Справа № 2-а/168/23/15,168/600/15-а
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 р. Справа № 876/10668/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Матковської З.М., Ліщинського А.М.,

при секретарі судового засідання - Тетерка Ю.Ю.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Старовижівському районі Волинської області на постанову Старовижівського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Старовижівському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до УПФ України в Старовижівському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з червня 2015 р. вона отримує пенсію за віком, на час призначення пенсії працювала в закладі комунальної форми власності, її страховий стаж становить понад 35 років, раніше пенсій не отримувала і тому має право на отримання грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення». Однак, відповідач відмовляє їй в виплаті вказаної грошової допомоги, посилаючись на те, що вона раніше отримувала пенсію по втраті годувальника, а саме: в період з 1972р. по 1976 р. її мати отримувала пенсію по втраті годувальника на чотирьох неповнолітніх дітей, серед яких була і позивач, а грошова допомога не виплачується особам, які раніше отримували будь-яку пенсію. Вважає дії відповідача неправомірними, оскільки трудову діяльність вона розпочала в 1979 p., до її страхового стажу відповідач зарахував тільки роки роботи в сфері освіти, за які щомісячно сплачуватись внески, і це надає їй право на отримання грошової допомоги. Діями Пенсійного фонду звужено обсяг її прав, гарантованих Конституцією.

Постановою Старовижівського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2015 року, позов задоволено.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Старовижівському районі Волинської області щодо відмови в виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Старовижівському районі Волинської області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, передбачену п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, УПФ України в Старовижівському районі Волинської області подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 22.06.2015 р. перебуває на обліку в УПФ України у Старовижівському районі Волинської області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", працювала в закладі комунальної форми власності, її страховий стаж становить 35 років 7 місяців 17 днів, що визначає її право на виплату грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення».

Позивачка звернулась до УПФ України у Старовижівському районі Волинської області з заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, однак 02.07.2015 року апелянт відмовив їй у виплаті допомоги, посилаючись на вимоги п.7-1 Прикінцевих положень і на те, що позивачка раніше вже отримувала пенсію, а саме: пенсію по втраті годувальника, яка отримувалась в період з 30.07.1972 р. по червень 1976 р. за заявою матері позивачки ОСОБА_2 на чотирьох неповнолітніх дітей після смерті чоловіка.

Апелянт керується тим, що пенсія по втраті годувальника призначалась саме на непрацездатних дітей померлого годувальника, до яких належали неповнолітні діти (якою і була на той момент позивачка), а тому факт отримання пенсії позивачкою ніби мав місце, що в подальшому і позбавляє її права на отримання грошової допомоги. При цьому посилається на довідку Управління соціального захисту населення (а.с.26) та матеріали пенсійної справи сестри позивачки (а.с.29-31).

Згідно п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Аналізуючи зміст вищенаведеної норми закону, колегія суддів констатує, що фактично діями апелянта порушено конституційні права позивачки, оскільки факт отримання неповнолітньою коштів по втраті годувальника, жодним чином не пов'язаний і не знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з правом на отримання нею згодом грошової допомоги при виході на пенсію за віком - вперше, через те, що така грошова допомога надається особі після досягнення нею пенсійного віку, за умови отримання права на пенсію за вислугу років та за наявності відповідного страхового стажу.

Пенсія за віком, за вислугою років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули своєю працею право на отримання пенсії.

Враховуючи те, що позивачка маючи трудовий стаж понад 35 років за отриманням жодних видів пенсій не зверталась і права на отримання будь-яких видів пенсій не набувала, жодних дій на реалізацію свого права на отримання пенсій під час трудової діяльності не вчиняла, а тому посилання апелянта на те, що пенсія по втраті годувальника вже призначалась їй не можуть братись до уваги, оскільки остання була неповнолітньою, а кошти на її утримання фактично одержувала її матір, якій і була адресована така соціальна допомога від держави.

Перевіривши дійсні обставини справи та додатково проаналізувавши зібрані документальні докази по матеріалах справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Старовижівському районі Волинської області - залишити без задоволення, а постанову Старовижівського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2015 року у справі № 168/600/15-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: З.М. Матковська

А.М. Ліщинський

Повний текст ухвали виготовлено 01.02.2016 року