Справа № 817/2746/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №817/2746/15

27 січня 2016 року 17год. 40хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М., за участю секретаря судового засідання Климчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники Марчук О.П., Назаренко М.К.,

відповідача: представник Якимчук О.О.,

третя особа на стороні відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Державної фінансової інспекції в Рівненській області
доНаціонального природного парку "Дермансько-Острозький", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство екології та природних ресурсів України
про стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція у Рівненській області звернулась до суду з адміністративним позовом до Національного природного парку "Дермансько-Острозький", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство екології та природних ресурсів України про стягнення коштів у сумі 749934,57 грн.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Пояснили суду на їх обґрунтування, що за наслідками проведення планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Національного природного парку "Дермансько-Острозький" за період з 05.08.2011 року по 31.01.2015 року органом державного фінансового контролю було виявлено порушення відповідачем бюджетного законодавства, які призвели до завдання Державному бюджету України збитків на загальну суму 749934,57 грн. По суті виявлених порушень представники позивача зазначили, що Указом Президента України від 11.12.2009 року №1039/2009 про створення парку планувалося включення до його складу 5448,3 га земель державної власності, в тому числі 1647,6 га земель з передачею у постійне користування із вилученням у землекористувачів та 3800,7 га земель без вилучення у землекористувачів. Позивач під час проведення ревізії отримав докази того, що документальне оформлення приймання-передачі земель парком не відбулося, їх цільове призначення на разі не змінене та на балансі парку землі відсутні. У зв'язку з цим, орган державного фінансового контролю вважає, що будь-яка діяльність Національного природного парку "Дермансько-Острозький" здійснюватись не могла, а тому витрати, пов'язані із виплатою заробітної плати його працівникам, а саме, начальнику та інспекторам природно-заповідного фонду, завідувачу розсадником та провідному фахівцю з рекреації і благоустрою, а також виплата відпускних виплат працівниками, яким було надано щорічну основну відпустку, як працівникам національних парків, що мають лісові площі, підлягають поверненню відповідачем до бюджету. Крім того, на думку представників позивача, нарахування та виплата заробітної плати працівникам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та відпускних виплат працівнику ОСОБА_3 також здійснені із порушенням вимог чинного законодавства і, відтак, підлягають поверненню до бюджету. Просять позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечила. Пояснила суду на обґрунтування своїх заперечень, що з моменту створення Національний природний парк "Дермансько-Острозький" фактично здійснює діяльність, попри відсутність документального оформлення передачі йому земель від попередніх землекористувачів. Представник відповідача наголошує на тому, що на підтвердження зазначених обставин свідчать, зокрема, норми частини 4 статті 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" від 16.06.1992 року №2456-XII, якими визначено, що до встановлення меж територій та об'єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів їх створення. Також, представник відповідача вказала, що у Національного природного парку "Дермансько-Острозький" наявні усі необхідні докази безпосереднього виконання начальником та інспекторами природно-заповідного фонду, завідувачем розсадником та провідним фахівцем з рекреації і благоустрою своїх посадових обов'язків протягом періоду, що перевірявся. Щодо відсутності оформлення передачі земель парку під охорону та складання охоронних зобов'язань представник відповідача надала пояснення, згідно яких останнє не впливає на необхідність виконання службою охорони парку своїх природоохоронних функцій, що є відмінними від повноважень інших служб. Крім того, представник відповідача звернула увагу на ту обставину, що затвердження штатних розписів парку покладено на Міністерство екології та природних ресурсів України. Стосовно нарахування та виплати заробітної плати працівникам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та відпускних виплат працівнику ОСОБА_3 представник відповідача вважає, що це було здійснено відповідно до вимог чинного законодавства та умов колективного договору парку. Просить у задоволенні вимог відмовити повністю.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце судового розгляду третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, повідомлено належним чином. Останньою подано заяву про розгляд справи за її відсутності та письмові пояснення по справі, в яких зазначає, що створення та функціонування у структурі Національного природного парку "Дермансько-Острозький" відділів, в тому числі служби охорони природно-заповідного фонду, на думку третьої особи, не суперечить вимогам законодавства та Положенню про парк. Крім того, вказує, що штатний розпис парку визначається Міністерством екології та природних ресурсів України, тому адміністрація Національного природного парку "Дермансько-Острозький" була позбавлена можливості розширювати його за власним бажанням.

Заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи на основі вимог чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що 03.02.2015 року - 28.04.2015 року посадовими особами Державної фінансової інспекції у Рівненській області проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Національного природного парку "Дермансько-Острозький" за період з 05.08.2011 року по 31.01.2015 року, результати якої оформлено актом від 29.04.2015 року №17-07-06/21 (т. 1 а.с. 17-37, 59-73).

На підставі матеріалів ревізії органом державного фінансового контролю пред'явлено вимогу від 12.06.2015 року №17-07-17/4048, якою підконтрольну установу зобов'язано:

-забезпечити повернення до Державного бюджету України коштів у сумі 668161,41 грн. внаслідок незаконно виплаченої начальнику та інспекторам природно-заповідного фонду заробітної плати у сумі 490743,22 грн. та нарахованого на неї єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 177418,19 грн.;

-забезпечити повернення до Державного бюджету України коштів у сумі 60666,68 грн. внаслідок незаконно виплаченої завідувачу розсадником та провідному фахівцю з рекреації і благоустрою заробітної плати у сумі 44513,94 грн. та нарахованого на неї єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 16152,74 грн.;

-забезпечити повернення до Державного бюджету України коштів у сумі 15525,71 грн. внаслідок незаконно виплаченої працівникам за переліком, наведеним у додатку №31, заробітної плати (відпускних виплат) у сумі 11390,84 грн. та нарахованого на неї єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 4134,87 грн.;

-забезпечити повернення до Державного бюджету України коштів у сумі 4740,40 грн. внаслідок незаконно виплаченої працівникам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, заробітної плати у сумі 3479,58 грн. та нарахованого на неї єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 1260,82 грн.;

-забезпечити повернення до Державного бюджету України коштів у сумі 840,37 грн. внаслідок незаконно виплаченої працівнику ОСОБА_3, заробітної плати у сумі 616,56 грн. та нарахованого на неї єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 223,81 грн., що загалом складає 749934,57 грн. (т. 1 а.с. 12-16).

До закінчення визначеного вимогою строку зазначені у ній порушення не було усунуто (т. 1 а.с. 74-80).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 року №2939-ХІІ, органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з ч. 2 статті 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 року №2939-ХІІ, законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Пунктом 10 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 року №2939-ХІІ передбачено, що органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Таким чином, відшкодування виявлених збитків, завданих державі, здійснюється у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом і правильність обчислення їх розміру перевіряє суд, який розглядає такий позов.

Аналогічні висновки щодо застосування наведених норм права висловлені Верховним Судом України у постановах від 07.10.2014 року по справі №21-368а14 та від 27.01.2015 року по справі №21-436а14, які в силу вимог статті 244-2 КАС України є обов'язковим для врахування судом під час розгляду і вирішення даної справи.

Водночас, органу державного фінансового контролю надано повноваження здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти підконтрольній установі вимоги щодо їх усунення, які є обов'язковими до виконання виключно за умови їх законності.

Указом Президента України від 11.12.2009 року №1039/2009 вирішено створити на території Здолбунівського та Острозького районів Рівненської області Національний природний парк "Дермансько-Острозький" та включити до території даного національного природного парку в установленому порядку 5448,3 га земель державної власності, а саме:

1) 1647,6 га земель, що надаються (у тому числі із вилученням у землекористувачів) національному природному парку в постійне користування, з яких:

-497 га земель Державного підприємства "Острозький лісгосп";

-258 га земель Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Острозький держспецлісгосп";

-647,5 га земель Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Здолбунівський держспецлісгосп";

-145,1 га земель запасу Здолбунівської районної державної адміністрації;

-100 га земель запасу Острозької районної державної адміністрації;

2) 3800,7 га земель, які включаються до складу національного природного парку без вилучення у землекористувачів, з яких:

-1736 га земель Державного підприємства "Острозький лісгосп";

-229,5 га земель Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Острозький держспецлісгосп";

-1341,1 га земель Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Здолбунівський держспецлісгосп";

-220,7 га земель запасу Здолбунівської районної державної адміністрації;

-273,4 га земель запасу Острозької районної державної адміністрації.

На виконання Указу Президента України наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.08.2011 року №237 створено Національний природний парк "Дермансько-Острозький" та затверджено положення про нього (т. 1 а.с. 89-102).

В якості юридичної особи Національний природний парк "Дермансько-Острозький" зареєстрований 05.08.2011 року (номер запису 0000269).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" від 16.06.1992 року №2456-XII, національні природні парки належать до природних територій та об'єктів природно-заповідного фонду України.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" від 16.06.1992 року №2456-XII, національні природні парки є природоохоронними, рекреаційними, культурно-освітніми, науково-дослідними установами загальнодержавного значення, що створюються з метою збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об'єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність.

Частиною 2 статті 20 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" від 16.06.1992 року №2456-XII передбачено, що ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об'єктами вилучаються з господарського використання і надаються національним природним паркам у порядку, встановленому цим Законом та іншими актами законодавства України.

Частиною 3 статті 20 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" від 16.06.1992 року №2456-XII встановлено, що до складу територій національних природних парків можуть включатися ділянки землі та водного простору інших землевласників та землекористувачів.

За змістом Положення про Національний природний парк "Дермансько-Острозький", що затверджене наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.08.2011 року №237, з урахуванням внесених змін, на землях, які передаються парку без вилучення здійснюватиметься традиційна господарська діяльність з додержанням загальних вимог щодо охорони навколишнього природного середовища з урахуванням вимог проекту організації парку. Ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об'єктами вилучаються з господарського використання і надаються парку у порядку, встановленому законодавством (пункт 1.7). Право парку на постійне користування земельною ділянкою оформлюється витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зареєстровані права та/або їх обтяження (пункт 1.8).

Як підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме, листами ДП "Острозький лісгосп" від 17.02.2015 року №64, ДП "СЛАП "Острозький держспецлісгосп" від 16.02.2015 року №34, ДП "СЛАП "Здолбунівський держспецлісгосп" від 16.02.2015 року №13, Рівненської обласної державної адміністрації від 27.03.2015 року №26-139, Здолбунівської районної державної адміністрації від 06.03.2015 року вх.№26-110, Острозької районної державної адміністрації від 18.02.2015 року №511/01-26, наданими у відповідь на запити Державної фінансової інспекції у Рівненській області, документація щодо передачі земель Національному природному парку "Дермансько-Острозький", які повинні бути включені до його складу, як із вилученням у землекористувачів, так і без вилучення у землекористувачів, станом на час проведення ревізії не оформлена (т. 1 а.с. 49-56).

Відповідно до ст. 43 Земельного кодексу України, землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об'єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Згідно з ст. 44 Земельного кодексу України, до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об'єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам'ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об'єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам'ятки садово-паркового мистецтва).

Статтею 45 Земельного кодексу України передбачено, що землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.

Орган державного фінансового контролю в акті ревізії та під час судового розгляду адміністративної справи посилався на ту обставину, що з огляду на положення Земельного кодексу України, вилучення земельних ділянок з постійного користування попередніх землекористувачів, зміна їх цільового призначення на землі природно-заповідного фонду та фактична передача Національному природному парку "Дермансько-Острозький" не відбувалася.

Частиною 4 статті 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" від 16.06.1992 року №2456-XII встановлено, що порядок відведення земельних ділянок природним заповідникам, біосферним заповідникам, національним природним паркам, регіональним ландшафтним паркам, а також ботанічним садам, дендрологічним паркам, зоологічним паркам визначається Земельним Кодексом України.

Проте, частиною 4 статті 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" від 16.06.1992 року №2456-XII визначено, що межі територій та об'єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об'єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Проект створення Національного природного парку "Дермансько-Острозький" розроблений Міністерством екології та природних ресурсів України у 2007 році та містить картографічні матеріали із позначенням меж земельних ділянок, що передаються під парк (т. 1 а.с. 172-202, т. 2 а.с. 217-232, т. 3 а.с. 1-4).

Таким чином, попри те, що порядок відведення земельних ділянок, переданих національним природним паркам, здійснюється відповідно до Земельного кодексу України, до моменту визначення меж цих територій та об'єктів природно-заповідного фонду в натурі, норми частини 4 статті 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" мають переважне застосування, як спеціальні норми, якими регулюються такі випадки.

Отже, право здійснювати передбачену законодавством діяльність на включених до складу Національного природному парку "Дермансько-Острозький" земельних ділянках виникло в останнього незалежно від факту документального оформлення їх передачі.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" від 16.06.1992 року №2456-XII, на національні природні парки покладається виконання таких основних завдань: збереження цінних природних та історико-культурних комплексів і об'єктів; створення умов для організованого туризму, відпочинку та інших видів рекреаційної діяльності в природних умовах з додержанням режиму охорони заповідних природних комплексів та об'єктів; проведення наукових досліджень природних комплексів та їх змін в умовах рекреаційного використання, розробка наукових рекомендацій з питань охорони навколишнього природного середовища та ефективного використання природних ресурсів; проведення екологічної освітньо-виховної роботи.

Згідно з ст. 22 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" від 16.06.1992 року №2456-XII, рекреаційна діяльність на території національних природних парків організовується спеціальними підрозділами адміністрації парків, а також іншими підприємствами, установами та організаціями на підставі угод з адміністрацією парку.

За змістом Положення про Національний природний парк "Дермансько-Острозький", що затверджене наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.08.2011 року №237, для забезпечення виконання основних завдань та проведення природоохоронних, науково-дослідних, господарських та інших заходів на території парку, визначених проектом організації території, адміністрація парку має право в установленому порядку створювати основні підрозділи (відділи, лабораторії, природознавчий музей, природоохоронні науково-дослідні дільниці, лісництва тощо) і допоміжні підрозділи. До затвердження проекту організації території проведення зазначених заходів здійснюється відповідно до проекту створення парку та цього Положення (пункт 3.4). На території парку відповідно до природоохоронного законодавства виділяються такі зони, як: зона регульованої рекреації - в межах якої проводиться короткостроковий відпочинок та оздоровлення населення, огляд особливо мальовничих та пам'ятних місць (пункт 4.2.2) та зона стаціонарної рекреації призначена для розміщення готелів, мотелів, кемпінгів та інших об'єктів обслуговування відвідувачів парку (пункт 4.2.3).

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №300 від 03.10.2014 року затверджено проект організації території Національного природного парку "Дермансько-Острозький", охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів і об'єктів (т. 2 а.с. 73, т. 3 а.с. 5-44).

Наказом Національного природного парку "Дермансько-Острозький" №1 від 15.08.2011 року затверджено Положення про відділ наукової, еколого-освітньої роботи та рекреаційного благоустрою (т. 1 а.с. 203-207).

Штатними розписами Національного природного парку "Дермансько-Острозький" на 2011-2015 роки передбачено посади провідного фахівця з рекреації і завідувача розсадником відділу наукової, еколого-освітньої роботи та рекреаційного благоустрою (т. 1 а.с. 103-109, т. 2 а.с. 68-72).

Відповідачем надано докази фактичного виконання вказаними працівниками своїх посадових обов'язків шляхом розроблення туристичних маршрутів, подання щорічних звітів, участі в організації та підготовці заходів у парку (т. 1 а.с. 216-248, т. 2 а.с. 1-30, 139-190).

Тому, вимога Державної фінансової інспекції у Рівненській області в частині забезпечення повернення Національним природним парком "Дермансько-Острозький" до Державного бюджету України коштів сумі 60666,68 грн. внаслідок незаконно виплаченої завідувачу розсадником та провідному фахівцю з рекреації і благоустрою заробітної плати у сумі 44513,94 грн. та нарахованого на неї єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 16152,74 грн. є безпідставною, а відтак незаконною та не підлягає виконанню, а в задоволенні позовних вимог в частині стягнення зазначеної суми коштів слід відмовити.

Поряд з цим, що стосується створення Національним природним парком "Дермансько-Острозький" у своїй структурі служби охорони природно-заповідного фонду та виконання останньою своїх функцій та виплати заробітної плати начальнику та інспекторам даної служби, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" від 16.06.1992 року №2456-XII, території та об'єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" від 16.06.1992 року №2456-XII, охорона природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, а також ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків, управління якими здійснюється спеціальними адміністраціями, покладається на служби їх охорони, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. Положення про службу державної охорони природно-заповідного фонду України затверджується Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог закону Міністерством екології та природних ресурсів України та Міністерством охорони навколишнього природного середовища прийнято спільний наказ від 04.04.2012 року №220, яким керівників Державних управлінь охорони навколишнього природного середовища в областях зобов'язано утворити комісії з приймання-передачі під охорону територій новостворених об'єктів природно-заповідного фонду, серед яких Національний природний парк "Дермансько-Острозький", а відповідні комісії зобов'язано здійснити приймання-передачу під охорону цих територій з оформленням актів, які подати на затвердження до Міністерства екології та природних ресурсів України, та оформленням охоронних зобов'язань на території зазначених об'єктів (т. 1 а.с. 168).

Листом Міністерства екології та природних ресурсів України від 24.04.2012 року №8390/09/10-12, який було направлено Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в областях, роз'яснено, що передача територій під охорону здійснюється адміністраціям новостворених установ природно-заповідного фонду комісіями, до складу яких повинні увійти представники усіх землекористувачів (землевласників) у межах території новостворених об'єктів, передбачених Указами Президента України про їх створення та представники новоствореної установи природно-заповідного фонду. У разі наявності в межах відповідної території землекористувачів лісового фонду необхідно залучати представників відповідних обласних управлінь лісового господарства, у разі наявності користувачів водного фонду - представників обласних управлінь водного фонду. В актах приймання-передачі необхідно передбачити розподіл площі по землекористувачам з зазначенням території, яка надається установі в постійне користування, а також знаходиться у складі території без вилучення у землекористувачів (землевласників). До акту приймання-передачі додаються оглядові картографічні матеріали меж території природно-заповідного фонду в розрізі землекористувачів. Охоронні зобов'язання необхідно складати на землекористувачів у межах територій новостворених об'єктів природно-заповідного фонду, включаючи землекористувачів у межах територій, що надаються установі у постійне користування (до здійснення відповідно до чинного законодавства передачі земельних ділянок у постійне користування новоствореної установи) з зазначенням функцій та повноважень служби державної охорони природно-заповідного фонду установи відповідно до Положення про установу природно-заповідного фонду (т. 1 а.с. 169).

Системний аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновків, що новостворені території та об'єкти природно-заповідного фонду, в тому числі національні природні парки, які управляються спеціальними адміністраціями, передаються під охорону спеціально створеним з цією метою службам їх охорони, що входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. При цьому, повноваження зі здійснення такої передачі належать Міністерству екології та природних ресурсів України та уповноваженим ним Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в областях (що діяли на час існування спірних правовідносин). Передача об'єктів під охорону повинна здійснюватись з обов'язковим оформленням акту приймання-передачі, а також супроводжуватись складанням охоронних зобов'язань на землекористувачів.

За змістом Положення про Національний природний парк "Дермансько-Острозький", що затверджене наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.08.2011 року №237, управління ним здійснюється спеціальною адміністрацією (пункт 3.1). Охорона території парку покладається на службу його охорони, що входить до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України (пункту 5.1).

Наказом Національного природного парку "Дермансько-Острозький" №1 від 15.08.2011 року затверджено Положення про службу охорони природно-заповідного фонду та протягом періоду, що перевірявся, парком затверджувались графіки роботи даної служби (т. 1 а.с. 203-215).

Натомість, як підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме, листами Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Рівненській області від 15.05.2012 року №1092/06-02, від 06.06.2012 року №1244/05-07, приймання-передача територій Національного природного парку "Дермансько-Острозький" під охорону на виконання вимог частини 5 статті 53, частини 1 статті 60 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" від 16.06.1992 року №2456-XII і спільного наказу Міністерства екології та природних ресурсів України, Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 04.04.2012 року №220 не відбулася через відмову землекористувачів у підписанні акту (т. 1 а.с. 170-171).

Оформлені за вимогами листа Міністерства екології та природних ресурсів України від 24.04.2012 року №8390/09/10-12 акти приймання-передачі об'єктів під охорону та складені на землекористувачів охоронні зобов'язання відповідачем для суду не надано.

Крім того, обставини здійснення такої передачі під охорону із залученням землекористувачів спростовуються листами ДП "Острозький лісгосп" від 17.02.2015 року №64, ДП "СЛАП "Острозький держспецлісгосп" від 16.02.2015 року №34, ДП "СЛАП "Здолбунівський держспецлісгосп" від 16.02.2015 року №13, Здолбунівської районної державної адміністрації від 06.03.2015 року вх.№26-110, Острозької районної державної адміністрації від 18.02.2015 року №511/01-26 (т. 1 а.с. 49-51, 53-58).

Отже, попри існування у відповідача доказів на підтвердження виконання службою охорони природно-заповідного фонду Національного природного парку "Дермансько-Острозький" певних функцій, фактична передача під охорону даного об'єкту природно-заповідного фонду в порядку встановленому законодавством не мала місця, а тому кошти на виплату заробітної плати працівникам вказаної служби витрачені безпідставно.

Відтак, вимога Державної фінансової інспекції у Рівненській області в частині забезпечення повернення Національним природним парком "Дермансько-Острозький" до Державного бюджету України коштів у сумі 668161,41 грн. внаслідок незаконно виплаченої начальнику та інспекторам природно-заповідного фонду заробітної плати у сумі 490743,22 грн. та нарахованого на неї єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 177418,19 грн. є законною та підлягає виконанню, а позовні вимоги в частині стягнення зазначеної суми коштів слід задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України "Про відпустки" від 15.11.1996 року №504/96-ВР, працівникам лісової промисловості та лісового господарства, державних заповідників, національних парків, що мають лісові площі, лісомисливських господарств, постійних лісозаготівельних і лісогосподарських підрозділів інших підприємств, а також лісництв надається щорічна основна відпустка тривалістю 28 календарних днів за Списком робіт, професій і посад, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.1997 року №570 затверджено список робіт, професій і посад працівників лісової промисловості та лісового господарства, державних заповідників, національних парків, що мають лісові площі, лісомисливських господарств, постійних лісозаготівельних і лісогосподарських підрозділів інших підприємств, а також лісництв, яким надається щорічна основна відпустка тривалістю 28 календарних днів.

Згідно п. 4 вказаної Постанови, до даного списку віднесені керівники, спеціалісти і службовці, зокрема: генеральні директори виробничих об'єднань, їх заступники; директори підприємств, їх заступники, начальники лісовпорядних експедицій; головні інженери, головні лісничі та їх заступники; головні спеціалісти (бухгалтери, економісти, технологи, енергетики, механіки, мисливствознавці та інші) та їх заступники; начальники та їх заступники: відділів, станцій, лабораторій, бюро, груп; начальники і технічні керівники: лісопунктів, дільниць з підсочки лісу, лісовозних доріг, нижніх складів, лісорозсадників, пожежно-хімічних станцій, агролісомеліоративних дільниць, лісовпорядних партій та інших виробничих цехів і дільниць; лісничий, помічник лісничого; начальники доріг, станцій, депо, служб (відділів) (експлуатації, рухомого складу, колії, вантажної роботи, піднімально-транспортного обладнання, сигналізації та зв'язку, електропостачання); старший виконавець робіт і виконавець робіт: на будівництві, капітальному і поточному ремонтах, які здійснюються госпрозрахунковим способом; провідні інженери всіх спеціальностей, технологи, економісти, бухгалтери, бухгалтери-ревізори, мисливствознавці, юрисконсульти, інспектори державного контролю, контролери-ревізори та інші; інженери всіх спеціальностей і категорій, механіки, економісти, бухгалтери, бухгалтери-ревізори, мисливствознавці, юрисконсульти, інспектори державного контролю, контролери-ревізори, майстри, майстри лісу, помічники майстрів, техніки всіх спеціальностей і категорій; старші диспетчери, диспетчери.

Як підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, за період з 05.08.2011 року по 31.12.2014 року працівникам Національного природного парку "Дермансько-Острозький" надавалась відпустка тривалістю 28 календарних днів з виплатою відпускних у відповідному розмірі (т. 1 а.с. 73).

Проте, серед вказаних працівників були такі, посади яких не передбачені списком робіт, професій і посад працівників лісової промисловості та лісового господарства, державних заповідників, національних парків, що мають лісові площі, лісомисливських господарств, постійних лісозаготівельних і лісогосподарських підрозділів інших підприємств, а також лісництв, яким надається щорічна основна відпустка тривалістю 28 календарних днів, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.1997 року №570, а саме: водій ОСОБА_8, старший науковий співробітник ОСОБА_9, сторож ОСОБА_10, сторож ОСОБА_10, тракторист ОСОБА_11, інспектор І категорії ОСОБА_12, старший науковий співробітник ОСОБА_13, що призвело до зайвого нарахування відпускних виплат та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування через завищення тривалості щорічної основної відпустки.

Крім того, до переліку працівників, яким надано відпустку тривалістю 28 календарних днів віднесено працівників служби охорони природно-заповідного фонду Національного природного парку "Дермансько-Острозький", зокрема: начальника відділу охорони природно-заповідного фонду ОСОБА_14, інспекторів з охорони природно-заповідного фонду ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, які, як досліджено судом вище, виконували свої посадові обов'язки за відсутності для цього правових підстав, що також призвело до зайвого нарахування їм відпускних виплат та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, вимога Державної фінансової інспекції у Рівненській області в частині забезпечення повернення Національним природним парком "Дермансько-Острозький" до Державного бюджету України коштів у сумі 7800,17 грн. внаслідок незаконно виплаченої працівникам за переліком, наведеним у додатку №31 до акту ревізії, заробітної плати (відпускних виплат) у сумі 5722,80 грн. та нарахованого на неї єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 2077,37 грн. є законною та підлягає виконанню, а позовні вимоги в частині стягнення зазначеної суми коштів слід задовольнити. Натомість, в частині забезпечення повернення коштів у сумі 7725,54 грн. заробітної плати (відпускних виплат) у сумі 5668,04 грн. та нарахованого на неї єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 2057,50 грн. вказана вимога є безпідставною, а відтак незаконною та не підлягає виконанню, а в задоволенні позовних вимог в частині стягнення зазначеної суми коштів слід відмовити.

Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95-ВР, роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Як підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме, листами Управління Служби безпеки України в Рівненській області від 07.04.2015 року №24/366/237, Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 13.02.2015 року №24/366/108, працівники Національного природного парку "Дермансько-Острозький": інспектор охорони природно-заповідного фонду ОСОБА_5 (17.05.2012 року, 11-29.06.2012 року), директор ОСОБА_6 (28-30.11.2011 року - 01-02.12.2011 року, 14-15.03.2013 року), сторож ОСОБА_7 (05-30.08.2011 року, 17-30.09.2011 року, 01-26.10.2011 року, 01-09.04.2012 року) перебували за межами державного кордону України (т. 1 а.с. 70-71).

Водночас, у табелях робочого часу за 2011-2013 року міститься інформація про відпрацювання даними працівниками за вказані дати повних робочих днів із виплатою заробітної плати (т. 1 а.с. 72).

Таким чином, вимога Державної фінансової інспекції у Рівненській області в частині забезпечення повернення Національним природним парком "Дермансько-Острозький" до Державного бюджету України коштів у сумі 4740,40 грн. внаслідок незаконно виплаченої працівникам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, заробітної плати у сумі 3479,58 грн. та нарахованого на неї єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 1260,82 грн. є законною та підлягає виконанню, а позовні вимоги в частині стягнення зазначеної суми коштів слід задовольнити.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України "Про відпустки" від 15.11.1996 року №504/96-ВР, щорічна додаткова відпустка за особливий характер праці надається працівникам з ненормованим робочим днем - тривалістю до 7 календарних днів згідно із списками посад, робіт та професій, визначених колективним договором, угодою. Конкретна тривалість щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці встановлюється колективним чи трудовим договором залежно від часу зайнятості працівника в цих умовах.

Як вбачається з матеріалів ревізії, провідному юрисконсульту Національного природного парку "Дермансько-Острозький" ОСОБА_3 було надано додаткову щорічну відпустку тривалістю 7 календарних днів на період з 01.03.2013 року по 07.03.2013 року, як передбачено умовами колективного договору, в той час, коли остання була зайнята на роботі неповний робочий день.

Згідно з п. 2 Рекомендацій щодо порядку надання працівникам з ненормованим робочим днем щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці, що затверджені наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10.10.1997 року №7, ненормований робочий день не застосовується для працівників, зайнятих на роботі з неповним робочим днем. Для працівників, які працюють на умовах неповного робочого тижня, ненормований робочий день може застосовуватись.

Виходячи з цього, провідний юрисконсульт Національного природного парку "Дермансько-Острозький" ОСОБА_3 не мала права на отримання додаткової щорічної відпустки у розмірі 7 календарних днів.

Таким чином, вимога Державної фінансової інспекції у Рівненській області в частині забезпечення повернення Національним природним парком "Дермансько-Острозький" до Державного бюджету України коштів у сумі 840,37 грн. внаслідок незаконно виплаченої працівнику ОСОБА_3, заробітної плати (відпускних виплат) у сумі 616,56 грн. та нарахованого на неї єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 223,81 грн., є законною та підлягає виконанню, а позовні вимоги в частині стягнення зазначеної суми коштів слід задовольнити.

За наведених обставин, позовні вимоги є належними та обґрунтованими в частині стягнення з Національного природного парку "Дермансько-Острозький" коштів у сумі 681542,35 грн. та підлягають до задоволення, в задоволенні решти вимог суд відмовляє.

Як передбачено статтею 94 КАС України, судові витрати на користь сторін не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Національного природного парку "Дермансько-Острозький" на рахунок Головного управління Державної казначейської служби у Рівненської області (р/р 0273, МФО 833017, одержувач УК в Острозькому районі, код ЄДРПОУ одержувача 38043501, код класифікації доходів бюджету 21080500 "Інші надходження") кошти у сумі 681542 (шістсот вісімдесят одна тисяча п'ятсот сорок дві) грн. 35 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.