Справа № 296/7780/15-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сингаївський О.П.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"26" січня 2016 р. Справа № 296/7780/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "05" листопада 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області про визнання незаконними дій посадових осіб та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі щодо призначення йому пенсії з 27.04.2015 року і відмови у призначенні пенсії за віком з ІНФОРМАЦІЯ_1 та росив зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку - з ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов обґрунтовано тим, що станом на день досягнення пенсійного віку позивач перебував у місцях позбавлення волі, проте його представником за довіреністю у березні 2012 року було подано заяву про призначення пенсії. Відповідачем було відмовлено у призначенні пенсії та роз'яснено, що пенсія буде призначена при звільненні з місць позбавлення волі. 27.04.2015 року позивач особисто звернувся до УПФУ в м. Житомирі із заявою про призначення пенсію, яку йому призначили з дня звернення. Вважає порушенням його права на пенсійне забезпечення та просить призначити пенсію з ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою Корольовського районного суду м Житомира від 05.11.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у місті Житомирі про визнання дій щодо призначення пенсії з 27.04.2015, відмови йому у призначенні пенсії за віком з ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов'язанні Управління Пенсійного фонду України у місті Житомирі призначити пенсію за віком з ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено за безпідставністю

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав. Просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував. Просив відмовити в задоволенні. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилось 60 років, що підтверджується копією паспорта.

З 19.07.2007 року по 24.04.2015 року позивач відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби.

19.03.2012 року ОСОБА_4 на підставі довіреності, посвідченої начальником Житомирської установи виконання покарань № 8, подала до Управління Пенсійного фонду України у м. Житомирі заяву про призначення ОСОБА_3 пенсії за віком.

Рішенням Комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення у призначенні пенсії було відмовлено, що підтверджується копією повідомлення Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі за № 3620/02-02 від 18.05.2012 (а.с. 21), в якому роз'яснено, що питання щодо призначення пенсії може бути вирішене тільки у разі подання позивачем заяви про призначення пенсії за місцем проживання після закінчення терміну відбуття покарання.

27.04.2015 позивач особисто звернувся до УПФУ у м. Житомирі із заявою про призначення йому пенсії за віком і 30.04.2015 подав заяву про призначення йому пенсії з часу досягнення пенсійного віку, тобто за заявою від 19.03.2012, з якою звертався його представник.

Рішенням Комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій позивачу призначено пенсію з 27.04.2015, що підтверджено матеріалами пенсійної справи, оглянутої в судовому засіданні, та копією протоколу № 4448 від 29.04.2015 (а. с. 22).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не оскаржена відмова у призначенні пенсії, викладена у листі від 18.05.2012 року, а тому відповідачем правомірно призначено пенсію з 27.04.2015 року відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Проте колегія суддів не погоджується з вказаним висновком з наступних підстав.

Статтею 46 Конституції України гарантовано право на соціальний захист громадян, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Відповідно пункту 3 статті 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються умови, норми та порядок пенсійного забезпечення

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що право на отримання пенсії мають право громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно частини 1 статті 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб на умовах трудового договору або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

У відповідності із статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кримінально - виконавчого кодексу України (в редакції станом на день досягнення позивачем пенсійного віку) засуджені мають право на загальних підставах на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 4 ст. 122 КВК України засуджені, які втратили працездатність під час відбування покарання, після звільнення їх від покарання мають право на пенсію і на компенсацію шкоди у випадках і у порядку, встановлених законодавством України.

Колегія суддів зазначає, що засуджені до позбавлення волі зазнають лише тих правообмежень, які випливають із закону та вироку суду. Відповідно до вимог Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені мають право на пенсійне забезпечення згідно з діючим законодавством. Це право включає в себе можливість на загальних підставах отримати пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених законом.

Засуджений не позбавляється статусу громадянина зі всім комплексом прав та обов'язків, які властиві цьому статусу. Якщо засуджений здійснював сплату зборів до Пенсійного та інших фондів соціального страхування, це означає, що він працював, тобто брав участь у суспільному житті, і має право отримати гарантовану соціальну підтримку від держави.

Як вбачається з протоколу про призначення пенсії № 4448 від 29.04.2015 року станом на час звернення (19.03.2012 року) за призначенням пенсії позивач досяг пенсійного віку та мав необхідний для призначення пенсії за віком страховий стаж (35 років 10 міс.07 дн.).

Згідно п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Довіреність посвідчена начальником Житомирської установи виконання покарань № 8 прирівнюється до нотаріально посвідченої.

Отже, відмовляючи в призначенні пенсії у 2012 році відповідач діяв неправомірно, посилаючись лише на ч. 4 ст. 122 КВК України, але ігноруючи ч. 1 вказаної статті.

За таких обставин колегія вважає, що позивач вчинив усі можливі дії для оформлення та нарахування йому пенсії за віком а тому має право на призначення, нарахування та виплати пенсії з часу досягнення пенсійного віку позивача з ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте ні позивачем, ні його представником не оскаржувалася відмова у призначенні пенсії, яка датована 18.05.2012 року. Про її наявність представнику позивача було відомо, оскільки в подальшому ОСОБА_4 зверталася з питання призначення її чоловіку ОСОБА_3 пенсії до ГУПФУ в Житомирській області, про що свідчать листи від 03.09.2012 року та 05.09.2012 року.

Відповідно до п.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як видно з матеріалів справи, позивач з позовною заявою до Корольовського районного суду м. Житомира звернувся 17.07.2015 року, в якому просив визнати протиправні дії та зобов'язати призначити пенсію за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку - з ІНФОРМАЦІЯ_1.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення з позовом до суду без поважних причин, а тому з метою захисту прав позивача вважає за необхідне зобов'язати відповідача призначити пенсію з 17.01.2015 року.

Відповідно до п. 4 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "05" листопада 2015 р. скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області щодо призначення ОСОБА_3 пенсії з 27.04.2015 року протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком з 17.01.2015 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "28" січня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області вул.Перемоги,55, м.Житомир,10003

4-представник позивача ОСОБА_5 - АДРЕСА_2,