Справа № 808/8475/15
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Справа № 808/8475/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., при секретарі Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: ОСОБА_1

до: Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя та

Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі

про: визнання протиправною бездіяльності та стягнення суми, -

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2 (довіреність № 3332 від 28.10.2015)

від відповідача-1 - ОСОБА_3 (довіреність № 68/10 від 05.01.2015)

від відповідача-2 - ОСОБА_4 (довіреність № 03-08.2/1-14 від 05.01.2015)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя та Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі про визнання протиправною бездіяльності відповідачів та стягнення з державного бюджету помилково сплачених коштів у розмірі 4133,40 грн.

Ухвалою суду від 30.11.2015 відкрито провадження у адміністративній справі №808/8475/15 та призначено до судового розгляду на 22.12.2015.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що відмова відповідачів в поверненні сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 4133,40 грн., оформлена листом від 21.09.2015 №16753/07, є необґрунтованою та протиправною. Оскільки зазначена відмова є протиправною, відповідача слід зобов'язати повернути позивачу сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 4133,40 грн.

Відповідач-1 адміністративний позов не визнав, у письмових запереченнях посилається на те, що дійсно, відповідно до вимог п. 9 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" при придбанні нерухомого майна у власність на підставі договорів купівлі-продажу всі покупці мають сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, окрім громадян, які перебувають у черзі на отримання житла або придбавають житло вперше. Вказує, для того щоб отримати пільги по сплаті зазначеного вище збору, необхідно документально підтвердити факт перебування у черзі на отримання житла чи придбання житла вперше. Стверджує, що на сьогодні в Україні не існує органу компетентного видавати довідки на підтвердження обставин первинного придбання житла. Тобто, на даний час відсутній механізм втілення п. 9 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" в життя, і відповідно практичного застосування даних норм. Вказує, що позивач не надав Управлінню належних доказів придбання житла вперше, а тому відповідач вважає, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 було сплачено правильно і повернення його є неможливим. На підставі викладеного, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Відповідач - 2 позов не визнав, у письмових запереченнях зазначив, що управління не приймає самостійного рішення щодо повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів), а здійснює повернення тільки на підставі подання контролюючого органу.

Процедура примусового стягнення коштів визначена Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 №845 (зі змінами). Зазначений порядок передбачає, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів.

Оскільки, ані подання контролюючого органу про повернення коштів, ані виконавчий лист про стягнення коштів до Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області не надходили, тому і підстав для повернення коштів не було.

У засіданні 22.12.2015, судом, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу "Камертон".

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що 30.04.2015 позивачем укладено угоду купівлі-продажу частину квартири, та того ж дня сплачено відповідний збір з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, що підтверджується копією квитанції № 380268731.5.1. від 30.04.2015р.

23.07.2015 позивачем сплачені кошти у сумі 4133,40 грн. квитанцією №0.0.413935278.1 від 23.07.2015 та зараховані до Державного бюджету Орджонікідзевського району м. Запоріжжя за кодом класифікації доходів бюджету 24140500 (далі - ККДБ) - "Збір з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна на рахунок 0007, одержувач коштів Державний бюджет Орджонікідзевського району м. Запоріжжя в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області ().

20.08.2015 позивач звернувся з листом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, в якому просив повернути йому помилково сплачені кошти.

Листом №16753/07 від 21.09.2015 Управління пенсійного фонду в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя мені було відмовлено у поверненні коштів, у зв'язку з тим, що, підстави для повернення коштів відсутні, оскільки наразі не існує єдиної бази за допомогою якої можна визначити первинне придбання житла.

Не погоджуючись із відмовою у поверненні коштів та з вимогою вчинити певні дії ОСОБА_1 звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначено Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон №400/97).

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону №400/97 платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до Закону №400/97 органом, контролюючим надходження до державного бюджету збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є Пенсійний фонд.

Відповідно до п. 8 ст. 2 Закону №400/97 об'єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно п. 10 ст. 4 Закону №400/97 на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору в таких розмірах: для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - 1 відсоток від об'єкта оподаткування, визначеного пунктом 8 статті 2 цього Закону.

За приписами п. 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 03.11.1998 за №1740 збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Тобто, при придбанні нерухомого майна у власність на підставі договорів купівлі-продажу всі покупці мають сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, окрім громадян, які перебувають у черзі на отримання житла або придбавають житло вперше.

Разом з тим, як встановлено судом, позивачем в заяві до управління про повернення сплаченого збору від 20.08.2015 надано лише уточнюючий лист з банку з поясненнями, копію платіжної квитанції з помилковими реквізитами, копію платіжної квитанції з уточненими реквізитами, копію податкової декларації за 2 -й квартал 2015 року з квитанцією про прийняття звіту та ОСОБА_3 з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності ЕЕО №610003 від 25.04.2015. Дані документи жодним чином не свідчать про відсутність факту придбання житла повторно у липні 2015 року.

Дані документи не можна вважати належними та допустимими доказами відсутності у особи обов'язку сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно із Переліком кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106, здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до бюджетів надходжень за ККДБ 24140500 покладено на Пенсійний фонд України.

З наданого позивачем ОСОБА_5 з Державного реєстру прав на нерухоме майно ЕЕО №610003 від 25.04.2015 вбачається лише майна, придбаного позивачем 25.04.2015.

Окрім того, відповідно до п. 16 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03.11.1998 (далі - Порядок № 1740), суми збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що сплачуються платниками з операцій з купівлі-продажу безготівкової валюти, торгівлі ювелірними виробами із золота (крім обручок), платини і дорогоцінного каміння та з відчуження легкових автомобілів, з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, з надання послуг стільникового рухомого зв'язку (додаткові збори на виплату пенсій), зараховуються в установленому порядку до спеціального фонду державного бюджету і використовуються згідно із Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів визначається Порядком про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 №787 (далі - Порядок №787).

Порядок № 787 також є обов'язковим для виконання всіма учасниками бюджетного процесу.

Згідно з п. 5 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

У заяві платник може визначити довірену особу для отримання коштів, що мають бути повернені йому з бюджету. У такому разі до заяви про повернення коштів з бюджету додаються довіреність на отримання коштів довіреною особою, засвідчена згідно з вимогами Цивільного кодексу України, та копія паспорта довіреної особи.

Згідно з п. 10 Порядку №787, платник подає до відповідного органу Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів.

З зазначеного Порядку вбачається, що повернення коштів здійснюється органом Казначейства за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Органи Державної казначейської служби України не приймають самостійного рішення щодо повернення коштів з бюджету, а здійснюють повернення тільки на підставі подання контролюючого органу.

Процедура примусового стягнення коштів визначена Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 №845 (зі змінами). Зазначений порядок передбачає, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів.

Оскільки, ані подання контролюючого органу про повернення коштів, ані виконавчий лист про стягнення коштів до Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області не надходили, тому і підстав для повернення коштів не було.

Разом з тим, як було зазначено вище, Пенсійний фонд не володій інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно і тому не може надати подання без надання зацікавленою особою доказів відсутності факту придбання нею нерухомого майна.

Виходячи з того, що позивачем не надано до управління належних доказів, які б підтвердили відсутність факту придбання ним житла у липні 2015 року, відмовляючи у повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна управління діяло в межах наданих повноважень та на підставі норм чинного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані дії та рішення відповідачів відповідають вимогам чинного законодавства України, а тому в задоволені адміністративного позову слід відмовити у повному обсязі.

Судовій збір, сплачений позивачем, до відшкодування не присуджується.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Нечипуренко