Справа № 821/3655/15-а
Суддя: Циганій С.І.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/3655/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Циганій С.І.,

при секретарі: Пономаренко М.М.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - Шилова М.І., представника третьої особи - Домківого П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Херсонської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову - командитне товариство науково-впроваджувальна фірма "Нові технології" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулася до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Херсонської області (далі - відповідач, Головне управління), у якому просить: зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області розглянути за заявою ОСОБА_4 питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,0991 га яка розташована на території Раденської сільської ради Цюрупинського району, для ведення садівництва та прийняти за наслідками розгляду цієї заяви рішення, передбачене ч.9 ст.118 Земельного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі наказу йому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, у зв'язку з чим позивачем було укладено договір із командитним товариством науково-впроваджувальна фірма "Нові технології", яка і була розроблена та погоджена у відповідності з чинним законодавством. 26.03.2015р. ОСОБА_4 подала до відповідача заяву про затвердження проекту землеустрою та надання у власність земельної ділянки.

Однак, листом №19-21-7777.10-353/42-15-СГ від 14.07.2015р. Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повідомило ОСОБА_4 про відмову у задоволенні такої заяви, вказавши, що поданий проект землеустрою не відповідає вимогам закону з огляду на недотримання позивачем постанови КМУ від 04.03.2004р. №266. Позивач вважає таку відмову протиправною, а тому звернувся з відповідним позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав зазначених в письмових запереченнях. В яких зазначив, що оскаржуваний лист відмова №19-21-7777.10-353/42-15-СГ від 14.07.2015р. прийнято правомірно, в межах повноважень та на підставі законодавства України.

Представник третьої особи в судовому засіданні заначив, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 відповідає вимогам чинного законодавства, просив позов задовольнити.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

11.03.2014р. Головним управлінням Держземагенства у Херсонській області винесено наказ №ХС/:03:001/00001712 «Про надання гр.ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою», яким ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0991 га із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Раденської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області для ведення індивідуального садівництва у садово-дачному товаристві «Славутич».

02.02.2015р. проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 погоджено у встановленому ст.186-1 Земельного кодексу України порядку, про що свідчить висновок відділу Держземагентства у Цюрупинському районі Херсонської області №16.

Позивач подала до Головного управління Держземагенства у Херсонській області заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0991 га із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Раденської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області

За результатами розгляду вказаної заяви Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області листом №19-21-7777.10-353/42-15-СГ від 14.07.2015р. відмовлено ОСОБА_4 у затвердженні проекту землеустрою. Відповідачем у листі відмові зазначено, що завдання на виконання робіт не відповідає Постанові КМУ від 04.03.2004р. №266; склад угідь у висновку (стор.32) та експлікація земельних угідь (проектна) не відповідає складу угідь, зазначеному в експлікації земельних угідь (існуюча), довідці (стор.13) та у витязі з Державного земельного кадастру; відсутні прив'язка межових знаків до пунктів державної геодезичної мережі.

Згідно з частиною другою статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

У відповідності до пункту "б" частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

При цьому, з огляду на зміст підпункту „в" частини третьої статті 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Пунктом „в" частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадянам України гарантується право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

У відповідності до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України).

При цьому вказане законодавче положення містить застереження, за яким у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч.8 ст.118 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч.4 статті 123 ЗК України).

Відповідно до вимог частини першої статті 186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

В силу частини четвертої статті 186-1 Земельного кодексу України, розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (частина п'ята статті 186-1 Земельного кодексу України)

Згідно ч.6 ст.186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Положеннями частини сьомої статті 186-1 Земельного кодексу України встановлено, що органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій", проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за наявності таких об'єктів); розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Відповідно до ч.9 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державн.ої чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Крім того, суд наголошує, що єдиною підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації (частина шоста статті 186-1 Земельного кодексу України).

Суд звертає увагу, що відповідно до ст.50 Закону України "Про землеустрій" проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою. Такий документ як "Завдання на виконання робіт" чинним законодавством не передбачений. Слід зазначити що в еталоні який розробив відповідач та рекомендував до використання також відсутній такий документ як "Завдання на виконання робіт".

Щодо зауважень про відсутність прив'язки межових знаків до пунктів державної геодезичної мереж, суд зазначає наступне.

Чинним законодавством не визначено форму та зміст документів, в цілому зміст та форма документа залишається на розсуд розробника документації. В 2014р. відповідач рекомендував розробникам землевпорядної документації та своїм територіальним підрозділам до використання еталон Проекту землеустрою щодо відведення. Документація сформована відповідно до еталону який рекомендує до використання відповідач. В документації присутня прив'язка межових знаків до державної геодезичної мережі (Матеріали перенесення меж земельної ділянки в натурі - Проект землеустрою гр. ОСОБА_4), нанесення прив'язки до державної геодезичної мережі виконана способом який рекомендований Еталоном розробленим відповідачем (матеріали перенесення меж земельної ділянки в натурі в Еталоні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки).

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що проект землеустрою відповідає вимогам статті 50 Закону України "Про землеустрій", а тому посилання відповідача у своєму рішенні викладеному в листі від 14.07.2015р. 19-21-7777.10-353/42-15-СГ на невідповідність проекту землеустрою не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд зазначає, що суб'єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження.

Згідно ч.3. ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області розглянути повторно заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягають задоволенню.

Однак вимоги позивача про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області прийняти за наслідками розгляду заяви рішення передбачене ч.9 ст.118 Земельного кодексу України стосуються повноважень, які належать такому органу, що виключає можливість здійснення їх судом. Тому суд приходить до висновку про зобов'язання відповідача за наслідками розгляду заяви ОСОБА_4 щодо затвердження проекту землеустрою прийняти рішення передбачене ст.118 Земельного кодексу України.

Згідно п.2 ч.2 ст.162 КАС України, згідно якої у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.11, 14, 70, 71, 72, 86, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,0991 га, яка розташована на території Раденської сільської ради Цюрупинського району для ведення садівництва та прийняти за наслідками розгляду цієї заяви рішення передбачене ст.118 Земельного кодексу України.

Решту позовних вимог - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 02 лютого 2016 р.

Суддя Циганій С.І.

кат. 6.2.1