Справа № 619/3663/15-а
Суддя: Калмикова Л. К.
Дата ухвалення: 2016-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №619/3663/15-а
провадження №2-а/619/4/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2016 р. м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - судді за участю секретаря судового засідання Калмикової Л.К. Пономарьової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дергачі адміністративну справу за адміністративним позовом прокурора Дергачівського району Харківської області до Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, треті особи: загальноосвітня школа 1-ІІІ ступенів №2, Солоницівська гімназія №3, Подвірський навчально-виховний комплекс, про визнання незаконною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області про визнання незаконною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокуратурою району опрацьована інформація Відділу ДАІ з обслуговування Дергачівського району ГУМВС України в Харківській області № 1242 від 03.06.2015 щодо організації дорожнього руху біля навчальних закладів, розташованих на території Дергачівського району.

В ході обстеження працівниками ВДАІ виявлена низка порушень, які негативно впливають на безпеку дорожнього руху транспорту та пішоходів у сел. Солоницівка Дергачівського району.

Прилегла до загальноосвітньої школи І-Ш ступенів № 2 (сел. Солоницівка, вул. Щорса, 1) територія не обладнана дорожніми знаками в обох напрямках руху: 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 1.33 «Діти», штучними пагорбами, 5.35.1-5.35.2, 1.32 «Пішохідний перехід».

Прилегла до Солоницівської гімназії № 3 (сел. Солоницівка, вул. Енергетична, 4) територія не обладнана дорожніми знаками в обох напрямках руху: 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 1.33 «Діти», штучними пагорбами, 5.35.1-5.35.2, 1.32 «Пішохідний перехід», а також 1.1 (вузька суцільна лінія), 1.14.1, 1.14.3, 1.14.4 ("зебра", у тому числі червоно-білого кольору).

Прилегла до Подвірського навчально-виховного комплексу (с. Подвірки, вул. Дзержинського 1) територія не обладнана дорожніми знаками в обох напрямках руху: 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 1.33 «Діти», штучними пагорбами, 5.35.1-5.35.2, 1.32 «Пішохідний перехід», а також 1.1 (вузька суцільна лінія), 1.14.1, 1.14.3, 1.14.4 ("зебра", у тому числі червоно- білого кольору).

Статтею 16 Закону України «Про автомобільні дороги» встановлено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про автомобільні дороги», основними обов'язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є, зокрема, забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів: організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами.

Державне управління у сфері дорожнього руху та його безпеки здійснюється Кабінетом Міністрів України, спеціально уповноваженими на це центральними органами виконавчої влади, органами виконавчої влади в Автономній Республіці Крим, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування відповідно до ст. 3 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»

Вимогами ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що одним із повноважень селищної ради є організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту об'єктів комунального господарства та соціально-культурного призначення, жилих будинків, шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції селищних рад, їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема, організація та контроль за діяльністю підприємств з питань дорожнього руху і його безпеки; сприяння діяльності по утриманню у безпечному для дорожнього руху стані автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та їх облаштуванню об'єктами сервісу; здійснення заходів щодо профілактики дитячого дорожньо-транспортного травматизму.

Відповідно до пп. 3.29 п. 3 розділу 33 (Дорожні знаки) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та п. 10.5.25 ДСТУ 4100-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» повинен застосовуватись, щоб заборонити рух всіх транспортних засобів з більшою швидкістю, ніж зазначено на знаку, у разі потреби введення на ділянці дороги іншої максимальної швидкості, ніж на попередній ділянці

На дорогах мінімальна межа обмеження швидкості не повинна бути нижче ніж 40 км/год, крім випадків, коли обмеження вводиться на ділянках із слизьким покриттям (ожеледиця, сніговий накат).

У разі обмеження швидкості руху на небезпечних ділянках дороги (населені пункти, небезпечні повороти, ділянки з обмеженою видимістю, місця звуження дороги тощо) зона дії знака повинна визначатись довжиною небезпечної ділянки.

Оскільки зона дії знаку 3.29 поширюється до перехрестя, то в разі потреби обмежити швидкість руху на небезпечній ділянці за перехрестям, треба повторно встановити знак 3.29.

Якщо обмеження максимальної швидкості, що його вводять на даній ділянці дороги, більш ніж на 20 км/год. змінює її значення проти дозволеної швидкості руху на попередній ділянці, то треба використовувати ступінчасте обмеження швидкості з кроком не більше ніж 20 км/год. послідовним встановленням знаків 3.29, розміщених один від одного на відстані від 100 до 150 м.

Ступінчасте обмеження швидкості не повинно застосовуватись перед населеними пунктами, позначеними знаком 5.45, якщо видимість знаку становить більше 150 м.

Знак 3.29 слід установлювати з табличкою 7.4.4, що зазначає час його дії, якщо обмеження вводять на визначені години, наприклад, біля шкіл, заводських прохідних і т.ін.

Відповідно до пп. 1.33 п. 1 розділу 33 (Дорожні знаки) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та п. 10.3.34 ДСТУ 4100-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», знак 1.33 «Діти» повинен установлюватись перед ділянками доріг, на які є вихід з території дитячих закладів (дошкільних закладів, шкіл, дитячих таборів тощо), що прилягають безпосередньо до даної дороги. Знак 1.33 повинен повторюватись. Перший знак повинен бути установлений на відстані 100 м, а другий - не меншій ніж 50 м від початку небезпечної ділянки. З повторним знаком повинна застосовуватись табличка 7.2.1, на якій зазначають довжину ділянки дороги, що прилягає безпосередньо до території дитячого закладу.

Відповідно до пп. 5.35.1-5.35.2 п. 5 розділу 33 (Дорожні знаки) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та п. 10.7.33 ДСТУ 4100-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», знаки 5.35.1 і 5.35.2 «Пішохідний перехід» повинні застосовуватись для позначення місць, призначених для організованого переходу пішоходів через проїзну частину, якщо інтенсивність руху автотранспорту перевищує 300 авт/год в обох напрямках та більше 100 пішоходів перетинають проїзну частину хоча б в одну годину будь-якого дня тижня. Знак 5.35.1 повинен установлюватись праворуч від дороги, знак 5.35.2 - ліворуч. На дорогах з розділювальною смугою, де кожна з проїзних частин має дві і більше смуг руху, знак 5.2 повинен установлюватись ліворуч від кожної з проїзних частин на розділювальній смузі. У разі відсутності на переході розмітки 1.14,1-1.14,3 знаки 5.35.1 і 5,35.2 повинні бути установлені так, щоб знак 5.35.1 містився відносно транспортних засобів, що наближаються до переходу, на ближній межі переходу, а знак 5.35.2 - на дальній. Ширина нерозміченого пішохідного переходу, що міститься між поперечними перетинами дороги, де встановлені знаки 5.35.1 і 5.35.2, повинна визначатись залежно від інтенсивності пішохідного потоку з розрахунку 1 м на 500 піш/год, але становити не менш ніж 4 м. Знак 5.35.2 допускається розташовувати на зворотному боці знака 5.35.1, призначеного для водіїв зустрічного напрямку.

Відповідно до п. 1.3 Технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 54 від 14.02.2012, дорожні знаки - це вироби, малюнки і написи, що призначені для інформування учасників дорожнього руху щодо умов і режимів руху на вулицях та дорогах.

Солоницівською селищною Радою в порушення вказаних норм законодавства не вжиті заходи щодо сприяння, забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглих територіях до зазначених навчальних закладів, оскільки вони не обладнані дорожніми знаками 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 1.33 «Діти», 5.35.1-5.35.2 «Пішохідний перехід», а також відсутня дорожня розмітка: 1.1 - «вузька суцільна лінія» та 1.14.1, 1.14.3, 1.14.4 пішохідний перехід.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Бездіяльність Сололницівської селищної Ради з питання забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглих територіях ставить під загрозу закріплені ст. ст. З, 27, 49, 53 Конституції України права дітей на життя, охорону здоров'я та загальнодоступність освіти, грубо порушує вимоги Законів України «Про автомобільні дороги», «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про дорожній рух».

Бездіяльність відповідача, яка ставить під загрозу права дітей на життя, охорону здоров'я та загальнодоступність освіти, порушує інтереси держави в частині утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Враховуючи відсутність органу, який здійснює повноваження держави у спірних правовідносинах (тобто з контролю за діяльністю місцевих рад на вказаному напрямку), вбачаються підстави для здійснення прокуратурою району представництва в суді законних інтересів держави.

Просить визнати незаконною бездіяльність Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області в частині несприяння, незабезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглій території до шкільних закладів: загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2, Солоницівської гімназії № 3, Подвірського навчально-виховного комплексу, зобов'язати Солоницівську селищну раду Дергачівського району Харківської області вжити заходів щодо сприяння, забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглих територіях до шкільних закладів: загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2, Солоницівської гімназії № 3, Подвірського навчально-виховного комплексу, а саме:

а) обладнати прилеглу територію до загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 дорожніми знаками в обох напрямках руху: 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 1.33 «Діти», штучними пагорбами, 5.35.1-5.35.2, 1.32 «Пішохідний перехід».

б) обладнати прилеглу територію до Солоницівської гімназії № 3 дорожніми знаками в обох напрямках руху: 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 1.33 «Діти», штучними пагорбами, 5.35.1-5.35.2, 1.32 «Пішохідний перехід», а також 1.1 (вузька суцільна лінія), 1.14.1, 1.14.3, 1.14.4 ("зебра", у тому числі червоно-білого кольору).

в) обладнати прилеглу територію до Подвірського навчально-виховного комплексу дорожніми знаками в обох напрямках руху: 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 1.33 «Діти», штучними пагорбами, 5.35.1-5.35.2, 1.32 «Пішохідний перехід», а також 1.1 (вузька суцільна лінія), 1.14.1, 1.14.3, 1.14.4 ("зебра", у тому числі червоно-білого кольору)

У судовому представник позивача Пірог Д.О. позов підтримав, надав пояснення аналогічні тим, які містить позов.

Представник відповідача - Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області- Ільченко С.М. у судовому засіданні позов не визнав.

Пояснив, що позивачем подається позов задля забезпечення безпечних умов дорожнього руху, перш за все, учнів зазначених навчальних закладів, то, звичайно, селищна рада не може бути проти цього (проти створення таких умов). Проте, зазначає наступне.

Частина 2 статті 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією з функцій прокуратури України відповідно до статті 121 Основного Закону є представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Аналогічна норма викладена у частині 1 статті 2 Закону України «Про прокуратуру». Статтею 23 Закону визначено порядок та умови здійснення прокурором представництва інтересів громадянина та держави в суді.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність обставин для представництва в суді обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Прокурор має обґрунтувати в суді наявність підстав для представництва.

Представництво інтересів громадянина або держави в суді здійснюється прокурором виключно після підтвердження судом підстав для такого представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Держава реалізує свої повноваження через відповідні державні органи. Державна влада здійснюється в Україні на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову (частина 1 статті 6 Конституції України). Систему органів виконавчої влади становлять Кабінет Міністрів України - вищий орган у системі виконавчої влади, міністерства й інші центральні та місцеві органи виконавчої влади.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 р. № 341 (зі змінами) (далі - Положення), Інспекція входить до системи органів Міністерства внутрішніх справ України і є головним органом, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні.

Серед основних завдань Державтоінспекції, визначених Положенням:

реалізація в межах своєї компетенції державної політики щодо забезпечення безпеки дорожнього руху;

організація контролю за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища від шкідливого впливу автомототранспортних засобів (транспортних засобів);

удосконалення регулювання дорожнього руху з метою забезпечення його безпеки та підвищення ефективності використання транспортних засобів;

виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, а також виявлення причин і умов, що сприяють їх вчиненню.

Відповідно до покладених завдань Державтоінспекція, зокрема:

бере участь у розробленні проектів законів та інших нормативних актів і документів, у тому числі правил, норм та стандартів, державних і регіональних програм забезпечення безпеки дорожнього руху і його учасників;

вносить пропозиції керівництву МВС стосовно розроблення відомчих нормативних актів про дорожній рух, у тому числі разом з іншими центральними органами виконавчої влади, які після їх прийняття є обов'язковими для центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (центральні і місцеві органи виконавчої влади та організації);

здійснює контроль за дотриманням власниками (володільцями) транспортних засобів, а також громадянами, посадовими і службовими особами вимог Закону України "Про дорожній рух", правил, норм та стандартів з питань забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі, виконання власниками автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів вимог безпеки дорожнього руху;

забезпечує безпеку учасників дорожнього руху, захист їх прав та законних інтересів;

здійснює профілактику правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та серед його учасників, вносить до центральних і місцевих органів виконавчої влади та організацій подання про необхідність усунення причин і умов, що сприяють вчиненню таких правопорушень;

здійснює контроль за дотриманням правил утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та правил користування ними;

бере участь у розробленні нормативів щодо створення безпечних умов для пересування найбільш уразливих учасників дорожнього руху - дітей, інвалідів, велосипедистів і людей похилого віку;

погоджує подані в установленому порядку пропозиції стосовно обладнання засобами організації дорожнього руху місць виконання дорожніх робіт, проекти та схеми організації дорожнього руху, встановлення будь-яких світлових сигналів, дорожніх знаків, нанесення лінії дорожньої розмітки, розміщення огороджувальних пристроїв, зелених насаджень та зовнішнього освітлення доріг, облаштування, реконструкції, ремонту та ліквідації залізничних переїздів, розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг, кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торгівельних пунктів і інших споруд, маршрути руху пасажирського транспорту, розміщення посадочних майданчиків, зупинок таксі та інших транспортних засобів, маршрути організованого руху громадян і місця їх збору, порядок проведення спортивних та інших масових заходів, які можуть створити перешкоди дорожньому руху.

Серед прав Державтоінспекції, у тому числі:

подавати пропозиції відповідним місцевим органам виконавчої влади щодо фінансування проектних і будівельних робіт для поліпшення стану вуличної мережі та організації дорожнього руху в населених пунктах;

вимагати від установ та організацій, фізичних і юридичних осіб усунення порушень правил утримання та експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, обмежувати або забороняти проведення ремонтно-будівельних робіт та інших заходів на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах, якщо при цьому не додержуються вимоги до забезпечення безпеки дорожнього руху та його учасників.

Таким чином, зважаючи на завдання, функції, надані для їх реалізації права, власне, на саме визначення Державтоінспекції як головного органу, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні, можна стверджувати, що саме Інспекція (в системі органів МВС) є державним органом (суб'єктом владних повноважень), на який покладається захист державних інтересів у цій сфері.

Далі, у позовній заяві вказується, між іншим, що адміністративний позов подається «в інтересах неповнолітніх, які навчаються в шкільних закладах Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2, Солоницівської гімназії № З, Подвірського навчально-виховного комплексу».

Відповідно до положень частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. Проте, матеріали позовної заяви не містять підтвердження про таке повідомлення ані неповнолітніх учнів навчальних закладів та їх законних представників, ані суб'єкта владних повноважень, що здійснює захист державних інтересів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - відповідного підрозділу Державтоінспекції МВС України.

У позовній заяві залишено поза увагою наявність органу державної влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, та неправильно вказано про відсутність такого органу. Відсутнє обґрунтування неналежного захисту ним інтересів держави, як підстав для звернення прокурора до суду.

Зазначає, що прокурором не обґрунтовано, а судом не підтверджено наявності підстав для звернення прокурора до суду для представництва.

Зі змісту частини 7 статті 24 Закону України «Про прокуратуру» випливає, що повноваження прокурорів щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.

Статтею 60 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в адміністративному суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання адміністративному суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 108 цього Кодексу.

Наведені обставини, норми матеріального та процесуального законодавства вказують на те, що прокурором не виконано вимог щодо обґрунтування підстав для представництва інтересів громадянина та/або держави в адміністративному суді.

Представники третіх осіб - загальноосвітньої школи 1-ІІІ ступенів №2, Солоницівської гімназії №3, Подвірського навчально-виховного комплексу у судове засідання не з'явились, про слухання справи повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, у зв'язку з чим суд вважає за можливе справу розглядати без їх участі.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

Судом встановлено, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокуратурою району опрацьована інформація Відділу ДАІ з обслуговування Дергачівського району ГУМВС України в Харківській області № 1242 від 03.06.2015 щодо організації дорожнього руху біля навчальних закладів, розташованих на території Дергачівського району.

В ході обстеження працівниками ВДАІ виявлена низка порушень, які негативно впливають на безпеку дорожнього руху транспорту та пішоходів у сел. Солоницівка Дергачівського району.

Прилегла до загальноосвітньої школи І-Ш ступенів № 2 (сел. Солоницівка, вул. Щорса, 1) територія не обладнана дорожніми знаками в обох напрямках руху: 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 1.33 «Діти», штучними пагорбами, 5.35.1-5.35.2, 1.32 «Пішохідний перехід».

Прилегла до Солоницівської гімназії № 3 (сел. Солоницівка, вул. Енергетична, 4) територія не обладнана дорожніми знаками в обох напрямках руху: 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 1.33 «Діти», штучними пагорбами, 5.35.1-5.35.2, 1.32 «Пішохідний перехід», а також 1.1 (вузька суцільна лінія), 1.14.1, 1.14.3, 1.14.4 ("зебра", у тому числі червоно-білого кольору).

Прилегла до Подвірського навчально-виховного комплексу (с. Подвірки, вул. Дзержинського 1) територія не обладнана дорожніми знаками в обох напрямках руху: 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 1.33 «Діти», штучними пагорбами, 5.35.1-5.35.2, 1.32 «Пішохідний перехід», а також 1.1 (вузька суцільна лінія), 1.14.1, 1.14.3, 1.14.4 ("зебра", у тому числі червоно- білого кольору).

Статтею 16 Закону України «Про автомобільні дороги» встановлено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про автомобільні дороги», основними обов'язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є, зокрема, забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів: організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами.

Державне управління у сфері дорожнього руху та його безпеки здійснюється Кабінетом Міністрів України, спеціально уповноваженими на це центральними органами виконавчої влади, органами виконавчої влади в Автономній Республіці Крим, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування відповідно до ст. 3 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»

Вимогами ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що одним із повноважень селищної ради є організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту об'єктів комунального господарства та соціально-культурного призначення, жилих будинків, шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції селищних рад, їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема, організація та контроль за діяльністю підприємств з питань дорожнього руху і його безпеки; сприяння діяльності по утриманню у безпечному для дорожнього руху стані автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та їх облаштуванню об'єктами сервісу; здійснення заходів щодо профілактики дитячого дорожньо-транспортного травматизму.

Відповідно до пп. 3.29 п. 3 розділу 33 (Дорожні знаки) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та п. 10.5.25 ДСТУ 4100-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» повинен застосовуватись, щоб заборонити рух всіх транспортних засобів з більшою швидкістю, ніж зазначено на знаку, у разі потреби введення на ділянці дороги іншої максимальної швидкості, ніж на попередній ділянці

На дорогах мінімальна межа обмеження швидкості не повинна бути нижче ніж 40 км/год, крім випадків, коли обмеження вводиться на ділянках із слизьким покриттям (ожеледиця, сніговий накат).

У разі обмеження швидкості руху на небезпечних ділянках дороги (населені пункти, небезпечні повороти, ділянки з обмеженою видимістю, місця звуження дороги тощо) зона дії знака повинна визначатись довжиною небезпечної ділянки.

Оскільки зона дії знаку 3.29 поширюється до перехрестя, то в разі потреби обмежити швидкість руху на небезпечній ділянці за перехрестям, треба повторно встановити знак 3.29.

Якщо обмеження максимальної швидкості, що його вводять на даній ділянці дороги, більш ніж на 20 км/год. змінює її значення проти дозволеної швидкості руху на попередній ділянці, то треба використовувати ступінчасте обмеження швидкості з кроком не більше ніж 20 км/год. послідовним встановленням знаків 3.29, розміщених один від одного на відстані від 100 до 150 м.

Ступінчасте обмеження швидкості не повинно застосовуватись перед населеними пунктами, позначеними знаком 5.45, якщо видимість знаку становить більше 150 м.

Знак 3.29 слід установлювати з табличкою 7.4.4, що зазначає час його дії, якщо обмеження вводять на визначені години, наприклад, біля шкіл, заводських прохідних і т.ін.

Відповідно до пп. 1.33 п. 1 розділу 33 (Дорожні знаки) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та п. 10.3.34 ДСТУ 4100-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», знак 1.33 «Діти» повинен установлюватись перед ділянками доріг, на які є вихід з території дитячих закладів (дошкільних закладів, шкіл, дитячих таборів тощо), що прилягають безпосередньо до даної дороги. Знак 1.33 повинен повторюватись. Перший знак повинен бути установлений на відстані 100 м, а другий - не меншій ніж 50 м від початку небезпечної ділянки. З повторним знаком повинна застосовуватись табличка 7.2.1, на якій зазначають довжину ділянки дороги, що прилягає безпосередньо до території дитячого закладу.

Відповідно до пп. 5.35.1-5.35.2 п. 5 розділу 33 (Дорожні знаки) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та п. 10.7.33 ДСТУ 4100-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», знаки 5.35.1 і 5.35.2 «Пішохідний перехід» повинні застосовуватись для позначення місць, призначених для організованого переходу пішоходів через проїзну частину, якщо інтенсивність руху автотранспорту перевищує 300 авт/год в обох напрямках та більше 100 пішоходів перетинають проїзну частину хоча б в одну годину будь-якого дня тижня. Знак 5.35.1 повинен установлюватись праворуч від дороги, знак 5.35.2 - ліворуч. На дорогах з розділювальною смугою, де кожна з проїзних частин має дві і більше смуг руху, знак 5.2 повинен установлюватись ліворуч від кожної з проїзних частин на розділювальній смузі. У разі відсутності на переході розмітки 1.14,1-1.14,3 знаки 5.35.1 і 5,35.2 повинні бути установлені так, щоб знак 5.35.1 містився відносно транспортних засобів, що наближаються до переходу, на ближній межі переходу, а знак 5.35.2 - на дальній. Ширину нерозміченого пішохідного переходу, що міститься між поперечними перетинами дороги, де встановлені знаки 5.35.1 і 5.35.2, повинна визначатись залежно від інтенсивності пішохідного потоку з розрахунку 1 м на 500 піш/год, але становити не менш ніж 4 м. Знак 5.35.2 допускається розташовувати на зворотному боці знака 5.35.1, призначеного для водіїв зустрічного напрямку.

Відповідно до п. 1.3 Технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 54 від 14.02.2012, дорожні знаки - це вироби, малюнки і написи, що призначені для інформування учасників дорожнього руху щодо умов і режимів руху на вулицях та дорогах.

Солоницівською селищною радою в порушення вказаних норм законодавства не вжиті заходи щодо сприяння, забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглих територіях до зазначених навчальних закладів, оскільки вони не обладнані дорожніми знаками 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 1.33 «Діти», 5.35.1-5.35.2 «Пішохідний перехід», а також відсутня дорожня розмітка: 1.1 - «вузька суцільна лінія» та 1.14.1, 1.14.3, 1.14.4 пішохідний перехід.

Відповідно до ст. 19 Конституції Украї органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Бездіяльність Сололницівської селищної ради з питання забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглих територіях ставить під загрозу закріплені ст. ст. З, 27, 49, 53 Конституції України права дітей на життя, охорону здоров'я та загальнодоступність освіти, грубо порушує вимоги Законів України «Про автомобільні дороги», «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про дорожній рух».

Бездіяльність відповідача, яка ставить під загрозу права дітей на життя, охорону здоров'я та загальнодоступність освіти, порушує інтереси держави в частині утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Враховуючи відсутність органу, який здійснює повноваження держави у спірних правовідносинах (тобто з контролю за діяльністю місцевих рад на вказаному напрямку), вбачаються підстави для здійснення прокуратурою району представництва в суді законних інтересів держави.

Таким чином позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.13,19,27,49,53,121 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 2, 17, 104, 105, 106 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву прокурора Дергачівського району Харківської області задовольнити повністю.

Визнати незаконною бездіяльність Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області в частині несприяння, незабезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглій території до шкільних закладів: загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2, Солоницівської гімназії № 3, Подвірського навчально-виховного комплексу.

Зобов'язати Солоницівську селищну раду Дергачівського району Харківської області вжити заходів щодо сприяння, забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглих територіях до шкільних закладів: загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2, Солоницівської гімназії № 3, Подвірського навчально-виховного комплексу, а саме:

а) обладнати прилеглу територію до загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 дорожніми знаками в обох напрямках руху: 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 1.33 «Діти», штучними пагорбами, 5.35.1-5.35.2, 1.32 «Пішохідний перехід».

б) обладнати прилеглу територію до Солоницівської гімназії № 3 дорожніми знаками в обох напрямках руху: 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 1.33 «Діти», штучними пагорбами, 5.35.1-5.35.2, 1.32 «Пішохідний перехід», а також 1.1 (вузька суцільна лінія), 1.14.1, 1.14.3, 1.14.4 ("зебра", у тому числі червоно-білого кольору).

в) обладнати прилеглу територію до Подвірського навчально-виховного комплексу дорожніми знаками в обох напрямках руху: 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 1.33 «Діти», штучними пагорбами, 5.35.1-5.35.2, 1.32 «Пішохідний перехід», а також 1.1 (вузька суцільна лінія), 1.14.1, 1.14.3, 1.14.4 ("зебра", у тому числі червоно-білого кольору).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня отримання її копії, з одночасним її надсиланням особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л. К. Калмикова