Справа № 802/4078/15-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 січня 2016 р. Справа № 802/4078/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Середюка М.А.

представника позивача: Тишківського С.Л., Янківер С.Ю.

представника відповідача: Цимбал В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Вінницького коледжу бізнесу - товариства з обмеженою відповідальністю

до:Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся Вінницький коледж бізнесу - товариство з обмеженою відповідальністю з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення відповідача про анулювання свідоцтва платника єдиного податку Вінницького коледжу бізнесу - ТОВ.

Вказуючи на протиправність даного рішення позивач зазначає, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем у зв'язку із наявністю у позивача податкової заборгованості зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та єдиного соціального внеску, порядок сплати якого не регулюється податковим законодавством, а тому і не може рахуватись як податковий борг. Також вказує на те, що позивачем своєчасно та в повному обсязі сплачувались податкові зобов'язання податку на нерухоме майно. У зв'язку з чим просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області від 31.10.2015 року № 58 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку "Вінницький коледж бізнесу - ТОВ".

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити, посилаючись на обґрунтування позовної заяви.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на доводи викладені в письмових запереченнях (а.с. 41-42). Окремо зазначив, що за позивачем на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів рахувався податковий борг, у зв'язку з чим контролюючим органом прийнято рішення про скасування реєстрації платника єдиного податку Вінницького коледжу бізнесу - ТОВ.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, в зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що Вінницький коледж бізнесу - товариство з обмеженою відповідальністю зареєстроване виконавчим комітетом Вінницької міської ради 12.01.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 824213 (а.с. 12).

Вінницький коледж бізнесу - ТОВ зареєстроване платником єдиного податку, що підтверджується свідоцтвом серії А № 031116 від 25.01.2012 року. (а.с. 13).

Позивач отримав лист Вінницької ОДПІ від 20.10.2015 року № 25593/10/02-28-15-04, згідно якого станом на 16.10.2015 року Вінницьким коледжем бізнесу не сплачено податок на нерухоме майно у розмірі 1297,85 грн. та єдиний соціальний внесок у розмірі 114 976,58 грн. Загальна сума боргу складає 116 276,43 грн. Даним листом позивача попереджено, що у разі несплати податкової заборгованості свідоцтво платника єдиного податку анулюється за рішенням податкового органу та підприємство буде виключено з реєстру платників єдиного податку.

В подальшому, Вінницькою ОДПІ у відношенні позивача прийнято рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку № 58 від 31.10.2015 року, згідно п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України (а.с. 9).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до п. 1.3. ПК України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Згідно п. 8.1 в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Згідно із п.п. 9.1.1-9.1.7 ст. 9 ПК України до загальнодержавних податків та зборів належать:

- податок на прибуток підприємств;

- податок на доходи фізичних осіб;

- податок на додану вартість;

- акцизний податок;

- екологічний податок;

- рентна плата;

- мито.

До місцевих податків і зборів належать:

- податок на майно;

- єдиний податок.

- збір за місця для паркування транспортних засобів;

- туристичний збір (п.п. 10.1-10.2.2 ст. 10 ПК України).

Даний перелік є вичерпним.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п.п.14.1.175 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 8 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки зокрема, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

З аналізу викладених норм слідує, що єдиний соціальний внесок це окремий страховий внесок, який не входить до вичерпного переліку податків, визначених податковим законодавством України, а питання погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування регулюється спеціальним законом, а відтак і заборгованість зі сплати єдиного внеску не є податковим боргом в розумінні Податкового кодексу України. При цьому однією з основних підстав переходу платника єдиного податку на сплату інших податків і зборів є наявність податкового боргу.

Як свідчать матеріали справи та встановлено в судовому засіданні, рішення про анулювання платника єдиного податку Вінницького коледжу бізнесу-ТОВ прийняте контролюючим органом, у зв'язку із наявністю податкового боргу в тому числі зі сплати єдиного внеску.

Таким чином, наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску не є підставою для прийняття рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку.

Крім того, позивачем подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Вінницькою ОДПІ проведено камеральну перевірку поданої позивачем податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Результати перевірки оформлені актом № 51/1707/24901908 від 19.11.2015 року, згідно якого встановлена несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов'язання суми з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 1189,89 грн. за звітний податковий період - термін сплати 30.07.2015 року, фактично сплачено 20.10.2015 року, чим порушено п.п. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ст. 126 ПК України.

Відповідно до п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно п.п. 266.6.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно із п.п. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 ПК України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта/об'єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Підпунктом "б" п.п. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов'язання за звітний рік з податку сплачується: юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Матеріали справи свідчать, що позивачем вносились авансові внески з податку на нерухомість в сумі 1189 грн.: за перший квартал 2015 року в сумі 1189 грн. сплачено 29.04.2015 року, згідно квитанції № ПН 1213814 від 29.04.2015 року (а.с. 19). За другий квартал 2015 року 1189 грн. сплачено 20.10.2015 року, згідно квитанції № ПН1460259 (а.с. 20). Термін заборгованості складає 83 дні: з 31.07.2015 року по 19.10.2015 року. Тобто перевищення податкового боргу з податку на нерухомість протягом двох послідовних кварталів не було допущено. За третій квартал 2015 року 1189 грн. сплачено 28.10.2015 року, згідно квитанції № ПН 1473275 (а.с. 21).

Дані відомості також підтверджується карткою платника податків (а.с. 43-47).

При цьому суд не погоджується з доводами представника відповідача, що на момент прийняття оскаржуваного рішення, за позивачем рахувалась заборгованість зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 1297,85 грн. протягом двох послідовних кварталів. Оскільки кошти за сплату податку з перший квартал 2015 року помилково сплачені позивачем на інший рахунок, у зв'язку зі зміною номеру рахунку.

В подальшому, представник позивача звернулась із заявою до Вінницької ОДПІ, згідно якої зазначено, що 29.04.2015 року позивачем помилково сплачені кошти на рахунок № 0002 (18010100) замість правильного № 0002 (18010400). У зв'язку з чим Вінницький коледж бізнесу-ТОВ просило переказати сплачені кошти на поточний рахунок в рахунок погашення податкового боргу.

Відповідно до висновку податкового органу № 7270-20 від 31.07.2015 року вказані кошти перераховано на поточний рахунок № 18010400.

Недоїмка зі сплати податку, яка рахувалась за ними за другий квартал, виникла з 31.07.2015 року по 19.10.2015 року, тобто протягом третього кварталу.

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатніх доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, натомість відповідачем не наведено доводів правомірності прийнятого рішення, відтак адміністративний позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області № 58 від 31.10.2015 року.

Стягнути на користь Вінницького коледжу бізнесу - товариства з обмеженою відповідальністю () сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1218 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович