Справа № 813/3213/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 р. Справа № 876/11646/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2015 року позивач - ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ДПІ в Сихівському районі), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16.01.2015 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідач безпідставно дійшов висновку про заниження позивачем податкового зобов»язання з податку на додану вартість на суму 40 115 грн. Позивач вважає, що причиною встановлення відповідачем факту заниження позивачем податкового зобов»язання з податку на додану вартість стали допущені відповідачем помилки під час підрахунку податкових зобов»язань позивача за період з 01.04.2013 року по 01.08.2013 року. Просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16.01.2015 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що у зв»язку із допущеними помилками під час підрахунку податкових зобов»язань за період з 01.04.2013 року по 01.08.2013 року, а також підтвердженням того, що заниження ПДВ не було, відповідач неправомірно встановлює заниження податкових зобов»язань з ПДВ на загальну суму 28 305,00 грн.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа-підприємець 31.08.2004 року за місцезнаходженням: АДРЕСА_1. Перебуває на податковому обліку в ДПІ у Сихівському районі. Свідоцтво про реєстрацію позивача як платника ПДВ НОМЕР_3, видане 12.06.2012 року.

Відповідно до наказу ДПІ у Сихівському районі від 24.11.2014 року №771 проведено документальну планову виїзну перевірку ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти зарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 26.12.2014 року №186/17-02/НОМЕР_2.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 181.1 ст. 181, п.п. 183.2-183.10 ст. 183, ст. 187, п. 200.1, п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 ПК України, в результаті чого донараховано податок на додану вартість в сумі 28 305грн.; п.п. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПК України, а саме неподання декларацій з податку на додану вартість за травень, червень 2012 року.

На підставі акта перевірки від 26.12.2014 року №186/17-02/НОМЕР_2 ДПІ у Сихівському районі винесено податкове повідомлення-рішення № від 16.01.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов»язання позивача з податку на додану вартість на суму 35 721,25 грн., в т.ч. 28 305 грн. - за основним платежем та 7 416,25 грн. - за штрафними санкціями.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно встановив порушення позивачем п. 181.1 ст. 181, п.п. 183.2-183.10 ст. 183, ст. 187, п. 200.1, п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 ПК України, в результаті чого донарахував грошове зобов»язання з податку на додану вартість в сумі 28 305 грн.

Таким чином, суд вважав, що податкове повідомлення-рішення № від 16.01.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов»язання позивача з податку на додану вартість на суму 35 721,25 грн., в т.ч. 28 305грн. - за основним платежем та 7 416,25 грн. - за штрафними санкціями, є правомірним та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також права та обов»язки платників податків і зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов»язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України, який вступив в силу з 01.01.2011 року (далі - ПК України).

Як встановлено п. 181.1 ст. 181 ПК України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з вказаним розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп»ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300 000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов»язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 вказаного Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Згідно із п. 183.2 ст. 183 ПК України у разі обов»язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у ст. 181 ПК України.

Згідно із книгою обліку розрахункових операцій позивача та звітів з використання РРО, наданою позивачем для перевірки, обсяг оподатковуваних операцій позивача за період з 01.04.2011 року по 31.03.2012 року склав 306 587,75грн., а саме: дохід відповідно до книги обліку розрахункових операцій та звітів з використання РРО (квітень 2011 року у сумі 7 729,16 грн., травень 2011 року - 20 414,05 грн., червень 2011 року - 33 904,74 грн., липень 2011 року - 30 433,32 грн., серпень 2011 року - 19 821,54 грн., вересень 2011 року - 19 090,94 грн., жовтень 2011 року - 27594,39 грн., листопад 2011 року - 27 539,92 грн., грудень 2011 року - 29 883,1грн., січень 2012 року - 20 595,13 грн., лютий 2012 року - 20 355,81 грн., березень 2012 року - 25 395,90 грн.); згідно з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1 від 31.01.2012 року виконавцем (позивачем) виконані роботи (надані послуги) замовнику (ФОП ОСОБА_2) на загальну суму 7 927,50 грн. з ПДВ; відповідно до акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №2 від 29.02.2012 року виконавцем (позивачем) виконані роботи (надані послуги) замовнику (ФОП ОСОБА_2) на загальну суму 7 943,25грн. з ПДВ; згідно з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №3 від 31.03.2012 року виконавцем (позивачем) виконані роботи (надані послуги) замовнику (ФОП ОСОБА_2) на загальну суму 7 959,00 грн. з ПДВ.

Таким чином, позивач зобов»язаний подати заяву та зареєструватися платником податку на додану вартість до 10 квітня 2012 року.

Однак, свідоцтво про реєстрацію ФОП ОСОБА_1 як платника ПДВ НОМЕР_3, видане ДПІ у Сихівському районі відповідно до заяви позивача лише 12 червня 2012 року.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач безпідставно не подав до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість за травень, червень 2012 року, чим порушив п.п. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПК України, яким передбачено, що податкові декларації подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно із ст. 193 ПК України ставка податку встановлюється від бази оподаткування і складає 20%.

П. 183.10 ст. 183 ПК України передбачено, що будь-яка особа, яка підлягає обов»язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених вказаною статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату вказаного податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Відповідно до ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов»язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.

З матеріалів справи видно, що дохід позивача за період з 11.04.2012 року по 30.04.2012 року склав 12 601грн., а за період з 01.05.2012 року по 31.05.2012 року - 28 100,47 грн., що підтверджується даними наданих для перевірки книг обліку розрахункових операцій позивача та звітів з використання РРО.

Відповідно до акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №4 від 29.04.2012 року виконавцем (позивачем) виконані роботи (надані послуги) замовнику (ФОП ОСОБА_2) на загальну суму 7 959,00грн. з ПДВ. Згідно з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №5 від 31.05.2012р. виконавцем (позивачем) виконані роботи (надані послуги) замовнику (ФОП ОСОБА_2) на загальну суму 7983,00грн. з ПДВ.

Таким чином, обсяг оподатковуваних операцій позивача за травень 2012 року. складав 56 644,12 грн., а податкове зобов»язання з податку на додану вартість за вказаний період становило 11 329грн.

Дохід позивача за період з 01.06.2012 року по 30.06.2012 року склав 27 703,23 грн., що підтверджується даними наданих для перевірки книг обліку розрахункових операцій позивача та звітів з використання РРО.

Відповідно до акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №6 від 30.06.2012 року виконавцем (позивачем) виконані роботи (надані послуги) замовнику (ФОП ОСОБА_2) на загальну суму 2 918,25 грн. з ПДВ.

Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №7 від 30.06.2012 року підтверджується, що виконавцем (позивачем) виконані роботи (надані послуги) замовнику (ФОП ОСОБА_2) на загальну суму 5 041,50 грн. з ПДВ.

Таким чином, податкове зобов»язання позивача з податку на додану вартість за червень 2012 року становило 6 585грн.

Також з матеріалів справи видно, що дохід позивача за період за липень 2012 року склав 29 273,04грн., що підтверджується даними наданих для перевірки книг обліку розрахункових операцій позивача та звітів з використання РРО.

Податкове зобов»язання позивача з податку на додану вартість за липень 2012 року становило 9 464 грн.

Податкові зобов»язання позивача з податку на додану вартість за період з 01.08.2012 року по 31.12.2013 року визначені на підставі даних книг обліку розрахункових операцій позивача, звітів з використання РРО, банківських документів, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та виданих податкових накладних ТзОВ «Сандора» та ПАТ «Карлсберг Україна», наданих позивачем контролюючому органу під час перевірки.

Згідно із даними декларацій про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 за 2012 та 2013 роки позивачем задекларований податковий кредит з податку на додану вартість на суму 105 762 грн.

Сума податкового кредиту за період з 12.06.2012 року по 31.12.2013 року становить 113 249 грн., що підтверджується даними податкових накладних.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов»язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Отже, відповідачем правомірно встановлено порушення позивачем п. 181.1 ст. 181, п.п. 183.2-183.10 ст. 183, ст. 187, п. 200.1, п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 ПК України, в результаті чого донарахувано грошове зобов»язання з податку на додану вартість в сумі 28 305 грн.

Таким чином, суд дійшов правильного висновку про те, що податкове повідомлення-рішення № від 16.01.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов»язання позивача з податку на додану вартість на суму 35 721,25 грн., в т.ч. 28 305 грн. - за основним платежем та 7 416,25 грн. - за штрафними санкціями є правомірним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційні скарги на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року у справі №813/3213/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 28.01.2016 року.