Справа № 22-а-21289/11
Суддя: Зубакова В.П.
Дата ухвалення: 2011-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 10.3.2 (Ш) суддя: Іванов С.М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.,

суддів: Неклеси В.І., Остапенко В.О.,

розглянула в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 18 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу про визнання дій протиправними та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу (надалі - УПСЗН) про визнання протиправними дій відповідача стосовно відмови у виплаті одноразової допомоги на оздоровлення за 2007-2009 роки та стягнення недоплаченої суми одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі 4590,00 грн., посилаючись на те, що відповідач, в порушення ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплачував йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3-ї категорії щорічну допомогу на оздоровлення за 2007, 2008, 2009 роки не в повному обсязі.

Уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3-ї категорії у перерахунку за 2007, 2008, 2009 роки щорічної одноразової допомоги на оздоровлення та стягнути з нього на його користь розмір недоплаченої щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2007, 2008, 2009 роки у сумі 4590,00 грн. В судовому засідання доповнив свої позовні вимоги, просив визнати поважною причину пропуску строку та поновити пропущений строк звернення до суду з поважних причин по вимогам за 2007, 2008 роки, так як із статті в газеті «Чорнобилець Придніпров»я» за травень червень 2009 року та на зборах Інгулецької громадської організації «Союз Чорнобиль України», які відбулися 04.06.2009 року, стало відомо, що щорічну допомогу на оздоровлення він отримує не в повному обсязі.

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 18 лютого 2010 року задоволено частково позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу про визнання дій протиправними та стягнення коштів.

Визнано протиправними дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу стосовно відмови ОСОБА_3 у виплаті щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат на час виплати за 2007, 2008 і 2009 роки, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязано ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу донарахувати та сплатити на користь ОСОБА_3 недоплачену суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат на час виплати за 2007, 2008, 2009 р. передбачену ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 76 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», ст. 55 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» з урахуванням тих виплат, які були проведені позивачу, станом на 25.12.2007 року,21.01.2009 року та 12.08.2009 року.

В апеляційній скарзі відповідач УПСЗН ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, судом першої інстанції не враховано, що належним відповідачем у справі є Міністерство праці та соціальної політики України, яке й є головним розпорядником коштів державного бюджету, за місцем знаходження якого й повинен розглядатися спір. Також, відповідач вважає, що розмір щорічної допомоги на оздоровлення за 2007, 2008 та 2009 роки виплачено позивачу правомірно у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.2005 року, якою й визначено порядок застосування ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У звязку з прийняттям Верховною Радою України Закону України №2748-VI «Про внесення змін до розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами», який набрав чинності з 30 грудня 2010 року, яким зокрема встановлюється, що апеляційні скарги щодо спорів, які подані до апеляційних судів до дня набрання чинності Законом України від 02.12.2010р. №2748 «Про внесення змін до розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами» в порядку цивільного судочинства, та апеляційні скарги, передані відповідним апеляційним судам згідно з пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 18.02.2010р. №1691VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами», провадження за якими не відкрито, розглядаються цими апеляційними судами у порядку адміністративного судочинства.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з»явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, клопотань про розгляд справи за їх участі до суду не надходило, а тому, відповідно до ст.. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача УПСЗН підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є особою, що постраждала внаслідок ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС та має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 3-ї категорії, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 8).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності факту протиправної бездіяльності відповідача відносно виконання у 2007, 2008, 2009р.р. ним приписів ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що призвело до порушення прав позивача, як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 3-ї категорії, на своєчасне нарахування та отримання щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, й з обовязку відповідача у звязку з цим здійснити перерахунок у відповідності до вищевказаного Закону та виплатити відповідні суми допомоги на його користь.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу застосування на 2007, 2008 та 2009 роки норм законодавства, які регулюють порядок та розміри виплат щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС третьої категорії у розмірі трьох мінімальних заробітних плат. При цьому, ч.3 ст. 48 Закону встановлює, що розмір мінімальної зарплати визначається на момент її виплати.

