Справа № 804/10870/15
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Озерянської С.І.
при секретарі Пасічнику Т.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_1 про скасування постанови, -
На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржувана постанова державного виконавця порушує права позивача, адже він має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, оскільки є іпотекодержателем вказаного нерухомого майна. Також позивачем зазначено, що про існування оскаржуваної постанови та накладення арешту на майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 02.04.08, йому стало відомо 12.05.2015 при зверненні до нотаріуса.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В позовній заяві зазначив про необхідність розгляду справи в письмовому провадженні у разі відсутності представника позивача в судовому засіданні.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Третя особа про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом направлення на її адресу рекомендованої кореспонденції з повісткою, але поштовий конверт було повернуто до суду із зазначенням «за закінченням терміну зберігання».
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши чинне законодавство, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
19.08.2011 року державним виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська №2-5756/2011 про накладення арешту, виданою 20.07.2011 року, якою зокрема було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1.
12.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» відповідно до Договору факторингу № 1 свої права вимоги за зобов'язаннями позичальника по Кредитному договору.
При зверненні до нотаріуса 12.05.2015 року позивачу стало відомо, що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 02.04.2008 року, накладено арешт на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 19.08.11 року, винесеної Бабушінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ.
Інформаційною Довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек підтверджується факт накладення на вказане нерухоме майно арешту на підставі спірної постанови відповідача, а також факт обтяження такого нерухомого майна іпотекою, іпотекодержателем за якою є позивача.
Суд відмічає, що відповідно до статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Позивач, вважаючи, що його права як іпотекодержателя, порушені накладенням оскаржуваною постановою арешту на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 02.04.2008 року, а також зважуючи не те, що він не є стороною виконавчого провадження, в якому прийнята оскаржувана постанова, звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з даним позовом.
Розв'язуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне. Зі змісту оскаржуваної постанови від 19.08.2011 року б/н вбачається, що вона прийнята державним виконавцем на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська №2-5756/2011 року від 20.07.2011 року про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 зазначеного Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи, як ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах у випадках, передбачених законом.
Приписами статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є, зокрема як звернення стягнення на майно боржника так і інші заходи, передбачені рішенням.
Згідно зі статтею 5 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює, зокрема необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.
На підставі викладених законодавчих приписів суд зазначає, що ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2011 року №2-5756/2011 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, є виконавчим документом, а отже підлягає виконанню державною виконавчою службою.
Враховуючи наведене, з огляду на відсутність доказів визнання незаконною та скасування ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2011 року №2-5756/2011, суд зазначає, що при прийнятті спірної постанови про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 державний виконавець відповідача діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження».
Також суд зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека -вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Аналіз наведених приписів дозволяє діти висновку, що звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки, для задоволення вимог іпотекодержателя у будь-якому випадку повинно здійснюватися у першу чергу.
Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відподвіно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підставі викладеного, враховуючи, що позивачем в ході розгляду справи не було доведено в чому конкретно полягає порушення його прав та інтересів як іпотекодержателя, суд вважає, що позовні вимоги ані в частині скасування постанови від 19.08.2011 року, ані в частині зобов'язання відповідача винести постанову про зняття арешту з нерухомого майна - предмета іпотека квартири АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_1 про скасування постанови - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська