Справа № 826/21814/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 січня 2016 року № 826/21814/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ТОВ "Посейдон-Трейд"
до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 06.04.2015 та № від 06.04.2015
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пасейдон-Трейд» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.04.2015 № , № , податкової вимоги від 19.05.2015 № 6169-23, рішення про опис майна у податкову заставу від 20.05.2015 № 1153/26-58-25-01-23, визнання протиправними дій щодо прийняття рішення про опис майна у податкову заставу від 20.05.2015 № 1153/26-58-25-01-23.

Позов обґрунтовано тим, що висновки акту від 19.03.2015 № 9/26-58-22-06-11/37884138 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Пасейдон-Трейд» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ «Пром-Консалт» за період з 01.01.2013 по 31.12.2013» є необґрунтованими та спростовуються наявними матеріалами, що свідчить про необґрунтованість та протиправність оскаржених податкових повідомлень-рішень. Крім того позивач вказує, що на час прийняття оскаржених податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу він, позивач, не мав податкового боргу.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні за згодою сторін відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Пасейдон-Трейд» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ «Пром-Консалт» за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, за результатом якої складено акт від 19.03.2015 № 9/26-58-22-06-11/37884138 (далі акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення позивачем п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, п 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення) та ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову зв'язність», в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 54 954 грн.; пп. 139.1.1 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, п 2.4 Положення та ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову зв'язність», в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 3 602 585 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 06.04.2015:

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 68 693 грн. (за основним платежем 54 954 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 13 739 грн.),

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 4 503 231 грн (за основним платежем 3 602 585 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 900 646 грн).

Також, податковим органом винесено податкову вимогу від 20.05.2015 № 6169-23, згідно якої сума узгодженого податкового зобов'язання позивача по податку на прибуток станом на 19.05.2015 становить 4 835 338,1 грн. (основний платіж 3 601 339,48 грн, штрафні (фінансові) санкції 900 646 грн, пеня 333 352,6 грн.).

Крім того, податковим органом прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 20.05.2015 № 1153/26-58-25-01-23, відповідно якого податковий борг позивача з податку на прибуток становить 4 835 338,1 грн.

Підставою для висновку податкового органу про наявність порушень позивачем податкового законодавства слугували наступні обставини відображені в акті, а саме:

- згідно даних АІС «Податковий блок» контрагент позивача ТОВ «Пром-Консалт» не надано документів на підтвердження суми задекларованого податкового кредиту з ПДВ.

- Відповідно до протоколу допиту від 07.02.2014 гр ОСОБА_1 (директор ТОВ «Пром-Консалт») останній ніколи не здійснював господарську діяльність, не мав наміру організовувати діяльність товариства, про ТОВ «Пром-Консалт» раніше ніколи не чув, документи підписав за грошову винагороду. Особисто він від імені ТОВ «Пром-Консалт» господарську діяльність ніколи не здійснював.

- Висновками експерта судово-почеркознавчої експертизи Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 08.05.2014, 10.05.2014, 11.05.2014 встановлено, що підписи в видаткових накладних, актах здачі-приймання робіт, податкових накладених виконані не гр. ОСОБА_1, а іншою особою.

- Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12.09.2014 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України.

На підставі викладеного вище податковий орган дійшов висновку про безтоварний характер операцій позивача з ТОВ «Пром-Консалт».

Однак порушення порядку реєстрації юридичної особи не є імперативною ознакою протиправності її діяльності та не може розцінюватися як беззаперечне свідчення фіктивності усіх господарських операцій, здійснюваних такою особою.

Обставини щодо виконання спірних господарських операцій між позивачем та ТОВ «Пром-Консалт» не досліджувалися у названій кримінальній по обвинуваченню ОСОБА_1 за статтею 205 Кримінального кодексу України. А відтак саме по собі здійснення ним реєстрації названого товариства без мети реального провадження підприємницької діяльності та номінальність його керівництва цим товариством, установлена у названій кримінальній справі, за відсутності інших обставин, які б свідчили про необґрунтованість податкової вигоди, не є беззаперечним доказом безтоварності спірних господарських операцій.

Що ж стосується посилання податкового органу на неможливість формування даних податкового обліку на підставі первинних документів, підписаних від імені спірного контрагенту невстановленою особою, то слід зазначити, що платник не має можливості встановлювати автентичність та приналежність підписів на кожному документі, представленому контрагентом, а також проводити почеркознавчу експертизу під час здійснення підприємницької діяльності; на нього не може бути покладено надмірний тягар доказування своєї добросовісності.

При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог щодо оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких податкових накладних, відсутні, якщо не встановлені обставини, що свідчать про обізнаність покупця про зазначення продавцем недостовірних відомостей. З огляду на недоведеність податковим органом існування відповідних фактів, та обставина, що первинні документи від імені контрагентів підписані невстановленими особами, не є достатньою підставою для позбавлення покупця (позивача у справі) права на відображення у податковому обліку понесених (нарахованих) витрат за наслідками придбання рекламних послуг та матеріалів у спірних постачальників.

Оскільки наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, то факт виконання поставки товару входить до предмету доказування у справі.

При цьому Вищий адміністративний суд України акцентує увагу на тому, що документи та інші дані, що спростовують або підтверджують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції.

З акту перевірки вбачається, що за період взаємовідносин позивача з вказаним контрагентом останнім складено видаткові накладні на суму 12 750 436 грн, акти приймання-здачі робіт (надання послуг) на загальну суму 129 038,21 грн в т.ч. ПДВ 21 506,38 грн., податкові накладні на загальну суму 18 996 989,42 грн ( в т.ч. ПДВ 51 797,33 грн.).

Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Податкове законодавство не містить конкретного переліку документів, які слугують підставою для відображення витрат платника у податковому обліку. Втім відповідні документи повинні бути достовірними та достатніми для встановлення змісту господарської операції та її учасників, а тому їх перелік визначається у кожному конкретному випадку в залежності від виду операції та характеру договірних правовідносин.

У відповідності до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно п. 139.1.9 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Суд зазначає, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Крім того, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

При цьому, будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Судом встановлено, що позивачем не надано суду жодного первинного бухгалтерського документу на підтвердження факту реального здійснення фінансово-господарської діяльності з ТОВ «Пром-Консалт», з огляду на викладене, висновок податкового органу про порушення позивачем п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201, пп. 139.1.1 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, п 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення) та ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову зв'язність» на думку суду є обґрунтованим, що вказує на правомірність та обґрунтованість податкових повідомлень-рішень від 06.04.2015 № , № .

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно п. 59.3ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пунктом 88.1. ст. 88 Податкового кодексу України визначено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно п. 89.1. ст. 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Отже, обов'язковою передумовою для винесення податкової вимоги та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу є наявність у платника податків узгодженого податкового боргу.

Судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення від 06.04.2015 № , № оскаржено позивачем в адміністративному порядку (первинна скарга від 16.04.2015), за результатом розгляду якої ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення від 21.05.2015, яким скаргу залишено без задоволення. Також, скаргою від 03.06.2015 позивачем оскаржено в адміністративному порядку спірні податкові повідомлення-рішення та рішення ГУ ДФС у м. Києві від 21.05.2015, за результатом вирішення якої ДФС України прийнято рішення від 30.07.2015, яким скаргу залишено без задоволення.

Відповідно до п. 56.17.5 ст. 56 Податкового кодексу України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Судом встановлено, що про адміністративне оскарження спірних податкових повідомлень-рішень позивач повідомив податковий орган в порядку п. 56.5 ст. 56 Податкового кодексу України листом від 16.04.2015.

Як зазначено вище, податковим органом винесено податкову вимогу від 20.05.2015 № 6169-23, згідно якої сума узгодженого податкового зобов'язання позивача по податку на прибуток станом на 19.05.2015 становить 4 835 338,1 грн. (основний платіж 3 601 339,48 грн, штрафні (фінансові) санкції 900 646 грн, пеня 333 352,6 грн.).

Крім того, податковим органом прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 20.05.2015 № 1153/26-58-25-01-23, відповідно якого податковий борг позивача з податку на прибуток становить 4 835 338,1 грн.

З огляду на викладене, станом на час прийняття спірних податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, грошові зобов'язання визначені спірними податковими повідомленнями-рішеннями не було узгодженим.

Податковим органом не надано суду доказів наявності у позивача узгодження грошового зобов'язання, отже податкова вимога від 19.05.2015 № 6169-23, рішення про опис майна у податкову заставу від 20.05.2015 № 1153/26-58-25-01-23 є безпідставними та протиправними, що вказує на наявність підстав для їх скасування та, як наслідок задоволення позову у вказаній частині.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 69-71, 122, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити частково позовні вимоги.

2. Визнати протиправними та скасувати податкову вимога від 19.05.2015 № 6169-23, рішення про опис майна у податкову заставу від 20.05.2015 № 1153/26-58-25-01-23 прийняті Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві.

3. Відмовити в задоволенні позову в іншій частині.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда