Справа № 457/1252/15-а
Суддя: Василюк Т. В.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/1252/15-а
провадження №2-а/457/6/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря Овчиннікової Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці і соціального захисту населення Трускавецької міської ради про стягнення недоотриманої одноразової компенсації згідно ст. 48 Закону України № 796-XII від 28.02.1991 року,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Трускавецького міського суду з позовною заявою до Управління праці і соціального захисту населення Трускавецької міської ради про стягнення недоотриманої одноразової компенсації згідно ст. 48 Закону України № 796-XII від 28.02.1991 року.

Свою заяву мотивує тим, що з 27 вересня 2006 року він являється інвалідом третьої групи ІВВВ захворювання, повязаного з роботами ліквідації наслідків на ЧАЕС першої категорії. Положеннями ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року його віднесено до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок ЧАЕС з 1996 року. Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи розмірі 30 мінімальних заробітних плат, при цьому розмір заробітної плати встановлюється на момент виплати. Просить визнати дії відповідача неправомірними у відмові перерахунку та виплаті згідно з ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразової допомоги у розмірі 30 мінімальних зарплат на момент отримання виплати як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеного до першої категорії інвалідів третьої групи ІВВВ; стягнути на його користь од разову компенсацію у розмірі 30 мінімальних зарплат як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеного до першої категорії інвалідів третьої групи ІВВВ, а також допустити негайне виконання рішення суду.

Від представника відповідача на адресу суду надійшло заперечення, де представник відповідача зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Позивач не подав до суду доказів, які б підтверджували факт відмови управлінням праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради у перерахунку йому одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач не обґрунтував, у чому полягають неправомірні дії управління. Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. відповідно до підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 року № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України» установлено, що розмір одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, для інвалідів третьої групи становить 189,6 грн. Просила відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову повністю.

Позивач у судовому засіданні позовні вимог підтримав у повному обсязі та просив адміністративний позов задовольнити, також пояснив, що не може надати документи, які просить позивач, оскільки він виїхав з окупованих територій та не має можливості туди повернутися. Вважає, що представник відповідача самостійно може встановити необхідні для виплат факти.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, викладених у запереченні, суду пояснила, що відповідач звертався до управління праці і соціального захисту населення Трускавецької міської ради щодо виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоровю внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. Як зазначено у листі від 24 листопада 2015 року № 1705, ОСОБА_2 було запропоновано долучити довідку про те, що він не отримував одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоровю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС протягом періоду з 2006 року до 30.03.2015 року. Такої довідки ОСОБА_2 не надав, самостійно управлінню праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради таку інформацію отримати не вдалось.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 30 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до управління праці та соціального захисту населення з заявою про виплату йому одноразової допомоги у звязку з втратою здоровя /а.с.8/. Управлінням праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради 24 листопада 2015 року ОСОБА_2 було надано відповідь на його заяву, у якій зазначено, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплата одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоровю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, проводиться протягом одного місяця з дня встановлення інвалідності. Відповідно до поданої заявником копії довідки МСЕК серія ДОН-04 № 018504 інвалідність ОСОБА_2 встановлена у 2006 року. Для подальшого розгляду звернення ОСОБА_2 йому було запропоновано долучити за місцем реєстрації довідку про те, що він не отримував одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоровю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС протягом періоду з 2006 року до 30.03.2015 року /а.с. 17/.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, при цьому органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 104 КАС України вбачається, що до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Як суб'єкт владних повноважень відповідач повинен діяти з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), як це передбачено ст. 2 КАС України. Як зазначив Пленум ВАСУ у п.1 Постанови від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

ОСОБА_2 управлінням праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради не було відмовлено у праві на отримання одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоровю, а запропоновано долучити довідку видану за місцем реєстрації про те, що він не отримував одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоровю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС протягом періоду з 2006 року до 30.03.2015 року.

Те, що право на звернення до суду за захистом є диспозитивним правом, зовсім не означає, що кожен може вимагати надання судового захисту правам, свободам чи інтересам будь-якої особи. За загальним правилом, право на звернення до суду за захистом належить особі, яка вважає якесь своє право, свободу чи інтереси порушеними.

Суд вважає, що управлінням праці та соціального захисту населення було неналежно розглянуто заяву ОСОБА_2, оскільки відповідь листом від 24 листопада 2015 року № 1705 управління праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради не тягне за собою жодних юридичних наслідків і не вирішує поставленого в заяві питання.

Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов'язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Право позивача на отримання одноразової допомоги ніким не оспорюється. Позивачем не надав підтверджуючих документів, що відповідачем відмовлено йому у нарахуванні одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоровю, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Тому суд вважає, що для повного захисту прав та інтересів позивача необхідно зобов'язати відповідача надати позивачу відповідь, яка відповідає вимогам чинного законодавства.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 71, 138, 139, 160-163 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління праці і соціального захисту населення Трускавецької міської ради про визнання неправомірною відмови у перерахунку та виплаті згідно ст. 48 Закону України № 796-XII від 28.02.1991 року одноразової допомоги у розмірі 30 мінімальних заробітних плат та стягнення одноразової компенсації відмовити.

Зобовязати Управління праці і соціального захисту населення Трускавецької міської ради належним чином розглянути заяву ОСОБА_2 від 30.10.2015 року про виплату одноразової допомоги та прийняти рішення по суті вказаної заяви.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови, з одночасною подачею її копії до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Суддя Василюк Т.В.

Постанова в повному обсязі виготовлена 01.02.2016 року.