Справа № 826/12829/15
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

21 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Грибан І.О., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Артюхіної М.А.

представників позивача Горболис О.А., Васютовича О.В.

представника відповідача Падун Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНК-Індастріз Україна" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНК-Індастріз Україна" до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними рішення та картки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень Київської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів №125130005/2015/610019/6 від 12.03.2015 та картки відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення №125130005/2015/00041 від 12.03.2015.

Власні вимоги щодо незаконності оскаржуваних рішень митного органу позивач обґрунтовує тим, що ним до митного оформлення було надано усі наявні у нього документи, які дають можливість здійснити митне оформлення імпортованого товару за ціною договору (за першим методом).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою позов задовольнити.

В судове засідання з'явилися представники позивача, апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача до суду з'явився, проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.10.2014 між ТОВ "ТНК-Індастріз Україна" (покупець, Україна) та НК "Роснєфть" (продавець, Росія) було укладено контракт № 100014/10663К.

Відповідно до умов контракту та додатку до нього від 24.02.2015 № 010 продавець передає, а покупець купує на умовах СРТ ж.д. станція та/або станція Суземка Експ. неетилований бензин марки Регуляр - 92 (АИ-92-К5), ціна на товар, що поставляється, фіксується в доларах США за одну метричну тонну і складає 432,61 долар США.

Крім того, ТОВ "ТНК-Індастріз Україна" було укладено договір доручення від 01.01.2015 № № 0018ПЦ із ТОВ «Брок-Енерджі», за яким ТОВ «Брок-Енерджі» зобов'язувалося, як повірений, надавати комплекс митно-брокерських послуг, а також укладено договір транспортного експедирування від 09.02.2015 №0019ПЦ із ТОВ «Ітек Транс», відповідно до якого ТОВ «Ітек Транс» зобов'язується організувати виконання послуг, пов'язаних з організацією перевезень залізничним транспортом товару.

12.03.2015 позивачем до митного оформлення заявлений товар: неетилований бензин марки Регуляр - 92 (АИ-92-К5), клас D за митною декларацією № 125130005/2015/541872 та визначено митну вартість товару із застосуванням першого методу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну (за ціною договору).

Судом правильно встановлено, що на підтвердження митної вартості товару позивач надав митному органу: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 100/2012/0000095 від 26.02.2015; накладну УМВСУ № АЦ311201 від 07.03.2015; рахунок-проформу № 960 від 04.03.2015; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 10 від 24.02.2015; контракт № 100014/10663К від 30.10.2014; договір про надання послуг митного брокера № 0018ПЦ від 01.01.2015; сертифікат відповідності № UAІ.145.0010372-15 від 26.02.2015; декларацію про відповідність б/н від 26.02.2015; інформацію про позитивні результати радіологічного контролю товару № 2719 від 07.03.2015; декларацію про походження товару № 960 від 04.03.2015; звільнення від сплати додаткового імпортного збору № 06; лист № 6-15593 від 24.02.2015; паспорт № 04977 від 05.03.2015; митну декларацію країни відправлення № 10006120/050315/0000519 від 05.03.2015.

Митним органом було повідомлено декларанта, що для підтвердження митної вартості товару, відповідно до статті 53 Митного кодексу України необхідно надати додаткові документи, а саме: 1) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного; 2) прайс - листи виробника товару, відповідно до заявлених умов поставки; 4) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями.

12.03.2015 митномк органу направлено лист № 12/03/15, у якому повідомлено, що прайс-листи по формуванню ціни, підготовлені ВАТ "НК "Роснєфть", були подані; бухгалтерські документи - відсутні, оскільки продукт нереалізований, а висновки спеціалізованих експертних організацій наданий момент надати не має можливості.

12.03.2015 Київською митницею Державної фіскальної служби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 125130005/2015/610019/6 та оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №125130005/2015/00041.

Відповідно до рішення про коригування митної вартості якого, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовуються тому, що декларантом не подано додаткові документи для підтвердження митної вартості у зв'язку із невиконанням вимог статті 58 Митного кодексу України. Метод був використаний з урахуванням інформації, наявної в митному органі, щодо митного оформлення товарів за МД від 06.03.2015 № 100260005/2015/199417. Проведено консультацію між митним органом та декларантом, відповідно до вимог статті 57 Митного кодексу України.

27.05.2015 позивачем із листом від 26.05.2015 № 00518 надано відповідачеві додаткові документи, у зв'язку із чим декларант просив прийняти рішення про визнання митної вартості товару за ціною договору, вказану позивачем у ВМД, а рішення про коригування митної вартості товарів № 125130005/2015/610019/6 від 12.03.2015 скасувати та повернути надану фінансову гарантію.

Листом від № 4567/5/10-70-62-03-47 від 02.06.2015 відповідач повідомив позивача про те, що надані документи не підтверджують заявлену митну вартість товарів у зв'язку з наявними розбіжностями та не підтвердженням числових значень складових заявленої митної вартості товару.

Вважаючи рішення митного органу незаконними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про правомірність рішень відповідача, у зв'язку із чим у задоволенні позову відмовив

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що у митниці виник обґрунтований сумнів стосовно правильності заявленої митної вартості товару, а оскільки декларантом не надало достатньо додаткових документів для її підтвердження, то митний орган відповідно до митного законодавства виніс спірні рішення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду виходить з такого.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч.1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.4 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

У відповідності до ч.5 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 Митного кодексу України основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Митниця може вимагати, а суб'єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності зазначеної митної вартості товару.

Відповідно до частини другої ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, митним органом під час здійснення контролю наявності в підтверджуючих документах відомостей, використаних при обчисленні митної вартості, було встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містили неповні відомості щодо числових значень складових митної вартості товарів.

Крім того, відповідно до п. 6.1 контракту від 30.10.2014 № 100014/10663К, копія якого наявна у матеріалах справи, оплата за товар здійснюється покупцем у доларах США, так і у Євро, так і в Рублях РФ (за вибором продавця), шляхом банківського переказу на рахунок, вказаний продавцем у інвойсі на умовах відстрочення платежу за товар або на умовах передоплати 100% попередньої вартості або 100% вартості товару за вибором продавця.

Отже, оскільки умовами контракту передбачено можливість здійснення оплати трьома різними порядками, серед яких вказано як передоплату так і відстрочення платежу, а із наданих позивачем до митного оформлення документів не вбачається за можливе встановити у якому порядку її здійснено, відтак, митний орган правомірно звернувся до підприємства із вимогою надати додаткові документи, в тому числі бухгалтерську документацію.

Із матеріалів справи вбачається, що, відповідаючи на запит, підприємство не надало будь-яких документів, які свідчать як про оплату товару, інвойс, так і не надало доказів того, що поставка товару здійснюється на умовах післяоплати.

Посилання позивача на рахунок-проформу суд обґрунтовано відхилив, оскільки згідно з пунктом 6.2.4 вказаного контракту, наданий позивачем до митного оформлення рахунок-проформа не є підставою для здійснення розрахунків між сторонами та використовується виключно з метою оформлення необхідних документів.

Крім того, суд звернув увагу, що товар, який є предметом даного контракту є об'єктом купівлі-продажу, а тому рахунок-проформа, згідно з п.3 ч.2 ст. 53 МК не є документом, який може підтверджувати заявлену митну вартість товару.

За вказаними обставинами митниця мала достатні та обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

При цьому відповідач, відповідно до наведених законодавчих норм, надавав позивачу можливість підтвердження заявленої митної вартості чи коригування митної вартості шляхом надання додаткових документів.

Проте, митному органу позивачем витребовувані додаткові документи, в тому числі інвойс, надано не було, а надані ним документи сумніву у визначеній декларантом митній вартості не усунули.

Таким чином, у зв'язку з неможливістю об'єктивного визначення ціни товару за наданими позивачем документами, у митниці не було можливості застосувати митну вартість, визначену позивачем, що дало митниці підстави для визначення митної вартості товарів у спосіб, передбачений ст.57 Митного кодексу України. При визначенні митної вартості товару митницею обґрунтовано застосований резервний метод оцінки згідно зі ст.64 Митного кодексу.

При цьому у рішеннях Митниця обґрунтувала та довела неможливість послідовного застосування попередніх методів визначення митної вартості та зазначила у своєму рішенні номер та дату митної декларації, яку було взято за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів (МД від 06.03.2015 № 100260005/2015/199417, за якою здійснено оформлення товару з ідентичним виробником, країною виробництва та якістю).

Консультації між митним органом та декларантом проведено відповідно до вимог ст. 57 МК України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення митниці про коригування заявленої митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України винесені у межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, з урахуванням наданих декларантом документів. При винесенні рішень та карток відмови відповідач діяв в межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, підстав для скасування оскаржуваних рішень та картки відмов не вбачається. Відповідно, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині повернення із Державного бюджету платежів, сплачених при митному оформленні товару.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНК-Індастріз Україна" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНК-Індастріз Україна" до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними рішення та картки - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддіІ.О. Грибан

О.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 26 січня 2016 року

.

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Грибан І.О.

Беспалов О.О.