Справа № 2-а-7581/11
Суддя: Тітов М. Б.
Дата ухвалення: 2011-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Богуславський районний суд Київської області
Справа №2-а-7581/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2011 року

Богуславський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Тітова М.Б. при секретарі Зеленько О.Д. з участю позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2 розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора ДПС Кагарлицького взводу дорожньо-патрульної служби при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3, звернувшись до суду із даним позовом, просить скасувати постанову інспектора ДПС Кагарлицького взводу дорожньо-патрульної служби при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 від 21 січня 2011 року, якою на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень по ст. 122 ч. 1 КУпАП за порушення правил дорожнього руху, як незаконно постановлену без доказів його вини.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 21 січня 2011 року приблизно в 22.20 годин він на автомобілі НОМЕР_1 рухався на 80 кілометрі автодороги Київ-Знамянка в зоні дії дорожнього знаку «обмеження швидкості руху 40 км/год» з допустимою швидкістю 35 км/год, що відповідало дорожній обстановці.

В цей час його зупинив працівник ДПС ОСОБА_2, який безпідставно предявив претензію, що немов би він порушив вимоги п. 12.9 Правил дорожнього руху, тобто на переконання посадової особи на 24 км/год. була перевищена швидкість руху в зоні дії вказаного дорожнього знаку.

Таких порушень правил дорожнього руху він не вчиняв, але не дивлячись на його заперечення, інспектор ДПС відразу склав протокол серії про адміністративне правопорушення, в якому зазначив про допущення порушень правил дорожнього руху.

Перед складанням протоколу інспектор ДПС показав прилад «Беркут», яким здійснювалася фіксація правопорушення, але перевищення швидкості свого автомобіля він не побачив, так як при вимірювання швидкості попереду його автомобіля рухався ще один автомобіль, а також на даному приладі не було показано час фіксації перевищення швидкості руху. На його запитання довести, що швидкість, яку показує прилад, належить його автомобілю, інспектор ДПС чіткої відповіді не дав.

Оскільки він не перевищував швидкість руху, то відповідно в протоколі власноручно написав, що з відомостями записаними в протоколі не згідний.

Відразу після складання протоколу інспектор ДПС ОСОБА_2 виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої його (позивача) було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Він вважає, що вказана постанова винесена посадовою особою незаконно, без належних на те підстав та доказів його вини.

Оскільки незаконним діями посадової особи йому було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 1700 гривень, просить стягнути вказану суму із відповідача ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 вимоги викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі, обґрунтувавши їх вищевикладеними фактами.

Відповідач - інспектор ДПС Кагарлицького взводу дорожньо-патрульної служби при

УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що він 21 січня 2011 року приблизно в 22.20 години дійсно на 80 кілометрі автодороги Київ-Знамянка зупинив автомобіль НОМЕР_1, який в зоні дії дорожнього знаку «обмеження швидкості руху 40 км/год» рухався зі швидкістю 64 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Беркут», який дозволено використовувати при нагляді за безпекою дорожнього руху. Після зупинки автомобіля водій ОСОБА_3 став заперечувати, що він перевищив швидкість, але зважаючи на те, що технічним засобом було зафіксоване перевищення швидкості, він склав протокол та виніс на місці постанову, згідно якої була накладено на правопорушника стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, свідка та дослідивши письмові докази, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Із копії протоколу про адміністративне правопорушення від 21 січня 2011 року вбачається, що цей протокол було складено інспектором ДПС Кагарлицького взводу дорожньо - патрульної служби при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3 по ст. 122 ч.І КУпАП за порушення останнім правил дорожнього руху України.

В протоколі посадовою особою було зазначено, що 21 січня 2011 року в 22.20 години ОСОБА_3 рухався на автомобілі НОМЕР_1 на 80 кілометрі автодороги Київ-Знамянка в зоні дії дорожнього знаку «обмеження швидкості руху 40 км/год» зі швидкістю 64 км/год, чим порушив вимоги п. 12.9 Правил дорожнього руху України. Швидкість вимірювалась приладом «Беркут» 0801080.

По суті правопорушення водій ОСОБА_3 записав в протоколі, що не погоджується з висновками посадової особи.

Згідно постанови від 21 січня 2011 року на ОСОБА_3 посадовою особою ОСОБА_2 було накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП, а саме за ті дії, які були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте така постанова не відповідає вимогам закону з наступних підстав.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність за вчинення даного правопорушення наступає за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів за годину.

За змістом ч. 2 ст. 71 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В той же час відповідач в судовому засіданні не довів, що позивач 21 січня 2011 року допустив порушення п. 12.9 Правил дорожнього руху України.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих , свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Натомість достатніх доказів вини водія ОСОБА_3 в протоколі не зазначено. Відсутні показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона 21 січня 2011 року в 22.20 години рухалась в якості пасажира в автомобілі, яким керував ОСОБА_3, і підтверджує той факт, що водій рухався із допустимою швидкістю біля 35 км/год.

За вказаних обставин в діях ОСОБА_3 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП, оскільки достатніх доказів його вини у вчиненні даного правопорушення посадова особа в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення не зазначила та не довела вину позивача в даному судовому засіданні, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо нього по ст. 122 ч.1 КУпАП закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо вимог позивача про стягнення із інспектора ДПС ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 1700 гривень, то суд приходить до переконання, що такі вимоги не можуть бути задоволені, оскільки посадова особа користувалась приладом «Беркут» при фіксації порушення, який не є на даний час забороненим для використання. При виявлені перевищення швидкості руху інспектор ДПС зобовязаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Відомостей про те, що інспектор ДПС ОСОБА_2 умисно склав завідомо неправдивий протокол і потім виніс постанову про накладення стягнення, стороною позивача суду не було надано. Підставою для скасування постанови є недоведеність вини позивача у вчиненні порушення правил дорожнього руху, а тому суд не може задовольнити вимоги позивача про стягнення моральної шкоди.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 17, 18, 71, 159-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 9, 122 ч.І, 247 п.1, 256, 283, 288, 293 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 340 гривень, винесену інспектором ДПС Кагарлицького взводу дорожньо-патрульної служби при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 21 січня 2011 року і провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_3 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позов в частині стягнення із ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 1700 гривень залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова в повному обсязі складена 21 лютого 2011 року.

Головуючий: суддя М.Б. Тітов