Справа № 804/11649/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Василенка Благовіста Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Державна реєстраційна служба України про визнання протиправними дій, скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та зобов'язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (відповідач-1), державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Василенка Благовіста Володимировича (відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Державна реєстраційна служба України в якому просив:
- визнати протиправними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Василенка Благовіста Володимировича щодо безпідставної формальної відмови позивачеві у державній реєстрації прав та їх обтяжень на гараж НОМЕР_1 в Гаражному кооперативі «Орель» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Донецьке шосе, 16 рішенням за №23361661 від 03.08.2015р.;
- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №23361661 від 03.08.2015р.;
- зобов'язати Реєстраційну служби Дніпропетровського міського управління юстиції зареєструвати за позивачем право власності на нерухоме майно: гараж НОМЕР_1 в Гаражному кооперативі «Орель» за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Донецьке шосе, 16.
Позивач про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте у судове засідання його представник не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.
Представники відповідача-1 та відповідача-2 у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень на позовну заяву та клопотань про відкладення розгляду справи не надавали.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, у судове засідання також не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань та заяв не надавав.
Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, а також на строки розгляду адміністративних справ, встановлені ст.122 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є членом Гаражного кооперативу «Орель», в якому позивачеві належить капітально зведений цегляний гараж НОМЕР_1 загальною площею 45,6кв.м., площа забудови гаража 29,2кв.м. (гараж має підвал, площа забудови підвалу - 31,1кв.м.). Гараж відповідає проекту організації та забудови кооперативу, що підтверджено довідкою ГК «Орель» №364 від 30.06.2015р. (а.с.11).
На вказаний об'єкт нерухомості виготовлений технічний паспорт (а.с.7-8).
14.07.2015р. представник позивача за довіреністю звернувся до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області із заявою про проведення державної реєстрації права приватної власності за ОСОБА_1 на гараж НОМЕР_1 в ГК «Орель» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Донецьке шосе, 16.
Рішенням №23361661 від 03.08.2015р., прийнятим державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Василенком Благовістом Володимировичем, позивачу відмовлено в державній реєстрації права власності на вищеозначене нерухоме майно (а.с.9-10).

Відмова мотивована наступним. Відповідно до наданої до розгляду довідки ГК «Орель» від 30.06.2015 р. №364 ОСОБА_1 є членом відповідного кооперативу. У ході здійснення пошуку заяв в базі даних про реєстрацію заяв та запитів було встановлено наявність зареєстрованої заяви, разом з якою відповідно до п.50 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» від 17.10.2013р. №868 кооперативом було надано до розгляду документи, пов'язані з будівництвом об'єкта містобудування після 01.01.2013 р., а саме: договір оренди землі, серія та номер: реєстр. №76, дата видачі: 28.04.2014р., видавник: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулініч А.С.; декларація про готовність об'єкта до експлуатації, серія та номер: ДП29, дата видачі: 11.06.2015р., видавник: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області; статут, серія та номер: б/н / протокол №4, дата видачі: 25.10.2009р. (із змінами від 29.04.2010 р.), видавник: затверджено Загальними зборами членів Гаражного кооперативу «Орель». Відповідно до п.11-1 вищенаведеної декларації про готовність об'єкта до експлуатації документом, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, є вищенаведений договір оренди землі, серія та номер: реєстр. №76, дата видачі: 28.04.2014р., видавник: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулініч А.С. Однак, відповідно до п.8 відповідного договору оренди землі останній укладено на один рік. Отже, на момент прийняття вищенаведеного гаражу до експлуатації строк дії договору оренди землі закінчився, що свідчить про відсутність документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку. Крім того, у п. 12 декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 11.06.2015 р. у графі «загальна площа будівлі, кв. метрів» зазначена площа 8219,5 кв. м., тоді як в описі об'єкта вказано загальну площу тільки будівлі вартової літ А-1, стосовно усіх інших об'єктів - площу основи (забудови). Відповідно до п.10 декларації про готовність об'єкта до експлуатації дозвільним документом є рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2014р. у справі №804/19925/14. Однак, відповідно до технічного паспорта, виданого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 07.04.2015р. за №б/н, відповідний гараж було побудовано у 1994р., що свідчить про наявність суперечностей, оскільки не є зрозумілим, на підставі яких дозвільних документів позивачем було побудовано гараж у 1994р. Крім того, ОСОБА_1 не було надано до розгляду вищенаведене рішення суду. Також, рішення містить посилання на ст.8 Закону України «Про кооперацію», п.5.2 Статуту ГК «Орель», якими визначено питання вступу в члени кооперативу та обсяг документів, які для цього подаються.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зважає на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.4 вказаного Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема право власності на нерухоме майно.

Статтею 5 вказаного Закону встановлено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Частинами 1-2 статті 15 вказаного Закону передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Так, п.8 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013р. (далі - Порядок №868), встановлено, що для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Згідно п.36 Порядку №868 для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до п.38 Порядку №868 для проведення державної реєстрації речових прав заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає копію документа, що посвідчує його особу (крім документа, що посвідчує посадову особу органу державної влади або органу місцевого самоврядування).

За змістом приписів абз.1,22 п.50 Порядку №868 у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу заінтересованою особою є інвестор (особа, що придбала майнові права), член відповідного кооперативу. Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна, збудовані в результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, заявник подає: довідку житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу про членство в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі; технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Положеннями ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, а саме: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Судом встановлено, що 14.07.2015р. представником позивача за довіреністю до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області була подана заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень встановленого зразка, яка була зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 14.07.2015р. за реєстраційним номером 12327874. Разом із заявою позивачем було подано: копію свого паспорта, документ про оплату державного мита, технічний паспорт на гараж НОМЕР_1 в ГК «Орель» за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Донецьке шосе, 16 та довідку ГК «Орель» від 30.06.2015р. №364 про членство позивача в цьому кооперативі та внесення ним пайового та інших внесків.

Таким чином, позивачем було подано всі передбачені приписами Порядку №868 документи.

При цьому матеріалами справи підтверджено, що ГК «Орель» прийнято в експлуатацію на момент звернення позивача з заявою про реєстрацію права власності (декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 11.06.2015р. №29).

Про наведену обставину було відомо і державному реєстратору, оскільки в оскаржуваному рішенні про відмову у державній реєстрації відповідач-2 посилається на декларацію про готовність об'єкта до експлуатації.

ОСОБА_1 є членом ГК «Орель», який виплатив членські, цільові додаткові та інші внески в повному обсязі, що підтверджується довідкою ГК «Орель» №364 від 30.06.2015р., в якій також зазначено, що поодинока забудова ГК «Орель» розпочата у 1992 році - рік утворення кооперативу; масове будівництво гаражів здійснювалося з 1995 року по 2009 роки включно; поодиноке будівництво (добудова) здійснювалась з 2010 по 2015 роки; дата вводу в експлуатацію: 11.06.2015р. (а.с.11).

Копія вказаної довідки також була надана державному реєстратору, про що вказано в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до п.10 декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 11.06.2015р. дозвільним документом є рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2014р. у справі №804/19925/14, яке набрало законної сили.

Твердження відповідача-2 про те, що позивач повинен був надати разом із заявою про державну реєстрацію завірену належним чином копію рішення суду у справі №804/19925/14 є помилковими та суперечать чинному законодавству, оскільки, по-перше, подання такого рішення приписами Порядку №868 не передбачено, а по-друге, ОСОБА_1 не є стороною, або особою, яка брала участь у розгляді справи №804/19925/14, тому не може отримати та надати завірену належним чином копію ухваленого у ній судового рішення.

Натомість, державний реєстратор не позбавлений можливості самостійно ознайомитися зі змістом означеного судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є відкритим.

Доводи відповідача стосовно того, що на момент прийняття вищенаведеного гаражу до експлуатації строк дії договору оренди землі №76 від 28.04.2014р. закінчився не можуть бути підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації права власності на гараж, оскільки, по-перше, п.8.2 вказаного договору визначено, що після закінчення строку його дії орендар (ГК «Орель») має переважне право поновити його на новий рік; у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію, що і було здійснено ГК «Орель» шляхом подання до Дніпропетровської міської ради відповідного клопотання від 19.03.2015р. № 251, тобто вжити всі залежні від нього заходи; по-друге, на момент розгляду справи судом ГК «Орель» поновлено право користування земельною ділянкою на підставі рішення сесії Дніпропетровської міської ради від 30.09.2015р. № 297/67.

Щодо посилань державного реєстратора в оскаржуваному рішенні на зазначення в декларації про готовність об'єкта до експлуатації лише площі будівлі вартової, суд зазначає, що встановити площу належного позивачеві гаражу можливо з технічного паспорту на гараж №2 в ГК «Орель», про недоліки або ненадання якого не зазначено в рішенні державного реєстратора. При цьому, наведена в рішенні державного реєстратора невідповідність, з посиланням на декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, стосується площ споруд ГК «Орель», а не площі гаража, відносно якого позивачем порушено питання про реєстрацію права власності. Державним реєстратором не зазначено невідповідності площі гаража №2, право на який просив зареєструвати позивач.

Безпідставними є і посилання державного реєстратора в оскарженому рішенні на ст.8 Закону України «Про кооперацію» та п.5.2 Статуту ГК «Орель». Так, ст.8 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність та повинен містити умови і порядок вступу до кооперативу та виходу чи виключення з нього. Пунктом 5.2 Статуту ГК «Орель» визначено порядок вступу до членів кооперативу та обсяг документів, які для цього надаються. Зважаючи на те, що членство позивача в кооперативі було належним чином підтверджено вищеозначеною та наданою державному реєстратору довідкою ГК «Орель», наведені посилання відповідача-2 не мають відношення для вирішення питання щодо державної реєстрації права власності на гараж за позивачем.

Враховуючи наведене, рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Василенка Благовіста Володимировича про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №23361661 від 03.08.2015р. не відповідає вимогам п.п.1,3 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки винесено відповідачем на підставі, у межах повноважень, але без урахування обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Таким чином, позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №23361661 від 03.08.2015р. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Водночас, позовна вимога про визнання протиправними дій державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Василенка Благовіста Володимировича щодо безпідставної формальної відмови позивачеві у державній реєстрації прав та їх обтяжень на гараж НОМЕР_1 в ГК «Орель» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Донецьке шосе, 16 рішенням за №23361661 від 03.08.2015р. задоволенню не підлягає, оскільки є неналежним способом захисту порушеного права. Державний реєстратор реалізував свої владні управлінські функції щодо відмови у державній реєстрації права власності шляхом винесення рішення. Тому, належним способом захисту є оскарження рішення державного реєстратора, чим скористався позивач.

Також суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо зобов'язання Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зареєструвати за позивачем право власності на нерухоме майно: гараж НОМЕР_1 в Гаражному кооперативі «Орель» за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Донецьке шосе, 16, оскільки саме такий спосіб захисту прав позивача є належним і саме він гарантуватиме дотримання і захист прав, свобод та інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, що повністю відповідає завданням адміністративного судочинства, встановленим ст.2 КАС України та повноваженням суду при вирішенні адміністративної справи, встановленим ст.162 цього Кодексу, згідно якої у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, а також про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що позивачем при подачі позову до суду понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 73грн. 08коп., що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи, а відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Таким чином, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені вищенаведеними належними доказами підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь позивача у розмірі 73грн. 08коп.

Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Василенка Благовіста Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Державна реєстраційна служба України про визнання протиправними дій, скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №23361661 від 03.08.2015р., прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Василенком Благовістом Володимировичем.

Зобов'язати Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, а саме: гараж НОМЕР_1 в Гаражному кооперативі «Орель» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Донецьке шосе, 16.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору у розмірі 73грн. 08коп. (сімдесят три гривні вісім копійок).

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова