Справа № 2а-1705/12/2670
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2012-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а-1705/12/2670

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

07 лютого 2012 року № 2а-1705/12/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Качур І.А., ознайомившись з позовною заявою

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпрокомплекс"

до

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва

В С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги заявлено про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.107 КАС України суд після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.106 КАС України.

Статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вимоги до позовної заяви.

Зокрема, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Статтею 2 Закону України “Про судовий збір”від 08.07.2011 № 3674-VI (далі –Закон “Про судовий збір”) визначено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Перелік дій та документів, які є об’єктами справляння державного мита, визначено статтею 3 Закону “Про судовий збір”. Так, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

1 листопада 2011 року набрав чинності Закон України «Про судовий збір», відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Розміри ставок судового збору визначені статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Так, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру розмір судового збору становить 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, а за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру розмір судового збору становить 1 відсоток розміру майнових вимог, але не менше 0,1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 2 розмірів мінімальних заробітних плат, що встановлені законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява.

Станом на 1 лютого 2012 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1073,00 грн. згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2012 рік».

Під майновими вимогами Суд розуміє будь-які вимоги суб’єктів права, що пов’язані з володінням, користуванням, розпорядженням, обміном, розподілом майна, у тому числі нерухомими та рухомими речами, грошами (грошовими коштами).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач оскаржуваним рішенням суб’єкта владних повноважень визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 93 018, 00 грн. та 11 265, 75 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Вказана вимога Позивача має майновий характер, адже вирішення судом даного спору стосується зобов’язань позивача, що виражені у грошовому еквіваленті, має очевидний економічний ефект, адже призведе до збільшення чи зменшення активів позивача.

Відповідно, оскарження податкового повідомлення-рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту Рішення Європейського Суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» вбачається, що збільшення податковим органом зобов’язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб’єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна Позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

З огляду на викладене, вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов’язань платників податків, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо є адміністративними позовами майнового характеру, а звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача –суб’єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Вищевказані висновки повністю узгоджуються з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у листі № 165/11/13-12 від 18 січня 2012 року.

Як підтверджується поданою Позивачем квитанцією, за подання позовної заяви Позивачем сплачено судовий збір у сумі 32,19 грн., що не відповідає розміру судового збору, встановленого статтею 4 Закону України від «Про судовий збір»для позовів майнового характеру.

Окрім того, що статтею 24 Закону України “Про платіжні системи та переказ коштів в Україні”передбачено, що реквізити документів на переказ готівки та особливості їх оформлення встановлюються Національним банком України.

При використанні документа на переказ готівки ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі. Прийняття документа на переказ готівки до виконання засвідчується підписом уповноваженої особи банку або іншої установи - члена платіжної системи чи відповідним чином оформленою квитанцією.

Додаток 8 до вищезазначеної Інструкції містить форму квитанції. Відповідно до зазначеного додатку квитанція повинна містити поле “Підписи банку”.

Із доданої до позовної заяви квитанції від 08.02.2012 вбачається, що розмір сплаченого судового збору не відповідає вимогам ст. 4 Закону “Про судовий збір”щодо немайнових вимог, а також вказана квитанція не містить поля “Підписи банку”та відображених у ньому підпису банку (касира) та відбитки печатки (штампа) або електронного підпису працівника банківської установи, засвідченого електронним підписом САБ.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачем не додано належних доказів сплати судового збору.

Одночасно, суд приймає до уваги положення п.14 Інструкції “Про порядок обчислення та справляння державного мита”, затвердженої наказом ГДПІ № 15 від 22.04.93р. (зі змінами та доповненнями), на зворотному боці пл. доручення про перерахування держмита робиться напис кредитної установи такого змісту: "Зараховано в доход бюджету _____ грн. (дата)". Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб з відтиском печатки кредитної установи та з відміткою дати виконання платіжного доручення. Як вбачається з доданої до позовної заяви квитанції від 08.02.2012р. на суму 32 грн.19 коп., напис про зарахування вказаної суми до бюджету на зворотному боці відсутній.

Суд звертає увагу на те, що за правилами частини 2 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Зазначені в даній ухвалі недоліки Позивачу слід усунути шляхом подання до суду належним чином оформлених доказів доказів сплати судового збору, виходячи із заявлених позовних вимог (з урахуванням їх майнового характеру), у розмірі, визначеному статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 70, 106, 108 та 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерпрокомплекс" без руху .

2.Встановити позивачу строк до 27 лютого 2012 року для усунення недоліків позовної заяви.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п. 1 ч.3 ст. 108 КАСУ.

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя І.А. Качур