Справа № 813/6066/15
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року справа № 813/6066/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Єдинак Г.Б.

за участі представників:

позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові адміністративну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства "Кредобанк" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіональної Головного управління ДФС України про скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіональної Головного управління ДФС України про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.10.2015 року в частині донарахування податку з доходів фізичних осіб в сумі 365840,09 грн і застосування фінансових санкцій в сумі 94534,39 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 16.10.2015 року отримане позивачем у звязку з оскарженням банком у адміністративному порядку податкового повідомлення рішення відповідача № /6933 від 25.05.2015 року. Вказане податкове повідомлення рішення є незаконним та підлягає скасуванню в частині збільшення податкового зобовязання по сплаті податку на доходи фізичних осіб з операцій прощення боргу в розмірі 365840,09 грн. та штрафних санкцій за несплату податку за операціями прощення боргу в сумі 94534,39 грн. Зазначає, що відповідач вважає, що банк у 2012-2014 роках, уклавши додаткові договори до кредитних договорів, якими простив боржникам фізичним особам частину боргу, не виконав вимоги підпункту "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПК України і не повідомив боржника про прощення боргу порушив вимоги податкового законодавства та зобовязаний був сплатити податок на доходи фізичних осіб з цих операцій. Вказана позиція не відповідає фактичним обставинам та суперечить чинному законодавству України. Просить задоволити позовні вимоги.

Відповідач подав заперечення проти позову, в якому зазначив, що перевіркою первинних документів ЦФ ПАТ «Кредобанк» за період з 01.10.2012 року по 04.03.2015 року встановлено, що банк вчинив дії, які свідчать про визнання ним суми прощеного боргу доходом позичальника за винятком трьох випадків у 2014 році, а саме не відображено у податкових розрахунках відповідних звітних періодів 2014 року суми прощеного боргу в розмірі 171523,46 грн. по 3 особах. При виплаті доходу (анулювання боргу) та виконанні функції податкового агента Центральна філія ПАТ «Кредобанк» протягом 4 кварталу 2012 та 2013 року не виконано вимог пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164. ПКУ - кредитор не повідомив платника податку - рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг прощено (анульовано). Посилається на п.п.14.1.54 Податкового кодексу України згідно якого доходом з джерелом його походження з України є будь-який дохід, отриманий резидентом або нерезидентом, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України, її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні. Сума прощеного боргу є доходом фізичної особи позичальника. Оскільки банк не виконав вимоги пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164. ПК України у позичальників не виникло обовязку відобразити такий дохід у річній податковій декларації та самостійно сплатити податко із суми анульованого доходу. Зазначає, що нормативне обґрунтування позову є помилковим, безпідставним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства, тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених в позовній заяві. Просили задоволити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав наведених в запереченні. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, заслухавши думку представників сторін, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіональної Головного управління Міндоходів проведено позапланову документальну перевірку Центральної філії ПАТ «Кредобанк» , у звязку з реорганізацією філії - злиття з Головним банком, за результатами якої складено акт № 124/28-06-43/22360822 від 12.05.2015 року.

На підставі акту перевірки № 124/28-06-43/22360822 від 12.05.2015 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.10.2015 року, яким позивачу донараховано податкові зобовязання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем 427157,57 грн. та за штрафними санкціями 126308,08 грн.

Як вбачається з висновків акта перевірки, перевіркою встановлено порушення:

- п.п.14.1.13, 14.1.54, 14.1.180 п.14.1 ст.14, п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пункт "д" підпункту 164.2.17 п.164.2, ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, пп. «а» п.171.2 ст.171, "а,б" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, щодо не нарахування та несплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб з додаткових благ у вигляді суми пропущеного боргу в розмірі 2353693,22 грн., в результаті чого підлягає донарахування ПДФО 472086,76 грн., в т.ч. у 2012 96308,70 грн., у 2013 в сумі 341793,21 грн. та у 2014 році в сумі 33984,85 грн.

Висновки в акті перевірки зроблено у на підставі того, що Банк у 2012-2014 роках, уклавши додаткові договори до кредитних договорів, якими простив боржникам фізичним особам частину боргу, не виконав вимоги підпункту "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПК України і не повідомив боржника про прощення боргу, а тому зобовязаний сплатити податок на доходи фізичних осіб з цих операцій.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).

Згідно п.164.1. Податкового кодексу України - базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п. «д» п.164.2.17 п.164.2 ст.167 Податкового кодексу України дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді:

д) основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем у період з 2012 року та 2013 рік прощено боргу по 31 фізичній особі. В результаті чого банком було укладено з фізичними особами 30 додаткових угод до кредитних договорів. В цих договорах зазначено:

- сума боргу, яку боржник добровільно погашав, а також

- сума боргу, яка прощалась банком.

В цих договорах стосовно прощення боргу вказано, що:

"Після погашення Позичальником заборгованості по Кредитному договору №__________________від __________.20___р. в сумі, вказаній у п.4.1 Договору, Банк відповідно до ст.605 ЦК України звільняє Позичальника від обовязку сплатити залишок кредитної заборгованості в сумі (прощення боргу)".

Додаткові договори підписані як уповноваженими представниками банку, так і фізичними особами-боржниками, яким прощалась частина боргу.

До матеріалів справи додано копії додаткових договорів по 30 особах:

- додатковий договір від 26.10.2012 року до Кредитного договору № 97 від 27.03.2008 р. укладеного з ОСОБА_4;

- додатковий договір від 30.10.2012 р. до Кредитного договору № А010054 від 06.09.2006 р. укладеного з ОСОБА_5;

- додатковий договір від 02.11.2012 р. до Кредитного договору № 6597/р від23.10.2007 р. укладеного з ОСОБА_6;

- додатковий договір від 08.11.2012 р. до Кредитного договору № А010183 від 14.11.2007 р. укладеного з ОСОБА_7;

- додатковий договір від 30.11.2012 р. до Кредитного договору № А470097 від 06.08.2008 р. укладеного з ОСОБА_8;

- додатковий договір від 18.01.2013 р. до Кредитного договору № 1 ф-1771 від 29.09.2006 р. укладеного з ОСОБА_9;

- додатковий договір від 31.01.2013 р. до Кредитного договору № 17/08 від 30.09.2008 р. укладеного з ОСОБА_10;

- додатковий договір від 04.02.2013 р. до Кредитного договору № 237Ф-08 від 24.07.2008 р. укладеного з ОСОБА_11;

- додатковий договір від 18.02.2013 р. до Кредитного договору № 21 З/а від 11.08.2008 р. укладеного з ОСОБА_12;

- додатковий договір від 21.02.2013 р. до Кредитного договору № 130/08Пр від 07.08.2008 р. укладеного з ОСОБА_13;

- додатковий договір від 21.02.2013 р. до Кредитного договору № 50 від 28.07.2008 р. укладеного з Кухаревська (дошлюбне прізвище Петричко) Н.О.;

- додатковий договір від 22.02.2013 р. до Кредитного договору № 177/2008В2 від 03.06.2008 р. укладеного з ОСОБА_14;

- додатковий договір від 26.02.2013 р. до Кредитного договору № 78Р/4/2008 від 24.11.2008 р. укладеного з ОСОБА_15;

- додатковий договір від 28.02.2013 р. до Кредитного договору № Ф019/10 від 31.01.2008 р. укладеного з ОСОБА_16;

- додатковий договір від 05.03.2013 р. до Кредитного договору № А41012/Ш від 23.05.2008 р. укладеного з ОСОБА_17;

- додатковий договір від 13.03.2013 р. до Кредитного договору № А470061 від 20.06.2008 р. укладеного зПетричко С.І.;

- додатковий договір від 26.02.2013 р. до Кредитного договору № 0.900005 від 19.10.2009 р. укладеного з ОСОБА_18;

- додатковий договір від 28.02.2013 р. до договору банківського рахунку № 550 від 02.07.2007 р. укладеного з ОСОБА_19;

- додатковий договір від 15.02.2013 р. до Кредитного договору № А300052 від 17.07.2008 р. укладеного з ОСОБА_20;

- додатковий договір від 28.03.2013 р. до Кредитного договору № А010064 від 25.09.2008 р. укладеного з ОСОБА_21;

- додатковий договір від 26.02.2013 р. до Кредитного договору № 7904/р від 18.03.2008 р. укладеного з ОСОБА_22;

- додатковий договір від 18.03.2013 р. до договору банківського рахунку № КАРТ-2837 від 11.03.2005 р. укладеного з ОСОБА_23;

- додатковий договір від 15.03.2013 р. до договору банківського рахунку № КАРТ-3967 від 18.09.2006 р. укладеного з ОСОБА_24;

- додатковий договір від 03.04.2013 р. до Кредитного договору № 281/П від 07.06.2005 р. укладеного з ОСОБА_25;

- додатковий договір від 20.05.2013 р. до Кредитного договору № 44 від 02.04.2007 р. укладеного з ОСОБА_26;

- додатковий договір від 01.06.2013 р. до Кредитного договору № 211/5-08 від 03.04.2008 р. укладеного з ОСОБА_27;

- додатковий договір від 27.06.2013 р. до Кредитного договору № 5838/Р від 13.04.2007 р. укладеного з ОСОБА_28;

- додатковий договір від 25.07.2013 р. до Кредитного договору № 72 від 06.11.2008 р. укладеного з ОСОБА_29;

- додатковий договір № 3 від 29.07.2013 р. до Кредитного договору № 17/02 від 29.02.2011 р. укладеного з ОСОБА_30;

- додатковий договір від 20.09.2013 р. до Кредитного договору № 95 від 26.10.2007 р. укладеного з ОСОБА_31

В укладених у письмовій формі з фізичними особами-боржниками договорах вказана сума, яка прощається боржнику, договори боржники - фізичні особи підписали особисто, а тому позивач повністю виконав вимоги підпункту "д" підпункту 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПК України, з боржниками підприсані відповідні договори та включено суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено (на підтвердження чого позивачем додано до матеріалів справи податкові розрахунки форми № 1 ДФ за 4 квартал 2012 року, за 1 квартал 2013 року, за 2 квартал 2013 року, за 3 квартал 2013 року).

Щодо прощення боргу по фізичній особі ОСОБА_32 по кредитному договору № А010179 від 29.10.2007 року позивачем направлено боржнику лист № 27-7910/12 від 05.10.2012 року про прощення частини боргу, що підтверджується повідомлення про вручення цього листа.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Беручи до уваги вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що у позивача не було обовязку сплати податку на доходи фізичних осіб за операціями прощення боргу в 2012 та 2013 роках в сумі 365840,09 грн., оскільки ним виконано вимоги підпункту "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПК України.

Суд вважає, що відповідач як субєкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним рішення.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги щодо скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.10.2015 року в частині донарахування податку на податок з доходів фізичних осіб в сумі 365840,09 грн. і застосування фінансових санкцій (штрафу) в сумі 94534,39 грн. є підставними та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України на користь позивача належить стягнути з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 6905, грн.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України винесене 16.10.2015 року № НОМЕР_1 в частині донарахування податку з доходів фізичних осіб в сумі 365840,09 грн. і застосування фінансових санкцій (штрафу) в сумі 94534,39 грн.

Стягнути з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України на користь Публічного Акціонерного Товариства "Кредобанк" судовий збір в сумі 6905,02 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної карги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено 25.01.2016 року.