Справа № 743/1274/14-а
Суддя: Жовток Є. А.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1274/14-а
Провадження №2-а/743/33/14
УХВАЛА

27 січня 2016 року смт.Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Шевченко Ю.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки заяву про винесення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області - про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24.10.2014 року позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання його вчинити певні дії задоволено.

Визнано неправомірним розпорядження начальника управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області від 10.09.2014 року, щодо відмови в призначенні позивачеві пенсії за вислугою років та зобовязано відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію на підставі п.е ст.55 Закону України Про пенсійне забезпечення, починаючи з 04.09.2014 року.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення по справі, вказавши, що у позовній заяві він не наполягав на виплаті йому пенсії, а суд при розгляді справи, в порядку ст.11 КАС України, не вийшов за межі позовних вимог та не зобовязав відповідача здійснити позивачеві відповідні виплати.

Таким чином, заявник просить винести додаткове рішення, в якому зобовязати відповідача не тільки призначити пенсію встановлену судовим рішенням, але і забезпечити її виплату починаючи з 04.09.2014 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві, додатково вказавши, що певний період він не отримував призначену йому пенсію у звязку зі змінами в діючому законодавстві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти вимог заявника, вказавши, що пенсія ОСОБА_1 була призначена на підставі судового рішення, а її перерахування може призвести до погіршення майнового становища самого ОСОБА_1

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 168 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Таких обставин в судовому засіданні не встановлено.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив визнати розпорядження начальника управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області неправомірним та зобовязати відповідача призначити йому пенсію за вислугу років, з урахуванням часу перебування на військовій службі.

Під час судового розгляду справи, позивач не скористався своїм правом, передбаченим ч.1 ст.51 КАС України, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, змінити підставу або предмет позову.

Постановою суду І інстанції від 24.10.2014 року, вимоги ОСОБА_1 були задоволені в повному обсязі, а саме визнано неправомірним розпорядження начальника управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області від 10.09.2014 року, щодо відмови в призначенні позивачеві пенсії за вислугу років та зобовязано відповідача призначити ОСОБА_1В пенсію на підставі п.е ст.55 Закону України Про пенсійне забезпечення, починаючи з 04.09.2014 року.

У відповідності до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.2 ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Зміст позовних вимог - це обраний позивачем спосіб захисту судом прав, свобод чи інтересів, які він вважає порушеними.

За загальним правилом суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може застосовувати інший спосіб захисту, ніж зазначив позивач у заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного в заяві, якщо вбачає порушення інших законодавчих приписів, ніж ті, про які зазначає позивач.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

ОСОБА_1 просив визнати розпорядження начальника управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області неправомірним та зобовязати відповідача призначити пенсію за вислугу років, з урахуванням часу перебування на військовій службі та не заявляв вимог про забезпечення виплати пенсії.

Підстав для виходу судом за межі позовних вимог, на момент розгляду справи, судом встановлено не було.

Таким чином, постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24.10.2014 року, всі позовні вимоги ОСОБА_1 були вирішені та задоволені, що узгоджується з приписами ч.2 ст.11 КАС України.

З наведених обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення не містить правових підстав, передбачених ст.168 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160, 165, 168 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, про винесення додаткового рішення у справі за його позовом до управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду. Апеляція на ухвалу може бути подана протягом 5 днів, з дня її проголошення, а особою яка не була присутня під час проголошення ухвали - у цей же строк, з дня отримання її копії.

Суддя Є.А. Жовток