Справа № П/811/2645/14
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

Іменем України

19.01.2016 № К/800/26302/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: головуючого судді Юрченко В.П., суддів: Голубєвої Г.К., Сіроша М.В., розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуДолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області
на постановуКіровоградського окружного адміністративного суду від 14.11.2014
та ухвалуДніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2015
у справі № П/811/2645/14
за позовомПриватного підприємства «Євротранс ПМІ»
доДолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області
проскасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.11.2014, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2015, позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 26.06.2014 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 516 818,50 грн., у тому числі 455 265,00 грн. основного платежу та 61 553,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), від 24.04.2014 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 293185,50 грн., у тому числі 195457,00 грн. основного платежу та 97728,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та №0, яким зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 153590,00 грн.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові, оскільки вважає, що постанову та ухвалу було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В письмовому запереченні на касаційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для відхилення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем у період з 17.03.2014 по 04.04.2014 на підставі направлень №15, №16, №17, №18, №19 від 17.03.2014 відповідно до наказу №100 від 06.03.2014 проведена планова виїзна перевірка Приватного підприємства «Євротранс ПМІ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт №2/11-11-22-00/33927996 від 11.04.2014, висновками якого, зокрема, встановлено порушення:

- пп.135.4.1 п.135.4, пп.135.5.11 п.135.5, п.137.1 ст.137, пп.153.1.1 п.153.1 ст.153, пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, пп.138.8.1 п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України, ст.ст.1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», у результаті чого занижено податкові зобов'язання з податку на прибуток у загальному розмірі 455265,00 грн.;

- п.188.1 ст.188, п.190.1 ст.190, п.п.198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкові зобов'язання на 43410,00 грн. та завищено податковий кредит з податку на додану вартість на суму 195 457,00 грн.

На підставі вказаного акту відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 24.04.2014:

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 683880,00 грн., у тому числі 455265,00 грн. основного платежу та 228615,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 293185,50 грн., у тому числі 195457,00 грн. основного платежу та 97728,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- №0, яким позивачу зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 153590,00 грн.

Внаслідок оскарження прийнятих відповідачем спірних рішень в адміністративному порядку, скасовано частково податкове повідомлення-рішення № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 167061,50 грн. штрафної (фінансової) санкції, а в інших частинах податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

З огляду на вказане рішення Долинською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 26.06.2014, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 516818,50 грн., у тому числі 455265,00 грн. основного платежу та 61553,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені податковим органом з огляду на встановлення:

- заниження ПП «Євротранс ПМІ» доходів за 2011 рік від реалізації комбайнів у сумі 854650,00 грн.;

- завищення ПП «Євротранс ПМІ» витрат на суму перевищення балансової вартості комбайнів від суми продажу за 2011 рік у розмірі 447727,00 грн.;

- завищення ПП «Євротранс ПМІ» витрат на суму амортизації комбайнів за 2011 рік у розмірі 116938,00 грн.;

- завищення ПП «Євротранс ПМІ» витрат на суму вартості ремонту сільськогосподарської техніки по взаємовідносинам з: ТОВ «Агатер-Груп» за 2012 рік у розмірі 137500,00 грн., за 2013 рік - 541667,00 грн.; ТОВ «Констракшн Машинері» за 2012 рік у сумі 1760,00 грн.; ФОП ОСОБА_1 за 2013 рік у сумі 11285,00 грн.; ТОВ «ТВО Східбуд» за 2013 рік у сумі 500,00 грн.; ФОП ОСОБА_2 за 2013 рік у сумі 3330,00 грн.;

- завищення ПП «Євротранс ПМІ» витрат на суму вартості послуг із перевезення по взаємовідносинам з: ПП «Подільська транспортна логістика» за 2011 рік у сумі 32479,00 грн.; ПП «Транс-Авто-Д» за 2011 рік у сумі 5807,00 грн.; ФГ «Товтри» за 2012 рік у сумі 9357,00 грн.;

- завищення ПП «Євротранс ПМІ» витрат на суму вартості робіт виконаних ПП «Ліга бухгалтерів» за 2011 рік у розмірі 15000,00 грн.;

- завищення збитків за 2011 рік, які фактично відсутні на суму 4973,00 грн.;

- заниження ПП «Євротранс ПМІ» податкових зобов'язань з податку на додану вартість при реалізації комбайнів за листопад 2011 року на суму 43410,00 грн.;

- завищення ПП «Євротранс ПМІ» податкового кредиту з податку на додану вартість за 2011 рік у сумі 7657,00 грн. за господарськими операціями з ТОВ «Подільська транспортна компанія», за листопад 2011 року - 3150,00 грн. за господарськими операціями з ТОВ «Подільська транспортна логістика» та 1161,00 грн. за господарськими операціями з ПП «Транс-Авто-Д»; за 2012 рік у сумі 48538,00 грн. за господарськими операціями з ФГ «Товтри», за жовтень 2012 року - 36667,00 грн. за господарськими операціями з ТОВ «Агатер-Груп» та за грудень 2012 року - 10000,00 грн. за господарськими операціями з ТОВ «Агатер-Груп», за 2013 рік у сумі 95852,00 грн. за господарськими операціями з ТОВ «Констракшн Машинері», за березень 2013 року - 10833,00 грн. за господарськими операціями з ТОВ «Агатер-Груп», за квітень 2013 року - 74167,00 грн. за господарськими операціями з ТОВ «Агатер-Груп», за червень 2013 року - 10500,00 грн. за господарськими операціями з ПП «Транс-Авто-Д».

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність порушень позивачем податкового законодавства та неправомірність здійснених податковим органом донарахувань.

Судова колегія касаційної інстанції погоджується з позицією судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у жовтні 2010 року ПП «Євротранс ПМІ» придбано бурякозбиральний комбайн VERVAET-617, бувший у використанні, 1998 року випуску, серійний номер НОМЕР_1, двигун якого знаходився в неробочому стані, на суму 326899,17 грн. Вказаний комбайн позивачем відповідно до наказу від 07.10.2010 обліковано як основний засіб та зареєстровано в ІДТН у Новгородківському районі, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини серії НОМЕР_2.

09.11.2010 внаслідок пожежі у моторному відділенні бурякозбирального комбайна VERVAET-617, 1998 року випуску, знищено двигун, навісне обладнання двигуна, водяний радіатор, масляний радіатор, два колеса, два диски, фари, два акумулятора, гідравлічний бак, гідравлічні та наливні шланги, комплект електропроводки двигуна та пошкоджено капот двигуна, фарбове покриття бункера, транспортер, циліндри гідравлічні, гідронасоси, що засвідчується актом про пожежу від 09.11.2010 р.

У відповідності до висновку експерта щодо вартості транспортного засобу - комбайна VERVAET-617, 1998 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, станом на 31.07.2011 ринкова вартість об'єкта оцінки становила 109489,00 грн.

У серпні 2011 року ПП «Євротранс ПМІ» реалізовано комбайн VERVAET-617, 1998 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 за ціною 217984,00 грн.

Окрім того, у 2011 році позивачем придбано два бурякозбиральні комбайни, зокрема, у червні 2011 року - VERVAET-17Т, 1994 року випуску, серійний номер 801794-193, на суму 170000,00 грн. та у серпні 2011 року - VERVAET-617, бувший у використанні, 2000 року випуску, серійний номер НОМЕР_3, частково в розібраному стані, оскільки колеса зняті для зручності транспортування, митна вартість - 712885,58 грн.

Зазначені комбайни ПП «Євротранс ПМІ» у відповідності до наказів від 15.08.2011 та від 31.08.2011 обліковано як основні засоби та зареєстровано в ІДТН у Новгородківському районі.

За договором №3108-ООЗ від 31.08.2011 ПП «Євротранс ПМІ» передало в оренду ПП «Агрофісон» комбайни бурякозбиральні VERVAET-17Т, номер 801794-193 та VERVAET-617, номер НОМЕР_3, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг). Згідно картки рахунку 361 за договором №3108-ООЗ від 31.08.2011 позивачем за період з 01.09.2011 по 30.11.2011 отримано 300000,00 грн.

Також за договором №0811-Ф від 08.11.2011 ПП «Євротранс ПМІ» надало СТОВ імені Фрунзе послуги зі збирання цукрового буряка бункерним самохідним комбайном «ВЕРВАТ» на площі 127 га на суму 105833,33 грн. (ПДВ - 21166,67 грн.), що підтверджується актом №1 здачі-прийняття робіт (надання послуг).

На реалізацію договору купівлі-продажу №081111 від 08.11.2011 позивачем у листопаді 2011 року продано ТОВ «Агротранс-Ф» бурякозбиральні комбайни VERVAET-17Т, 1994 року випуску, серійний номер 801794-193 на суму 169000,00 грн., у тому числі ПДВ - 28166,67 грн. та VERVAET-617, 2000 року, випуску серійний номер НОМЕР_3 на суму 595000,00 грн., у тому числі ПДВ - 99166,67 грн.

Згідно з пп.14.1.138 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України основні засоби - матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр (крім вартості землі, незавершених капітальних інвестицій, автомобільних доріг загального користування, бібліотечних і архівних фондів, матеріальних активів, вартість яких не перевищує 2500 гривень, невиробничих основних засобів і нематеріальних активів), що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 2500 гривень і поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік).

З огляду на положення пп.14.1.36 п.14.1 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності до абз.14 п.4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 №92 строк корисного використання (експлуатації) - очікуваний період часу, протягом якого необоротні активи будуть використовуватися підприємством/установою або з їх використанням буде виготовлено (виконано) очікуваний підприємством/установою обсяг продукції (робіт, послуг).

Відповідно до п.24 названого Положення при визначенні строку корисного використання (експлуатації) слід ураховувати: очікуване використання об'єкта підприємством/установою з урахуванням його потужності або продуктивності; фізичний та моральний знос, що передбачається; правові або інші обмеження щодо строків використання об'єкта та інші фактори.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що придбаний платником податків матеріальний актив є основним засобом, якщо він призначений для використання у господарській діяльності, його вартість перевищує 2500 грн. і очікуваний строк корисного використання становить понад один рік.

Відтак, враховуючи, що придбані позивачем комбайни у 2011 році використовувалися ПП «Євротранс ПМІ» у власній господарській діяльності, їх вартість перевищує 2500 грн. і очікуваний строк корисного використання становить понад один рік, тому суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що позивачем правомірно обліковано придбані комбайни як основні засоби.

Підставою для висновків про заниження позивачем доходів від реалізації сільськогосподарської техніки на загальну суму 854650,66 грн. стало встановлення податковим органом того, що понесені ПП «Євротранс ПМІ» витрати у розмірі 1181451,42 грн. з придбання комбайнів перевищують суму доходів отриманих від їх реалізації (854 650,66 грн.), а тому дані витрати не пов'язані з господарською діяльністю підприємства та не підлягають включенню до собівартості реалізованої продукції.

У відповідності до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Відповідно до п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно з пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до змісту п.п.138.1, 138.10 ст.138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, зокрема, собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інших витрат; інших витрат, зокрема, витрат, спрямованих на обслуговування та управління підприємством; витрат на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів. виконанням робіт, наданням послуг; інших операційних витрат; фінансових витрат; інших витрат звичайної діяльності, не пов'язаних безпосередньо з виробництвом та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Судами встановлено, з чим погоджується суд касаційної інстанції, що позивачем реалізовано основні засоби та у повному обсязі задекларовано отримані доходи і понесені витрати, які пов'язані з господарською діяльністю ПП «Євротранс ПМІ», з огляду на що, висновок відповідача про заниження ПП «Євротранс ПМІ» доходів за 2011 рік від реалізації комбайнів у сумі 854650,00 грн. спростовується матеріалами справи.

Окрім того ПП «Євротранс ПМІ» до складу витрат операційної діяльності (собівартість виготовлених та реалізованих товарів) віднесено амортизацію на основні засоби - комбайни у загальному розмірі 116938,00 грн., у тому числі за ІІІ квартал 2011 року - 72202,00 грн. та за ІV квартал 2011 року - 44736,00 грн.

Згідно з п.144.1 ст.144 Податкового кодексу України амортизації підлягають витрати на придбання основних засобів, нематеріальних активів та довгострокових біологічних активів для використання в господарській діяльності.

Відповідно до пп.145.1.2 п.145.1 ст.145 Податкового кодексу України нарахування амортизації здійснюється протягом строку корисного використання (експлуатації) об'єкта, який встановлюється наказом по підприємству при визнанні цього об'єкта активом (при зарахуванні на баланс), але не менше ніж визначено в пункті 145.1 і призупиняється на період його виводу з експлуатації (для реконструкції, модернізації, добудови, дообладнання, консервації та інших причин) на підставі документів, які свідчать про виведення таких основних засобів з експлуатації).

Підсумовуючи вищевикладене, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що, оскільки основні засоби, на які позивачем у 2011 році нараховано амортизацію у загальному розмірі 116938,00 грн. використовувалися ПП «Євротранс ПМІ» у господарській діяльності, тому висновки податкового органу про завищення собівартості виготовленої та реалізованої продукції за рахунок нарахування амортизації по основним засобам є необґрунтованим.

Також ПП «Євротранс ПМІ» до складу інших витрат звичайної діяльності та інших операційних витрат за ІІІ та ІV квартали 2011 року віднесено, зокрема, суму перевищення витрат від продажу основного засобу над балансовою вартістю у розмірі 447727,41 грн.

У відповідності до п.146.13 ст.146 Податкового кодексу України сума перевищення доходів від продажу або іншого відчуження над балансовою вартістю окремих об'єктів основних засобів та нематеріальних активів включається до доходів платника податку, а сума перевищення балансової вартості над доходами від такого продажу або іншого відчуження включається до витрат платника податку.

При оцінці правильності врахування позивачем у податковому обліку доходів від продажу основного засобу, суди дійшли обґрунтованого висновку, що, оскільки сума перевищення балансової вартості над доходами від продажу основних засобів склала 447727,41 грн., що підтверджено податковим органом за результатами перевірки, відповідно ПП «Євротранс ПМІ» правомірно віднесено таку суму до складу витрат за ІІІ та ІV квартали 2011 року.

Мотивом для донарахування позивачу податку на додану вартість стали висновки відповідача про заниження ПП «Євротранс ПМІ» податкових зобов'язань з податку на додану вартість за листопад 2011 року за господарськими операціями з реалізації комбайнів на суму 43410,00 грн., оскільки під час реалізації комбайна бурякозбирального, раніше ввезеного на митну територію України, підприємством у порушення вимог п.188.1 ст.188, п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України до бази оподаткування податком на додану вартість включено суму ПДВ у розмірі 99166,67 грн. лише з продажної вартості, тоді як митна вартість становить 142577,12 грн.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем у листопаді 2011 року на підставі податкових накладних №3 від 10.11.2011, №4 від 11.11.2011 та №6 від 17.11.2011 задекларовано податкове зобов'язання у розмірі 99166,67 грн. за господарською операцією з ТОВ «Агротранс-Ф». При цьому позивачем база оподаткування визначалася за договірними цінами, які в розумінні пп.14.1.71 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України є звичайними цінами, однак такі ціни є нижчими від митної вартості комбайнів, визначеної під час їх ввезення на митну територію України.

Суд касаційної інстанції вважає, що, даючи правову оцінку обставинам у справі по цьому епізоду, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що податковим органом під час визначення бази оподаткування господарських операцій з реалізації позивачем комбайнів не вірно застосовано п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України, оскільки митна вартість та звичайна ціна при визначенні бази оподаткування господарських операцій з реалізації на території України імпортованого товару не є тотожними.

База оподаткування під час подальшої реалізації на території України імпортованого товару, в силу вимог абз.3 п.188.1 ст.188, пп.14.1.71, 14.1.219 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, визначається з огляду на договірну вартість такого товару, з застереженням про те, що така вартість повинна бути не нижчою звичайних цін, визначених ст. 39 Податкового кодексу України, а не меншою ніж митна вартість.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що за договором на технічне обслуговування та ремонт техніки №1508А від 15.08.2012 ТОВ «Агатер-Груп» надало ПП «Євротранс ПМІ» послуги з обслуговування та ремонту сільськогосподарської техніки (культиваторів, сівалок, глибокорозпушувача, борон), що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), попередніми калькуляціями вартості виробництва продукції та податковими накладними.

Зазначені обставини також підтверджуються і поясненнями, допитаного судом першої інстанції, свідка ОСОБА_3, який до листопада 2013 року займав посаду директора ТОВ «Агатер-Груп» та підтвердив проведення господарських операції ТОВ «Агатер-Груп» з ПП «Євротранс ПМІ» із надання послуг з ремонту сільськогосподарської техніки у період з листопада 2012 року по вересень 2013 року.

У грудні 2012 року ТОВ «Констракшн Машинері» надало ПП «Євротранс ПМІ» послуги з ремонту телескопічного навантажувача на суму 2112,00 грн., що підтверджується актом на ремонт, податковою накладною та попередньою калькуляцією вартості виробництва продукції.

У лютому 2013 року ФОП ОСОБА_1 виконав для ПП «Євротранс ПМІ» роботи з ремонту технічних засобів марки JCB на суму 11285,00 грн., що підтверджується актом прийняття-здачі виконаних робіт.

Відповідно до договору №09/01-ПЄ від 01.01.2013 ТОВ «Торгово-виробниче об'єднання «Східбуд» у березні 2013 року надало ПП «Євротранс ПМІ» послуги з ремонту пультів електроніки на суму 3000,00 грн. (без ПДВ), що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) та податковою накладною.

У листопаді 2013 року ФОП ОСОБА_4 надав ПП «Євротранс ПМІ» послуги з регулювання клапанів і проведення технічного огляду колісного трактора на суму 3330,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт та попередньою калькуляцією вартості виробництва продукції.

Внаслідок реалізації вищенаведених договорів та за результатами проведення господарських операцій з ТОВ «Агатер-Груп», ТОВ «Констракшн Машинері», ФОП ОСОБА_1, ТОВ «Торгово-виробниче об'єднання «Східбуд», ФОП ОСОБА_4 позивач збільшив витрати операційної діяльності (собівартість виготовлених та реалізованих товарів) на вартість ремонту сільськогосподарської техніки за 2012 рік на суму 139260,01 грн., за 2013 рік - 559281,69 грн.

Також за результатами проведення господарських операцій з ТОВ «Агатер-Груп», ТОВ «Констракшн Машинері» сформовано податковий кредит, за жовтень 2012 року в сумі 36667,00 грн., за грудень 2012 року - 10000,00 грн., за січень 2013 року - 352,00 грн., за березень 2013 року - 10833,00 грн., за квітень 2013 року - 74167,00 грн.

За договором №2-01012011 про бухгалтерське обслуговування від 01.01.2011 ПП «Бухгалтерське бюро 2006» виконало для ПП «Євротранс ПМІ» роботу з бухгалтерського та податкового обліку у ІV кварталі 2011 року на суму 15000,00 грн. без ПДВ, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000043 від 31.12.2011. Зазначений акт від виконавця підписано директором ПП «Бухгалтерське бюро 2006» ОСОБА_5 та скріплено печаткою ПП «Ліга бухгалтерів».

Судами було встановлено, що згідно довідок з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України керівником, як Приватного підприємства «Бухгалтерське бюро 2006», так і Приватного підприємства «Ліга бухгалтерів» є ОСОБА_5.

Зазначені обставини також підтверджуються і поясненнями, допитаного судом першої інстанції, свідка ОСОБА_5, яка пояснила, що вона дійсно є директором Приватного підприємства «Бухгалтерське бюро 2006» і Приватного підприємства «Ліга бухгалтерів», печатки яких зберігаються у неї в сейфі. Свідок показала, що у ІV квартал 2011 року ПП «Бухгалтерське бюро 2006» виконало для ПП «Євротранс ПМІ» роботу з бухгалтерського та податкового обліку підприємства, однак в акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) нею помилково проставлено печатку ПП «Ліга бухгалтерів», замість печатки ПП «Бухгалтерське бюро 2006».

Окрім того, позивачем у перевіряємому періоді задекларовано витрати та податковий кредит за господарськими операціями з ПП «Подільська транспортна логістика» за договором про надання транспортних послуг №26 від 31.08.2011, ПП «Транс-Авто-Д» за договорами про надання транспортних послуг №299 від 07.11.2011, №29/13 від 07.01.2013 та ФГ «Товтри» за договором №44/12 від 04.05.2012.

Декларування показників податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за вказаними господарськими операціями, були здійснені на підставі первинних документів, які характерні для такого роду господарських взаємовідносин та обов'язковість ведення яких передбачена нормами законодавства України, а саме: актів виконаних робіт, актів здачі-прийняття робіт та податкових накладних.

За змістом пункту 138.4 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

У відповідності до пункту 138.8 статті 138 Податкового кодексу України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Відповідно до підпункту «г» 138.8.5 пункту 138.8 статті 138 Податкового кодексу України до складу загальновиробничих витрат включаються витрати на утримання, експлуатацію та ремонт, страхування, оперативну оренду основних засобів, інших необоротних активів загально виробничого призначення.

В силу вимог підпункту 138.10.2 пункту 138.10 статті 138 Податкового кодексу України до складу інших витрат включаються адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством, в тому числі витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів загальногосподарського використання (оперативна оренда (у тому числі оренда легкових автомобілів), придбання пально-мастильних матеріалів, стоянка, паркування легкових автомобілів, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона), винагороди за консультаційні, інформаційні, аудиторські та інші послуги, що отримує платник податку для забезпечення господарської діяльності.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського облік, та інших документів, встановлених розділом цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

За вимогами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Проведення господарських операцій суб'єкта господарювання, за змістом статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Згідно частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність.

Таким чином первинні документи по відображенню господарчих операцій є основою для податкового обліку.

Судами були досліджені всі первинні документи та встановлено дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум, віднесених до податкового кредиту та складу витрат, а також реальне виконання сторонами, укладених правочинів.

А також об'єктивно враховано, що такий недолік в оформленні акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000043 від 31.12.2011 як проставлення печатки іншого підприємства, в даному випадку не є істотним і таким, що нівелює правове значення цього документу, оскільки у ньому містяться усі обов'язкові реквізити, визначені ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які дають можливість ідентифікувати особу від імені якої складено такий первинний документ.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що позивачем доведено дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум, віднесених до складу витрат та податкового кредиту, а також надано всі первинні документи, що стосуються господарських операцій за участю контрагентів, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення позивачем законної мети їх здійснення, відтак суди дійшли правильного висновку про правомірність формування позивачем податкового кредиту та складу витрат на підставі розрахунків, проведених за наслідками господарських операцій з контрагентами.

Також колегія суддів касаційної інстанції вважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій, що відповідачем не доведено правомірність висновків акта перевірки №2/11-11-22-00/33927996 від 11.04.2014 щодо відсутності у позивача збитків за 2011 рік у сумі 4973,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про те, що спірні податкові повідомлення-рішення є такими, що не ґрунтуються на нормах закону, а тому вони підлягають скасуванню.

За таких обставин та з урахуванням вимог частини 3 статті 2, частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суди дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності законних підстав для задоволення позову.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення судами апеляційної та першої інстанцій були порушені норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до пункту 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За наведених обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваних судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - відхилити.

2. Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.11.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2015 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, що беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.П.Юрченко
Судді Г.К.Голубєва
М.В.Сірош