Справа № 804/10966/15
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2016 рокусправа № 804/10966/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року

по справі № 804/10966/15 за позовом управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬК - АВТО"

про стягнення боргу,-

ВСТВНОВИВ:

У серпні 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська звернулося до суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬК - АВТО" про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 в сумі 6960,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Публічне акціонерне товариство "ДНІПРОПЕТРОВСЬК - АВТО", в порушення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не відшкодувало управлінню ПФУ фактичні витрати на виплату і доставку пільгової пенсії (за списком №2), яку призначено колишньому працівнику підприємства ОСОБА_1.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач не є правонаступником прав та обов'язків підприємства, на якому працював ОСОБА_1

21.01.2016 року до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через канцелярію надійшло клопотання Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про витребування доказів.

Щодо заявленого клопотання колегія суддів зазначає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки документи, які вказані в клопотанні позивача про забезпечення доказів були надані до матеріалів справи, а тому додаткового їх витребування не має потреби.

Сторони до суду не з'явилися. Про день, місце та час розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є належний доказ, що дає судові підстави для застосування положень частини 4 статті 196 КАС України.

У зв'язку з неявкою сторін фіксування судового засідання не здійснювалось, відповідно ч.1 ст. 41 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Публічне акціонерне товариство "ДНІПРОПЕТРОВСЬК - АВТО" є юридичною особою, та як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська.

Відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з січня по червень 2015 року, УПФУ були здійснені витрати на виплату та доставку пенсії колишньому працівнику відповідача ОСОБА_1, згідно яких відповідач повинен був відшкодувати частку зазначених витрат на загальну суму 6960,75 грн.

У зв'язку з тим, що вказана сума відповідачем у добровільному порядку не відшкодована, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволені позовних вимог дійшов висновку, що за загальними правилами на підприємства покладено обов'язок по відшкодуванню органам пенсійного Фонду фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" ст..13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", однак відповідач не має обов'язку відшкодовувати УПФУ понесені витрати на виплату та доставку пільгової пенсії гр. ОСОБА_1, оскільки вказана особа не працювала у відповідача, а відповідно не набула стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії, на цьому підприємстві, при цьому, суд зазначив про відсутність підстав вважати, що відповідач є правонаступником прав та обов'язків підприємства, на якому працював ОСОБА_1

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такими висновками, зважаючи на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 з 19.06.1985 р. працював на посаді газозварника Орджонікідзевської станції технічного обслуговування автомобілів №11 Дніпропетровського обласного підприємства автомотосервіса та торгівлі "Дніпропетровськавтомотосервіс" та був звільнений 08.01.1993р. (а.с.64).

Постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 23.01.2012р. (справа №2-а-428/9/12), яку залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2013р., враховуючи пільговий стаж, набутий під час роботи на посаді газозварника Орджонікідзевської станції технічного обслуговування автомобілів №11 Дніпропетровського обласного підприємства автомотосервіса та торгівлі "Дніпропетровськавтомотосервіс", зобов'язано УПФУ призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі ст..13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.65-67).

З огляду на фактичні витрати по виплаті та доставці пільгової пенсії ОСОБА_1, управління ПФУ пред'явило вимоги по їх відшкодуванню Публічному акціонерному товариству "ДНІПРОПЕТРОВСЬК - АВТО", вважаючи це підприємство правонаступником прав та обов'язків підприємства, на якому ОСОБА_1 набув пільговий стаж.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що Публічне акціонерне товариство "Дніпропетровськ - Авто" створене як Відкрите акціонерне товариство "ДАС", зареєстроване виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів свідоцтво №0047 від 06.09.1995р., перейменоване у Відкрите акціонерне товариство "Дніпропетровськ - Авто" згідно рішення Загальних зборів акціонерів 14.04.2013р. та продовжує свою діяльність як Публічне акціонерне товариство "Дніпропетровськ-Авто" у зв'язку з перейменуванням згідно з рішеннями Загальних зборів акціонерів від 23.03.2010р. та приведенням у відповідність до Закону України "Про акціонерні товариства" (п.1.1 Статуту ПАТ "Дніпропетровськ - Авто").

Відповідно до п.1.2 Статуту Товариство є правонаступником Дніпропетровського орендного підприємства "Автосервіс", Відкритого акціонерного товариства "ДАС", Відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровськ-Авто" у зв'язку з перейменуванням та Дочірнього підприємства "Універсал-Авто", Дочірнього підприємства "Нікополь-Авто", Дочірнього підприємства "Павлоград-Авто" у зв'язку з реорганізацією шляхом приєднання до Товариства.

Позиція УПФУ щодо правонаступництва, полягає у тому, що ПАТ "Дніпрорпетровськ-Авто" є правонаступником ВАТ "ДАС", при формуванні статутного фонду якого було передано майно Орджонікідзевської станції технічного обслуговування автомобілів, на якій працював ОСОБА_1 до 08.01.1993р.

Так, із Статуту ПАТ "Дніпропетровськ-Авто" дійсно вбачається, що зазначене Товариство є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "ДАС".

У свою чергу, ВАТ "ДАС" створено на підставі Установчого договору №АТ - 30 від 09.07.1993р. та зареєстровано як юридична особа виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів, свідоцтво №0047 від 06.09.1995р.

Таким чином, ВАТ "ДАС" створено після звільнення ОСОБА_1 з Орджонікідзевської станції технічного обслуговування автомобілів №11 Дніпропетровського обласного підприємства автомотосервіса та торгівлі "Дніпропетровськавтомотосервіс", а отже останній не міг працювати у ВАТ "ДАС".

Із Статуту ВАТ "ДАС" не вбачається того, що зазначене Товариство є правонаступником Дніпропетровського обласного підприємства автомотосервіса та торгівлі "Дніпропетровськавтомотосервіс".

В той же час, матеріали справи дійсно свідчать про те, що при формуванні статутного фонду ВАТ "ДАС" було передано майно Орджонікідзевської станції технічного обслуговування автомобілів.

Але, сам факт передачі майна, як внесок до статутного фонду новоствореного суб'єкта підприємницької діяльності, не може свідчити про те, що цей суб'єкт підприємницької діяльності є правонаступником прав та обов'язків підприємства, майно якого передано до статутного фонду.

Оскільки, суду не надано інших доказів, які б свідчили про реорганізацію/ліквідацію Дніпропетровського обласного підприємства автомотосервіса та торгівлі "Дніпропетровськавтомотосервіс" та перехід прав та обов'язків цього підприємства до іншого суб'єкта підприємницької діяльності, то у суду відсутні підстави для висновків про те, що відповідач у справі є правонаступником прав та обов'язків підприємства на якому працював ОСОБА_1 та на якому останній набув стаж для призначення пільгової пенсії.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року по справі № 804/10966/15 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили після її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст.212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 28.01.2016 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва