Справа № 296/12890/15-а
Суддя: Шалота К. В.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Шалоти К.В.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Дубчак М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Житомирської міської ради про визнання частково протиправним та скасування рішення від 10 червня 2015 року № 932, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Житомирської міської ради, в якому просила визнати протиправним пункт 1.2. рішення Житомирської міської ради 47 сесії 6 скликання №932 від 10 червня 2015 року про затвердження Положення про порядок обчислення та сплати транспортного податку згідно додатком № 2 та скасувати його в цій частині.

Позов обґрунтовувався тим, що позивач є власником легкового автомобіля марки "Lexus ES 350", державний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску та на підставі оскаржуваного рішення 26.06.2015 р. Житомирською ОДПІ їй було визначено податкове зобов'язання за транспортним податком з фізичних осіб в розмірі 25 000 грн. Посилаючись на те, що прийняте Житомирською міською радою оскаржуване рішення від 10 червня 2015 року № 932 в частині встановлення транспортного податку, суперечить вимогам податкового законодавства та порушує права позивача, позивач просила визнати його частково протиправним та скасувати у цій частині.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з викладених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на його безпідставність та просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником легкового автомобіля марки "Lexus ES 350", державний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 03.08.2013 року (а.с. 4).

Пунктом 1.2 рішення сорок сьомої сесії шостого скликання Житомирської міської ради від 10.06.2015 року від № 932 «Про місцеві податки і збори» вирішено затвердити Положення про порядок обчислення та слати транспортного податку згідно з додатком 2.

Відповідно до Додатку №2 до рішення Житомирської міської ради від 10.06.2015 №932 - Положення про порядок обчислення та слати транспортного податку (далі - Положення) встановлено, що це Положення визначає платників податків, об'єкт оподаткування, базу оподаткування, ставки, порядок обчислення та сплати транспортного податку на території м. Житомира. Транспортний податок є місцевим податком, який сплачується за місцем реєстрації об'єктів оподаткування та зараховується до міського бюджету м. Житомира відповідно до Бюджетного кодексу України.

Згідно вимог пункту 2.1. Положення платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Пунктом 3.1. Положення встановлено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

За приписами пункту 5.1. Положення ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 цього Положення.

Відповідно до пунктів 6.1. та 6.2. Положення обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Не погодившись з даним рішенням, позивач оскаржила його до суду.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню суб'єкта владних повноважень, суд виходить з критеріїв правомірності такого рішення, що встановлені частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим перевіряє чи прийнято дане рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішень; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 №71-VIII, яким, шляхом викладення в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України, введено новий податок - транспортний податок.

Згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

За приписами ст. 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно з підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

При цьому, календарний рік - це проміжок часу з 01 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів. Річний обсяг повинен обчислюватись за календарний рік, а не за будь-які 12 місяців за вибором податкового органу. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України №21-94а13 від 16.04.2013 р.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті /пункт 267.4 статті 267 Податкового кодексу України/.

Таким чином, об'єктом оподаткування є автомобілі, що використовуються до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Перехідними положеннями Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 №71-VІІІ, яким внесені зміни до Податкового кодексу України щодо порядку справляння транспортного податку, визначено особливості прийняття органами місцевого самоврядування рішення про встановлення місцевих податків, зокрема, транспортного податку, на 2015 рік. Пунктом 4 Прикінцевих положень зазначеного Закону, окрім іншого, рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині транспортного податку). Установлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, визначені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарювання".

Слід зазначити, що саме за державою (в особі органу законодавчої влади) визнається право вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, з метою встановлення правил сплати податків чи інших зборів (в тому числі і підстав для звільнення від їх сплати).

Суд звертає увагу на те, що Закон № 71-VІІІ не визнаний Конституційним Судом України неконституційним та підлягає обов'язковому застосуванню, а прийнятий на виконання пункту 4 Прикінцевих положень вказаного Закону - оскаржуваний пункт 1.2 рішення Житомирської міської ради від 10.06.2015 року № 932, яким затверджено Положення про порядок обчислення та слати транспортного податку жодним чином не суперечить положенням Податкового кодексу України, та фактично повністю дублює зміст вимог статті 126 цього Кодексу, що визначає порядок нарахування та сплати транспортного податку.

Доводи позивачки щодо протиправності оскаржуваної частини рішення Житомирської міської ради від 10.06.2015 року № 932 суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки при його прийнятті відповідач діяв у порядку та спосіб передбачений Конституцією та законів України та на виконання вимог Прикінцевих положень Закону № 71-VІІІ.

Стосовно тверджень позивачки щодо неправомірності рішення Житомирської міської ради від 10.06.2015 року № 932 через нарахування їй податковим органом зобовязання щодо сплати транспортного податку у 2015 році, то суд вважає такі доводи юридично неспроможними, оскільки оскаржуваним рішенням відповідача не встановлюється конкретного строку сплати транспортного податку саме у 2015 році, а визначено загальні засади по справлянню транспортного податку з урахуванням вимог Податкового кодексу України, обчислення та нарахування якого здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб'єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Відповідно до положень, закріплених ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час вирішення справи відповідач довів правомірність прийняття оскаржуваного рішення, а тому позов не підлягає задоволенню за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 8-11, 70, 71, 86, 87, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Корольовський районний суд м. Житомира, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Cуддя К. В. Шалота