Справа № 826/9797/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 січня 2016 року № 826/9797/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліграфічний центр «Прінт -24» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліграфічний центр «Прінт -24» (далі по тексту також - позивач) з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі також - відповідач), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 20.05.2015р. №1009 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки».

Позовні вимоги мотивовано тим, що наказ від 20.05.2015р. №1009 є протиправним, позаяк не містить інформації, за наявності якої обставини, тобто якого саме процесуального документу в розумінні Кримінального процесуального кодексу України прийнято наказ та не містить інформації, ким саме складено даний процесуальний документ, тобто яким слідчим, прокурором, слідчим суддею, в рамках якого кримінального провадження, з огляду про що підлягає скасуванню у судовому порядку.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з мотивів повної відповідності спірного наказу приписам чинного податкового законодавства, з огляду про що у задоволенні позову просив відмовити.

В судовому засіданні за згодою сторін ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з огляду про наступне.

Матеріали справи свідчать, що 20 травня 2015 року відповідачем прийнято наказ №1009 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» ТОВ ««Поліграфічний центр «Прінт -24» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства при проведенні взаємовідносин з ТОВ «ЗМ-Консалтинг» (код за ), ТОВ «Торенія» (код за ), ТОВ «Логан Груп» (код за ), ТОВ «Ліга Консалт Лтд» (код за ), ТОВ «Енкі Констракт» (код за ), ТОВ «Мак Хаус» (код за ), ТОВ «Соломія Тер» (код за ) за період з 01.01.2012 року по 31.01.2015 року.

Позивач вважаючи наказ №1009 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» ТОВ «Поліграфічний центр «Прінт -24» протиправним, звернувся з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: - ведення обліку платників податків; - інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; - перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо отримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п.п.21.1.1., 21.1.2., 21.1.4. п.21.1. ст.21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані, крім іншого: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумління виконання покладених на контролюючі органи функцій; не допускати порушень прав та охоронюваний законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно положень ст. 75 Податкового кодексу контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Підстави та порядок проведення органами державної податкової служби документальних позапланових виїзних перевірок встановлено статтями 78, 81 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до статті 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з обставин, перелічених у цій статті. Так, зокрема, згідно п.п.78.1.11 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється у разі отримання постанови суду (ухвалу суду) про призначення перевірки або постанови органу дізнання, слідчого, прокурора, винесеної ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.

Згідно пунктів 78.4. та 78.5. вказаної статті про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного наказу №1009 від 20.05.2015 року, правовою підставою для його винесення відповідач визначив пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно пп. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених ним Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: - направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску бо перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Матеріали справи свідчать, що 20.05.2015 головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві Гнєдо Юрієм Григоровичем вручено головному бухгалтеру ТОВ «Поліграфічний центр «Прінт-24» Шевчик Ірині Василівні копію наказу ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві від 20.05.2015 № 1009 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Поліграфічний центр «Прінт 24» (код за ) та пред'явлено службове посвідчення та направлення № 1108/26-54-22-04-07 від 20.05.2015 р., на проведення перевірки, що підтверджується підписами головного бухгалтера у направленні на перевірку та наказі, та не спростовується самим позивачем.

Разом з тим, фактичні обставини справи свідчать, що в подальшому, на підставі наказу №1009 від 20.05.2015 р. щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Поліграфічний центр «Прінт 24» (код за ) з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства при проведенні взаємовідносин, ТОВ «ЗМ-Консалтинг» (код за ), ТОВ «Торенія» (код за ), ТОВ «Логан Груп» (код за ), ТОВ «Ліга Консалт Лтд» (код за ), ТОВ «Енкі Констракт» (код за ), ТОВ «Мак Хаус» (код за ), ТОВ «Соломія Тер», (код за ) за період з 01.01.2012 року по 31.01.2015 року, виданого ДПІ в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві та направлення № 1108/26-54-22-04-07 від 20.05.2015 р., відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача.

За результатами проведеної перевірки, відповідачем складено Акт від 03 06.2015р. №493/26-54-22-04/36871568 «Про результати позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ «Поліграфічний центр «Прінт 24» (код за ) з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства при проведенні взаємовідносин з ТОВ «ЗМ- Консалтинг» (код за ). ТОВ «Торенія» (код за ). ТОВ «Доган Груп» (код за ), ТОВ «Ліга Консалт Лтд» (код за ), ТОВ «Енкі Констракт» (код за ). ТОВ «Мак Хаус» (код за ). ТОВ «Соломія Тер», (код за ) за період з 01.01.2012 року по 31.01.2015 року».

В аспекті наведеного, суд звертає увагу на те, що згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24 грудня 2010 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Foods and Goods L. T. D." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Відтак, з огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Таким чином, правові наслідки оспорюваного наказу, в наведеному випадку, є вичерпаними, його оскарження не сприяє відновленню порушених прав товариства, що, відповідно, виключає можливість задоволення позовних вимог у даному випадку.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Зважаючи на викладену правову позицію Верховного Суду України, приймаючи до уваги приписи ст. 244-2 КАС України, та враховуючи факт допуску посадовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліграфічний центр «Прінт -24» перевіряючих до проведення перевірки на підставі наказу від 20.05.2015р. №1009 та направлення №1108/26-54-22-04-07 від 20.05.2015 р., суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цілому.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур