Справа № 2а-23481/10/0570
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

30 січня 2014 року м. Київ В/800/456/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л. - суддя-доповідач,

Донця О.Є.,

Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

Стрелець Т.Г.,

перевіривши матеріали заяви Східної митниці Міндоходів про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 05.11.2013 року (К/9991/20131/11) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-Контакт" до Східної митниці про визнання недійсним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальності "Спец-Контакт" звернулось до Східної митниці про визнання недійсним та скасування рішення відділу контролю митної вартості, коду та класифікації товарів.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2011р., залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.03.2011р., позов задоволений повністю. Скасовано рішення Східної митниці про визначення коду товару від 26.08.10 № КТ-700-2680-10. Зобов'язано Східну митницю здійснити відповідне розмитнення товару згідно коду № .

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.11.2013р. постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2011р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.03.2011р. залишено без змін.

Східна митниця Міндоходів подала заяву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 05.11.2013 року.

У заяві про допуск до перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 05.11.2013 року, заявник посилається на наявність підстав, встановлених ст.ст. 235-239 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень.

Скаржник до заяви про перегляд судового рішення додав судові рішення Вищого адміністративного суду України від 26.04.2012 року (справа № К/9991/15555/11), від 12.01.2012 року (справа № К-23104/10, К-23536/10), від 23.08.2012 р. (справа № К/9991/33821/12), які постановлені у справах за позовами фізичних та юридичних осіб до органів митниці про визнання неправомірними рішень та зобов'язання вчинити дії.

Вивчивши заяву про перегляд судового рішення та додані до неї матеріали, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що підстави для надання допуску справи до провадження Верховного Суду України відсутні.

Статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Заявник стверджує про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, зокрема, статті 313 Митного кодексу України (який був чинним на час спірних правовідносин).

Відповідно до статті 313 Митного кодексу України митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими для підприємств і громадян.

Як вбачається з тексту оскарженої ухвали Вищого адміністративного суду від 05.11.2013 року, суд виходив з висновку судово-товарознавчої експертизи № 6509/10, 6510/26 від 22.12.2010р., проведеної Донецьким НДІ судових експертиз, яким спростовані висновки відповідача, наведені у оскаржуваному рішенні про визнання коду товару та підтверджено правомірність визначення позивачем коду товару.

При цьому, суд касаційній інстанції зазначив, що рішення митних органів про визначення коду імпортованого товару і відмову в його пропуску на митну територію України за кодом, який зазначено, зокрема імпортером, породжує для останнього певні правові наслідки та є обов'язковим. Однак така обов'язковість не є перешкодою для оскарження такого рішення митних органів до адміністративного суду.

З цих же позицій виходив суд касаційної інстанції у судових рішеннях Вищого адміністративного суду України від 26.04.2012 року (справа № К/9991/15555/11), від 12.01.2012 року (справа № К-23104/10, К-23536/10), від 23.08.2012 р. (справа № К/9991/33821/12). Однак, у вказаних справах встановлено обставини, відмінні від тих, що були встановлені у справі, про перегляд якої поставлено питання.

Так, у справі, про перегляд якої поставлено питання, встановлено, що під час розгляду справи митний орган не заперечував проти висновків експертизи щодо визначення коду товару. Однак, вважає своє рішення про визначення коду товару правомірним з огляду на можливість існування різного товару в одній партії, що обумовило різні результати дослідження.

Однак дані зауваження митного органу щодо висновків експертизи є необґрунтованими, оскільки при здійсненні митного оформлення тканини митним органом не встановлено, що позивачем задекларовано різні товари в одній партії з урахуванням того, що на дослідження, проведені відповідачем, також відбирались тканини з двох партій: темно-сірого та темно-синього кольорів. Висновки скаржника з цього приводу повністю ґрунтуються на сумнівах та припущеннях.

Отже, судові рішення Вищого адміністративного суду України від 26.04.2012 року (справа № К/9991/15555/11), від 12.01.2012 року (справа № К-23104/10, К-23536/10), від 23.08.2012 р. (справа № К/9991/33821/12) не можуть бути прийняті колегією суддів в обґрунтування доводів заявника щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, оскільки в оскаржуваній ухвалі ВАСУ від 05.11.2013 року та зазначених судових рішеннях обставини справи різні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність ознаки неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах, оскільки подібними є правовідносини, які мають тотожний суб'єктний склад, об'єкт та предмет правового регулювання, а також умови застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для можливого допуску до провадження про перегляд рішення у відповідності до ст. 237 КАС України Верховним Судом України оскаржуваної ухвали.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА :

Відмовити Східній митниці Міндоходів у допуску справи до провадження для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 05.11.2013 року (К/9991/20131/11) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-Контакт" до Східної митниці про визнання недійсним та скасування рішення.

Судді