Справа № 591/9004/14-а
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 р.Справа № 591/9004/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О. Касян В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 08.12.2015р. по справі № 591/9004/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах

про визнання дій неправомірними та покладення зобов'язань вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах, в якому просив суд визнати дії, пов'язані з невизнанням його як військовослужбовця під час військових зборів у 1986 році, протиправними, зобов'язати визнати цей статус, зобов'язати здійснити в зв'язку з цим перерахунок, встановити порушення вимог п.7 ПКМУ №1210 від 23.11.2011 року, якою затверджено порядок обрахування пенсії.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 20.01.2015 року зазначений адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Управління пенсійного фонду України в м. Сумах в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1, як військовослужбовцю, відповідно до вимог ст.10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із заробітку за період роботи в зоні відчуження у 1986 року.

Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в м. Сумах провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, як військовослужбовця , відповідно до ПКМ України №1210 від 23.11.2011 року та вимог ст. 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чернобильської катастрофи" із заробітку за період роботи в зоні відчуження з вересня 1986 року та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині вимог відмовлено.

11 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з заявою про прийняття додаткового судового рішення по вказаній справі, яким зобов'язати відповідача зробити перерахунок та провести виплати з 01 січня 2012 року, з врахуванням виплачених сум.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що при ухваленні постанови від 20.01.2015 року фактично залишилась не вирішеною одна вимога, з приводу якої досліджувалися докази, а саме: визначення строку, з якого проводиться перерахунок та виплата недоплачених пенсійних виплат.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 08.12.2015 року в задоволенні вказаної заяви ОСОБА_1 - відмовлено, оскільки саме в постанові Зарічного районного суду м. Суми від 20.01.2015 року вже визначено період перерахунку пенсії, а саме з 06.11.2014 року, який узгоджується з ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2015 року.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти постанову про задоволення поданої заяви, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з наступних підстав.

Постановою Зарічного райсуду м. Суми від 20.01.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Сумах про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії визнано бездіяльність відповідача незаконною, зобов'язано здійснити перерахунок пенсії відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із заробітку за період роботи в зоні відчуження у 1986 році. Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в м. Сумах провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, як військовослужбовця, відповідно до Постанови КМ України №1210 від 23.11.2011 року та вимог ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із заробітку за період роботи в зоні відчуження з вересня 1986 року та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в зазначеній постанові суду від 20.01.2015 року вже визначено період перерахунку пенсії - з 06.11.2014 року, з яким також погодився і Харківський апеляційний адміністративний суд в своєму рішенні від 16.02.2015 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткового судового рішення по вказаній справі, яким зобов'язати відповідача зробити перерахунок та провести виплати з 01 січня 2012 року, з врахуванням виплачених сум, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. №7 надано роз'яснення щодо застосування норм ст. 168 КАС України.

Так, за правилами статті 168 КАС України суд будь - якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні, в якому й ухвалювалось основне судове рішення.

Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматись (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

В своїй заяві позивач ставить питання щодо винесення додаткового рішення про проведення перерахунку пенсії з 01.01.2012 р.

Проте, як вбачається з прохальної частини позовних вимог, ОСОБА_1 не ставить питання про перерахунок пенсії з 01.01.2012 року, а з урахуванням аналізу ст. 168 КАС України, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство передбачає можливість прийняття додаткового рішення лише, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, не ухвалено рішення.

З огляду на той факт, що позов не містить вимоги про перерахунок пенсії з 01.01.2012 року, то підстави для прийняття додаткового судового рішення відсутні.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься ухвала Вищого адміністративного суду від 09.06.2015 року, К/800/39299/14 (а.с. 145, 146), якою підтверджена відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2012 року.

Відповідно до ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на зазначене, підстави для прийняття додаткового судового рішення відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткового судового рішення по вказаній справі, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування судового рішення першої інстанції.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 199, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 08.12.2015р. по справі № 591/9004/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Зеленський В.В. Чалий І.С.
Повний текст ухвали виготовлений 26.01.2016 р.