Справа № 308/3883/15-а
Суддя: Леміш О. М.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Леміш О.М

при секретарі судового засідання - Химинець О.Я

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 Олександровичадо ВДАІ Мукачівського МВ з обслуговування м. Мукачево та Мукачівського р-ну про визнання постанови про адміністративне правопорушення протиправною та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з в ищевказаним позовом, який мотивував тим, що Постановою ПС2 № 123192 від 25.03.2015 року по справі про адміністративне правопорушення на нього , було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Стягнення було накладено на підставі ч.І ст.. 122 КпАП України у зв'язку з тим, що він 25.03.2015 року рухаючись на власному автомобілі в с.Лалово. Мукачівського району, Закарпатської області перевищив встановлену швидкість руху більш ніж на 36 км/год.

Позивач з винесенням постанови не згоден ,вказує на те, що правил дорожнього руху не порушував. Крім того, вказує на те, що інспектором при винесенні постанови не враховані обставини передбачені ст.33 КпАП України, порушені його права передбачені ст.268 КпАП України, а саме не надано йому часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечення . З посиланням на вказані обставини, а також на норми ст. ст. 33,122,245,251, 252,254,283,287,288 КУпАП, п. 12.4,12.10 Правил дорожнього руху України, просив суд, постанову ПС2 № 123192 від 25.03.2015 року про адміністративне правопорушення визнати протиправною та скасувати її.

Позивач у судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду даної справи був належним чином повідомлений. На адресу суду надійшла заява в якій позивач просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився в судове засідання, хоча неодноразово повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи, письмових заперечень від відповідача або заяви про визнання позову, або про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. А тому оскільки відповідач повідомлений належним чином, суд ухвалив справу вирішувати за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 71 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що Постановою ПС2 № 123192 від 25.03.2015 року по справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 , було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Стягнення було накладено на підставі ч.І ст.. 122 КпАП України у зв'язку з тим, що він 25.03.2015 року рухаючись на власному автомобілі в с.Лалово, Мукачівського району, Закарпатської області перевищив встановлену швидкість руху більш ніж на 36 км/год.

При дослідженні постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 123192 від 25.03.2015 року щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення судом встановлено порушення вимог КУпАП.

При винесенні постанови, суб'єктом владних повноважень інспектором ДПС вчинено низку порушень, порушено вимоги ст. 280 КУпАП, а саме в постанові відсутні відомості щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, чи є обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність. У відповідності до вимог ч.2 ст. 33 КУпАП під час накладання стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які помякшують та обтяжують відповідальність. Всі перелічені вимоги Закону, відповідно до положень ст. 283 КУпАП , повинні бути відображені в постанові по справі про адміністративне правопорушення.

Дослідженням оскаржуваної постанови встановлено, що відповідач, накладаючи на позивача адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 255 грн., не навів мотивів прийняття саме такого стягнення, не зазначив чи були враховані ним:

- характер вчиненого правопорушення,

- особа правопорушника,

- ступінь його вини,

- майновий стан,

- не зазначив чи мали місце обставини, які помякшують чи обтяжують відповідальність позивача, передбачені ст.ст. 34 ,35 КУпАП ;

- не навів докази, які підтверджують чи спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення (позивач під час складання адміністративного протоколу не визнав факт вчинення адміністративного правопорушення).

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 251 КУпАП Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Таким чином протокол, на рівні з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями свідків, є одним із засобів встановлення фактичних даних на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що порушення не зафіксоване свідками, що за наявності не спростованого твердження позивача про відсутність порушення ним ПДР, є підставою вважати постанову по справі про адміністративне правопорушення протиправною та такою що підлягає скасуванню.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що на час розгляду справи та винесення постанови по суті заявлених позовних вимог, відповідачем доказів щодо правомірності свого рішення суду надано не було, не було надано відповідних доказів, які б підтверджували скоєння позивачем зазначеного правопорушення, а тому приходжу до висновку про доцільність задоволення позову про визнання постанови протиправною та скасування постанови серії ПС2 № 123192 від 25.03.2015 року про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача ОСОБА_1, складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 11, 70, 71, 86, 158, 161-164, 171-2 КАС України, ст. ст. 245,251, 280, 289 КУпАП , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 Олександровичадо ВДАІ Мукачівського МВ з обслуговування м. Мукачево та Мукачівського р-ну про визнання постанови про адміністративне правопорушення протиправною та її скасування - задовольнити.

Скасувати постанову ПС2 № 123192 у справі про адміністративне правопорушення від 25.03.2015 року, винесену відносно ОСОБА_1, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 122 КпАП України.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Леміш О.М