Справа № 2107/2-а-4059/11
Суддя: Крапівіна О. П.
Дата ухвалення: 2012-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 2107/2-а-4059/11
Провадження № 2-а/2107/60/2012
П О С Т А Н О В А

іменем України

21.03.2012 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі;

головуючого судді Крапівіної О.П.

при секретарі Голузей О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації та Херсонського КЗС про стягнення недоплаченої суми на оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилається на те, що він є потерпілим від аварії на ЧАЕС, посвідчення №023260 серія А категорія 1, видане 19.01.1995 року Херсонською облдержадміністрацією. Відповідно статті 48 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " щомісячна виплата в таких розмірах - інвалідам 3-ї групи - чотири мінімальної заробітної плати, - учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС 1 категорії - п'ять мінімальних зарплат (частина 4 ст. 48 в редакції Закону України № 230/96 ВР від 06.06.96р). щорічно допомога на оздоровлення нараховується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення, виплачується допомога Херсонським обласним центром у разі виникнення права на щорічну допомогу з різних підстав, передбачених ч.4 цієї статті, надається одна з них, за вибором особи, (частина п'ята ст48 із змінами, внесенні згідно із Законом № 563-ХІ4 від 25.03.99, № 2638 - 111 від 11.07.2001 року). Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати (ст.48 ч.7 згідно із Законом № 23096 від 06.06.96)(ст.48 № 25342 від 01.07.92 року).

За 2008, 2009, 2010, 2011 роки він отримав допомогу на оздоровлення значно нижчу ніж це передбачено ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вважає, що такі дії є незаконними, просить нарахувати Управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації недоплачені суми на оздоровлення за 2008, 2009, 2010, 2011 у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, стягнути недотримані кошти з Херсонського центру соціального захисту населення.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, наполягає на задоволенні позову .

Представник відповідача до суду не з'явилась, надала письмові заперечення в яких заперечує проти задоволення позову, та заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини.

Позивач є постраждалим від аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, що підтверджується посвідченням .

Судом також встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача, та йому призначена та виплачується щорічна грошова допомога на оздоровлення на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , розмір такої допомоги становить 90 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вказаний закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв'язання пов'язаних з нею проблем медичного та соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території.

У відповідності до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Враховуючи особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обумовлену цим необхідність їх адекватного соціального захисту, Верховна Рада України доповнила Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" статтею 71, в якій встановлено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону. Крім того, делегуючи повноваження Кабінету Міністрів України щодо визначення порядку проведення таких виплат Верховна Рада України зазначену законом не надавала йому право змінювати розмір в сторону зменшення, передбачених законом виплат.

Так, зокрема, відповідно до ст. 67 вказаного Закону конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Також необхідно зазначити, що зазначені Постанови Кабінету Міністрів України є підзаконними нормативно-правовим актами (прийнятими на виконання закону), тому у разі виникнення колізії між їх нормами та нормами закону, застосуванню підлягають положення останнього.

Разом з тим, дія ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" була зупинена на 2007 рік Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік". Проте, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Пунктом 28 розділу II Закону України від 28.12.2007, № 107-УІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", частину 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було викладено в новій редакції, але Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 вказаний пункт Закону визнано неконституційним.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, в даному спорі застосуванню підлягає ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, а не Постанов Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року та № 562 від 12.07.2005 року. Отже, позивач мав право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат із розрахунку розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, встановлених Законами України про Державний бюджет на відповідний рік.

Тому ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" діє в редакції, яка була до внесення відповідних змів Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", передбачає виплату щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам II групи в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Частиною 5 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захист) громадян. Крім того, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20.09.2005р. № 93і

"Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що виплата таких компенсацій та допомог провадиться управліннями праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадян та центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Доводи відповідача про відсутність кошторисних призначень для реалізації ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не можуть бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону.

Як вбачається із змісту Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та бюджетної програми "Компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, та допомоги на оздоровлення..." виплата щорічної допомоги на оздоровлення потерпілих від Чорнобильської катастрофи проводиться на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю визначених законом осіб, внаслідок радіоактивного забруднення території.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 6 -11, 71, 99, КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неправомірними дії управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації, Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної одноразової допомоги на оздоровлення, передбачену ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації, Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічну одноразову допомогу на оздоровлення в розмірі, передбаченому ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат в період з 18 травня 2011 року по день постановлення рішення з урахуванням різниці яка була виплачена в цей період.

В іншій частині позов залишити без розгляду. На постанову може бути подана апеляція протягом десяти днів після проголошення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_2