Справа № 2а-113/10/1570
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2015 р. м. Київ К/9991/4042/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Латишева Л.П.,

за участю:

представника позивача - Павлушкіна О.С.,

представника відповідач-1 - Дмитренка О.О.,

представника Генеральної прокуратури України - Гудименко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації»

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2010 року

та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2011 року

у справі № 2а-113/10/1570

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації»

до 1. Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Одесі (правонаступником якої є Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників податків у місті Одесі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби),

2. Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси,

3. Головного управління Державного казначейства України в Одеській області

за участю Прокуратури Приморського району міста Одеси

про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Одесі (далі - відповідач-1), Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси (далі - відповідач-2), Головного управління Державного казначейства України в Одеській області (далі - відповідач-3) про: стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» 1194362,00 грн.; зобов'язання ДПІ у Приморському районі м. Одеси належним чином та у встановлені строки підготувати висновок про повернення з бюджету на користь ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» помилкового сплаченого податку на прибуток підприємств у сумі 1194362,00 грн. та передати його у встановленому порядку та строки до ГУ ДКУ в Одеській області; зобов'язання ГУ ДКУ в Одеській області на підставі отриманого від податкового органу висновку здійснити повернення помилково сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 1194362,00 грн. у встановленому законодавством порядку та строки на рахунок ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» (в редакції заяви про уточнення позовних вимог від 05 липня 2010 року).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2010 року позов був задоволений частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» суму надмірно сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 1194362,00 грн. В решті позову було відмовлено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» витрати по сплаті судового збору у сумі 1700,00 грн.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2011 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2010 року було скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації», посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2011 року та змінити постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2010 року, виклавши резолютивну частину у новій редакції, якою позов задовольнити повністю.

У відповідності до положень частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у справі здійснено заміну відповідача-1 - СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі його правонаступником - СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 08 травня 2015 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представників позивача, відповідача-1 та Генеральної прокуратури України, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» до 19 січня 2010 року перебувало на обліку як платник податку у СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі.

Згідно наказу СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі від 30 грудня 2009 року № 708 «Про організацію роботи щодо прийому великих платників податків та передачі платників, які виключені з переліку великих платників податків на 2010 рік» ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» було виключене з переліку великих платників податків за результатами проведеного відбору, а його реєстраційна справа та картки особових рахунків в електронному вигляді були передані до ДПІ у Приморському районі м. Одеси (т.1 арк. справи 29), на обліку у якій позивач знаходився станом на день звернення до суду з вказаним позовом, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 27 січня 2010 року № 134 (т.1 арк. справи 51).

Протягом 2007 - 2009 років ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» подавало до СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі декларації з податку на прибуток підприємства за 1 квартал, за півріччя, за 3 квартали та за рік, у рядках 17 «Сума податку до сплати» декларувало показники з прочерками (т.1 арк. справи 88-99).

Разом з цим, 09 січня 2007 року згідно платіжного доручення № 5497 позивач сплатив до бюджету податок на прибуток у розмірі 694362,00 грн. (т.1 арк. справи 9).

Вказана сума була відображена позивачем у рядках 16 «Сума надміру сплаченого податку минулих податкових періодів (переплати) декларацій з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2007 року, за півріччя 2007 року, за 3 квартали 2007 року та за 2007 рік (т.1 арк. справи 88-91).

Крім того, 30 травня 2008 року ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» помилково надмірно сплатило до бюджету податок на прибуток підприємства у загальній сумі 250000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7183 (т.1 арк. справи 11).

Також, 30 травня 2008 року ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» помилково надмірно сплатило до бюджету податок на додану вартість у загальній сумі 250000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7182 (т.1 арк. справи 10) та деклараціями з податку на додану вартість за травень - липень 2008 року (т.1 арк. справи 172-184).

09 жовтня 2008 року ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» звернулось до СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі із заявою № 3918-17, у якій просило зарахувати надміру сплачений згідно платіжного доручення № 7182 від 30 травня 2008 року податок на додану вартість у сумі 250000,00 грн. зарахувати в рахунок погашення платежів з податку на прибуток підприємства (т.1 арк. справи 12). Згідно даних зворотного боку облікової картки позивача вказана сума у жовтні 2008 року була зарахована податковим органом в рахунок сплати податку на прибуток підприємства (т.1 арк. справи 193).

31 грудня 2008 року та 12 січня 2010 року ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» та СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі провели звіряння розрахунків платника з бюджетом за період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року та за період з 01 січня 2010 року по 12січня 2010 року, результати яких оформлені актами (т.1 арк. справи 57, 58), згідно яких у позивача обліковується переплата з податку на прибуток підприємства у сумі 2086591,59 грн., що також підтверджується даними зворотного боку облікової картки позивача (т.1 арк. справи 193-194).

Також, 11 червня 2009 року ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» та СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі провели звіряння розрахунків платника з бюджетом за період з 01 січня 2009 року по 11 червня 2009 року, результати якого оформлені актом (т.1 арк. справи 59), згідно якого у позивача обліковується переплата з податку на прибуток іноземних осіб у сумі 200000,32 грн., що також підтверджується даними зворотного боку облікової картки позивача (т.1 арк. справи 72).

04 червня 2009 року позивач подав до СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі заяву за вих. №1761-17 (яка була отримана податковим органом 05 червня 2009 року), у якій просив перерахувати наявну у ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» переплату з податку на прибуток (код 11020300) у розмірі 2086091,59 грн. та переплату з податку на прибуток іноземних юридичних осіб (нерезидентів) (код 11020500) у розмірі 20000,32 грн. на поточний рахунок ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» згідно вказаних у заяві реквізитів (т.1 арк. справи 13).

27 травня 2010 року позивач подав до ДПІ у Приморському районі м. Одеси заяву за вих. №1344-21 (яка була отримана податковим органом 27 травня 2010 року), у якій просив податковий орган підготувати висновок про повернення з бюджету на користь ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» наявної у товариства переплати з податку на прибуток (код 11020300) у розмірі 2086091,59 грн. та переплати з податку на прибуток іноземних юридичних осіб (нерезидентів) (код 11020500) у розмірі 20000,32 грн. та передати такий висновок на виконання до ГУ ДКУ в Одеській області (т.1 арк. справи 171).

Разом з цим, подані позивачем заяви були залишені податковими органами без виконання.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі та ДПІ у Приморському районі м. Одеси не діяли у спосіб, передбачений діючим законодавством, чим порушили право позивача на отримання помилково та/або надміру сплачених коштів. Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд виходив з того, що вимога позивача про зобов'язання податкових органів подати висновок до органу державного казначейства не являється способом захисту порушеного права платника податків.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що: оскільки податок на прибуток підприємства у сумі 694362,00 грн. був сплачений 09 січня 2007 року, а заява про повернення переплати з податку на прибуток була подана товариством лише 27 травня 2010 року, то позивачем був пропущений граничний строк для повернення вказаної суми, визначений підпунктом 15.3.1 пункту 15.3 статті 15 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»; під час розгляду справи був встановлений факт не надіслання податковими органами до органу державного казначейства висновків про повернення позивачу помилково та/або надміру сплачених коштів, проте не було встановлено фактів відмови позивачу податковими органами у поверненні спірної суми коштів; суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про стягнення коштів з Державного бюджету України, допустив помилку, оскільки Державний бюджет України не є юридичною особою.

Однак, повністю погодитись з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів не може, з огляду на наступне.

Підпунктом 15.3.1 пункту 15.3 статті 15 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що заяви на повернення надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) або на їх відшкодування у випадках, передбачених податковими законами, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, наступного за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

На виконання пункту 15.3 статті 15 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», частини 2 статті 50, частини 2 статті 78 Бюджетного кодексу України та пункту 18.8 статті 18 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» спільним наказом ДПА України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України від 03 лютого 2005 року № 58/78/22 був затверджений Порядок взаємодії органів державної податкової служби України, фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) платникам податків.

Пунктом 3 Порядку взаємодії органів державної податкової служби України, фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) платникам податків, затвердженого спільним наказом ДПА України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України від 03 лютого 2005 року № 58/78/22 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що згідно з цим Порядком поверненню з бюджету підлягають: надміру сплачені податки, збори (обов'язкові платежі); помилково сплачені податки, збори (обов'язкові платежі).

Відповідно до пункту 5 Порядку взаємодії органів державної податкової служби України, фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) платникам податків, затвердженого спільним наказом ДПА України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України від 03 лютого 2005 року № 58/78/22 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) у випадках, передбачених податковими законами, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб), яка може бути подана не пізніше 1095 дня, наступного за днем виникнення такої переплати.

Згідно з пунктом 6 Порядку взаємодії органів державної податкової служби України, фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) платникам податків, затвердженого спільним наказом ДПА України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України від 03 лютого 2005 року № 58/78/22 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), заява подається платником податку до органу державної податкової служби України за місцем перебування на податковому обліку в довільній формі. Обов'язковим реквізитом заяви є визначення платником податку напрямів зарахування коштів, що повертаються як помилково та/або надміру сплачені: на поточний (вкладний) рахунок платника податку в установі банку; на погашення податкового зобов'язання (податкового боргу) з інших податків, зборів (обов'язкових платежів), надходження яких контролюється органами державної податкової служби, незалежно від виду бюджету, щодо якого обліковується такий борг; шляхом оформлення чека на одержання готівки в разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 7 Порядку взаємодії органів державної податкової служби України, фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) платникам податків, затвердженого спільним наказом ДПА України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України від 03 лютого 2005 року № 58/78/22 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), орган державної податкової служби України на підставі даних особових рахунків платників готує висновки (додаток 1), два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету (додаток 2), та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам (додаток 3). Згідно з зазначеними реєстрами орган державної податкової служби України, відповідний районний (міський) фінансовий орган та орган Державного казначейства України проводять приймання-передавання висновків про повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів). За платежами, належними державному бюджету, орган державної податкової служби України в термін не пізніше ніж п'ять робочих днів від дати отримання заяви платника передає висновки згідно з Реєстром висновків для виконання відповідному територіальному органу Державного казначейства України.

Пунктом 9 Порядку взаємодії органів державної податкової служби України, фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) платникам податків, затвердженого спільним наказом ДПА України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України від 03 лютого 2005 року № 58/78/22 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що на підставі отриманих висновків органи Державного казначейства України протягом п'яти робочих днів здійснюють повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) платникам податків відповідно до Порядку повернення платникам помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів), затвердженого наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року № 226.

Відповідно до пункту 2 Порядку повернення платникам помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів), затвердженого наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року № 226 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), цей Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії (далі - платежі).

Пунктом 3 Порядку повернення платникам помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів), затвердженого наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року № 226 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), визначено, що повернення помилково або надмірно зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державного казначейства України з відповідних рахунків, відкритих в органах Державного казначейства України згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку виконання державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Державного казначейства України від 28 листопада 2000 року № 119, зі змінами (далі - План рахунків), шляхом оформлення розрахункових документів. Повернення платежів здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Державного казначейства України.

Згідно з абзацами 1-3 пункту 5 Порядку повернення платникам помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів), затвердженого наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року № 226 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), повернення помилково або надмірно зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за заявою платника та поданням органів, які повинні забезпечувати надходження платежів до бюджету та за якими згідно із законом закріплено контроль за справлянням (стягненням) платежів до бюджету. Подання надається до органу Державного казначейства України за формою, передбаченою відповідними спільними нормативно-правовими актами Державного казначейства України з питань повернення помилково або надмірно зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування (П. І. Б.) платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або ідентифікаційного номера за ДРФО (за наявності), суми платежу, що підлягає поверненню, дати та номера розрахункового документа, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету. Подання в довільній формі надається платником до органу Державного казначейства України разом із його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією розрахункового документа (квитанції, платіжного доручення тощо), який підтверджує перерахування коштів до бюджету. Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Державного казначейства України, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування (П.І.Б.) платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або ідентифікаційного номера за ДРФО (за наявності), суми платежу, що підлягає поверненню, способу перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів або готівкою шляхом оформлення чека чи поштовим переказом на адресу, визначену в цій заяві.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, наявність у позивача переплати з податку на прибуток у відповідній сумі податковими органами не заперечувалась та підтверджена належними та допустимими доказами, товариством був дотриманий строк, визначений підпунктом 15.3.1 пункту 15.3 статті 15 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), з урахуванням того, що заява до СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі була подана товариством 04 червня 2009 року, тоді як органами державної податкової служби не були виконані покладені на них Законом та підзаконними актами обов'язки щодо надання органу державного казначейства висновку про повернення помилково та/або надміру сплаченого податку, що є підставою для стягнення помилково та/або надміру сплаченого позивачем податку із Державного бюджету України.

При цьому, суди першої та апеляційної інстанцій не надали належної правової оцінки тому, що повернення помилково та/або надмірно сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) з Державного бюджету України (у випадку, коли між сторонами відсутній спір про право на повернення зазначених платежів) є виключними повноваженнями органів державної податкової служби та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів.

Разом з тим, рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідачів, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення помилково та/або надмірно сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) не є правильним способом захисту прав платника податків, у випадку, коли між сторонами відсутній спір про правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Якщо між сторонами виник спір про правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо повернення помилково та/або надмірно сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів), позивач має право заявити вимогу про визнання рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними, скасувати такі рішення та змусити його до виконання закону.

Відповідно до положень Порядку взаємодії органів державної податкової служби України, фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) платникам податків, затвердженого спільним наказом ДПА України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України від 03 лютого 2005 року № 58/78/22 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), та Порядку повернення платникам помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів), затвердженого наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року № 226 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), положення яких перекликаються між собою, податковий орган готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Тому, у цьому випадку вимога позивача зобов'язати органи державної податкової служби прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, може бути вказівкою на спосіб відновлення порушеного права.

При цьому, колегія суддів вказує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, суд касаційної інстанції не може визнати законними і обґрунтованими судові рішення попередніх інстанцій, оскільки останні ухвалені без повного та всебічного з'ясування обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи те, що суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, а порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права могли призвести до неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної інстанції, постанова Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2010 року та постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2011 року підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого правильного визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняте обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 55, 160, 167, 210, 220, 221, 223, ч. 2, ч. 4 ст. 227, ст. ст. 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації» задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2010 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2011 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна