Справа № 340/592/15-а
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року Справа № 876/11479/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області на постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ :

18 вересня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати незаконними дії управління пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області (далі - УПФ України у Верховинському районі) щодо відмови у внесенні в періоди роботи, включені в обрахування стажу для призначення пенсії за віком, періоди з 11.02.1992 року по 31.12.1992 року та з 01.01.1994 року по 25.03.1999 року, зобов'язавши відповідача здійснити відповідний перерахунок та виплатити заборгованість, починаючи з 19 червня 2014 року.

Постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 було задоволено частково. Визнано неправомірними дії УПФ України у Верховинському районі щодо відмови у зарахуванні позивачу до трудового стажу періодів роботи з 11 лютого 1992 року по 31 грудня 1992 року та з 01 січня 1994 року по 25 березня 1999 року збірником масла у Голівській сільській раді Верховинського району.

Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з урахуванням періодів роботи з 11 лютого 1992 року по 31 грудня 1992 року та з 01 січня 1994 року по 25 березня 1999 року збірником масла у Голівській сільській раді Верховинського району, починаючи з 18 березня 2015 року.

Адміністративний позов в частині позовних вимог про зобов'язання УПФ України у Верховинському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 за період з 19 червня 2014 року по 17 березня 2015 року залишено без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі УПФ України у Верховинському районі просить зазначене судове рішення скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що зустрічною перевіркою не підтверджено стажу роботи позивача у спірні періоди. Зазначає, що первинні документи та платіжні документи по нарахуванню заробітної плати ОСОБА_2 відсутні, у книзі наказів є недостовірності. Тому підстав для зарахування до стажу роботи у спірні періоди відповідач не вбачає.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що у трудовій книжці позивача містяться відомості про його роботу збірником масла в Голівській сільській раді Верховинського району з 11.02.1992 року по 31.12.1992 року відповідно розпоряджень № 40 «а» та № 65, а також з 01.01.1994 року по 25.03.1999 року відповідно до розпоряджень № 1 та № 14 (записи під №№ 7, 8, 11, 12).

Факт роботи ОСОБА_2 збірником масла в Голівській сільській раді, крім записів у трудовій книжці, також підтверджується копією рішення виконкому Голівської сільської ради № 6 від 26.02.1992 року, платіжними відомостями, видатковими касовими ордерами за 1992 рік та показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які в період 1992-1999 років працювали відповідно на посадах голови та секретаря Голівської сільської ради.

Із оглянутої в судовому засіданні книги розпоряджень виконкому Голівської сільської ради за 1990-2003 року встановлено, що в ній містяться розпорядження № 40 «а» від 11.02.1992 року та № 1 від 01.01.1994 року про прийняття ОСОБА_2 на роботу в Голівську сільську раду збірником масла. Будь-які належні докази про недостовірність чи фіктивність цих розпоряджень відсутні.

Тому суд дійшов висновку, що відповідачем при призначенні пенсії неправомірно відмовлено позивачу у зарахуванні до трудового стажу періодів його роботи збірником маслі в Голівській сільській раді з 11 лютого 1992 року по 31 грудня 1992 року та з 01 січня 1994 року по 25 березня 1999 року.

Даючи правову оцінку доводам апелянта та оскаржуваному судовому рішенню, суд апеляційної інстанції виходить із таких міркувань.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Як встановлено судом першої інстанції та слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 працював збірником масла в Голівській сільській раді Верховинського району з 11.02.1992 року по 31.12.1992 року відповідно розпоряджень № 40 «а» та № 65, а також з 01.01.1994 року по 25.03.1999 року відповідно до розпоряджень № 1 та № 14 (а.с. 8-9).

Окрім того, факт роботи позивача збірником масла в Голівській сільській раді підтверджується також копією рішення виконкому Голівської сільської ради № 6 від 26.02.1992 року, платіжними відомостями та видатковими касовими ордерами за 1992 рік.

Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

На переконання апеляційного суду, наявний у ОСОБА_2 трудовий стаж повністю підтверджений записами у його трудовій книжці та сумнівів щодо своєї об'єктивності чи достовірності не викликають.

Крім того, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції правильно встановлено, що зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами повністю підтверджується факт безпосередньої зайнятості позивача на такій роботі.

Щодо доводів апелянта на відсутність доказів про сплату страхових внесків за спірний період апеляційний суд зазначає таке.

Абзацом першим частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що страховим стажом слід вважати період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до положень пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону № 1058-IV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Механізм обов'язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних прав.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону № 1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов'язок страхувальника сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (частина шоста статті 20 Закону № 1058-IV) незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 20 Закону № 1058-IV).

З огляду на викладене, на переконання апеляційного суду, відповідальність за несплату страхових внесків несе страхувальник, тобто підприємство, в якому працював позивач.

Таким чином, на думку апеляційного суду, позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача зарахувати спірний період до трудового стажу, здійснити перерахунок трудового стажу та перерахунок пенсії є підставними та правомірно задоволені судом першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2015 року у справі № 340/592/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Ухвала у повному обсязі складена 28 січня 2016 року.