06.2014 року в час затримки виконання судового рішення відповідачем немає, оскільки в цей період постанова Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2011 року була скасована, а тому у відповідача не було юридичних підстав для поновлення ОСОБА_2 на посаді та виплати їй середнього заробітку за цей період.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення №2 митного поста «Ковель» Ягодинської митниці з 03.02.2011 року було виконане відповідачем 15.02.2015 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією наказу Міністерства доходів і зборів України від 05.02.2015 року № 19-о «Про оголошення наказу Державної фіскальної служби України від 30.01.2014 року №323 «Про виконання рішення суду».

Статтею 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

З матеріалів справи вбачається, що 01.04.2011 року Волинським окружним адміністративним судом за заявою представника позивач вх.2712/11 від 22.03.2011 року було видано виконавчий лист в частині, допущеній до негайного виконання.

Виконавчий лист був предявлений позивачем для примусового виконання судового рішення у виконавчу службу, де він перебував на виконанні до 29.06.2011 року. Документ було повернуто стягувачу з підстав визначених ст.47 п.5 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з неможливістю встановити боржника, а пізніше виконавче провадження було знищене. ( т. 2, а.с.168).

Таким чином позивачем вживались заходи, щодо примусового виконання рішення суду в тому числі про поновлення на роботі.

Також про це свідчить подальші звернення позивача до суду про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку на предявлення виконавчого документа до виконання, та постановлені з приводу цього судові рішення.

Колегія суду зазначає, що відповідачу було відомо про судове рішення у даній справі, проте не вжито необхідних заходів для його виконання, у звязку з чим заперечення представника відповідача щодо причин невиконання судового рішення судом до уваги не беруться.

Статтею 236 КзПП визначено обовязок власника, а у сфері публічно-правових правовідносин субєкта владних повноважень, виплатити працівникові середній заробіток або різницю в заробітку за весь час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. В цьому випадку орган, який розглядав спір, виносить ухвалу про виплату вказаного відшкодування.

Таким чином враховуючи вищенаведене, колегія апеляційного суду погоджується із рішенням суду першої інстанції, що ОСОБА_2 має право на стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді.

Також колегія суду погоджується із тою позицією суду першої інстанції, що позивачем невірно визначено періоди за які таке стягнення повинно їй бути присуджене так як вбачається з матеріалів справи, дія постанови Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2011 року переривалась у період з 14.07.2011 року по 18.06.2014 року, у звязку з прийняттям Львівським апеляційним адміністративним судом постанови від 14.07.2011 року, якою постанову суду першої інстанції було скасовано. Дія постанови Волинського окружного адміністративного суду продовжилась з 18.06.2014 року, у звязку з прийняттям Вищим адміністративним судом України ухвали від 18.06.2014 року, якою постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2011 року було скасовано, а постанову суду першої інстанції залишено в силі.

Таким чином було вірно встановлено, що період з 22.03.2011 року по 14.07.2011 року та з 18.06.2014 року по 15.02.2015 року, є часом затримки в поновлені ОСОБА_2 на посаді, а тому за вказаний період сума заробітку з врахуванням середнього її заробітку повинна бути стягнута в її користь так як підстав для врахування періоду з 14.07.2011 року по 18.06.2014 року в час затримки виконання судового рішення відповідачем немає, оскільки в цей період постанова Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2011 року була скасована.

Відповідно до ст. 200 КАСУкраїни суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає,що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення здодержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Волинської митниці ДФС та ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 13.07.2015 року у справі № 2а/0370/548/11 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Р.Б. Хобор

Я.С. Попко