Відповідно до п. 30 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дія ст. 48 вищевказаного Закону на 2007 рік була зупинена.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 зупинення дії ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачене п.30 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнане неконституційним.

У 2008 році згідно п.п. 11 п.28 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була викладена в наступній редакції, а саме: «одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 п.п. 11 п.28 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» був визнаний неконституційним.

Таким чином, з 01 січня 2007 року по 08 липня 2007 року та з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року до спірних правовідносин застосуванню підлягали приписи Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», а також Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими визначено що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, як такі, що прийняті пізніше в часі, у зв'язку з чим мали пріоритет порівняно зі спеціальною нормою ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.2005 року установлено, що розмір щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії складає 100 гривень.

Ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» надано право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Оскільки Кабінетом Міністрів України у 2009 році на виконання ст. 71 цього Закону рішення не приймались, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, встановивши, що позивач отримав допомогу на оздоровлення за 2007 рік - 25.12.2007 року, за 2008 рік - 21.01.2009 року та за 2009 рік - 12.08.2009 року в розмірі по 75 грн. (а.с. 6,7), тобто у розмірі меншому, ніж визначено ст. 48 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», норма якої підлягала застосуванню до спірних правовідносин, суд першої інстанції вірно визнав неправомірними дії відповідача по нарахуванню та виплаті вказаної допомоги за 2007, 2008, 2009 роки.

Враховуючи те, що розмір мінімальної заробітної плати на час виплати допомоги на оздоровлення в 2007р. у відповідності до ст. 76 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» складає 450 грн., в 2008р. у відповідності до ст. 59 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» - 605 грн., в 2009р. у відповідності до ст. 55 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» - 630 грн., то сума недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2007, 2008, 2009 роки, з урахуванням проведених виплат, становить: (450 х 3 75 грн.) + (605 х 3 75 грн.) + (630 грн. х 3 75грн.) = 4830 грн.

У звязку з чим, доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо правомірності його дій стосовно нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії в розмірі 100 грн., який визначений п.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.2005 року є необґрунтованими, оскільки вказаний нормативний акт суперечить положенням ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка має пріоритет у застосуванні до врегулювання спірних правовідносин.

Безпідставними вважає колегія суддів й доводи УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради стосовно того, що останнє є неналежним відповідачем у справі, оскільки п.4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 936 від 20.09.2005р. визначено, що виплата таких компенсацій та допомоги провадиться управліннями праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадян та центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, яким в даному випадку є ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, на обліку в якого перебуває позивач.

Разом з тим, колегія суддів зважує на доводи апеляційної скарги відповідача щодо не вирішення судом першої інстанції питання про поновлення позивачу, пропущеного ним строку звернення, встановленого ст. 99 КАС України в діючій на той час редакції, при подачі ним позову, й вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність його пропущення з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 286 ЦК України, є неправильним, оскільки ця підстава стосується сум пенсій які вже нараховані, але не виплачені.

Оскільки Рішення Конституційного Суду України ухвалено 09.07.2007 року, а позивач звернувся з позовними вимогами до суду першої інстанції 29.10.2009 року (а.с. 1), то колегія суддів вважає, що він пропустив річний строк на звернення до суду за захистом свого порушеного права щодо виплаті щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат на час виплати за 2007, 2008 роки, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому, колегія суддів враховує, що позивач, звертаючись до суду першої інстанції з позовом, заявив клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, посилаючись на поважність причин його пропуску, оскільки про факт порушення свого права він дізнався 08.09.2009 року, коли відповідач відмовив йому у відновленні порушеного права.

Враховуючи приписи ст. 100 КАС України та визнаючи зазначену обставину поважною причиною пропуску строку звернення до суду, колегія суддів поновлює позивачу цей строк, у звязку з чим доповнює резолютивну частину ухваленої судом першої інстанції постанови висновком по суті розглянутої вимоги.

В іншій частині постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу задовольнити частково.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 18 лютого 2010 року змінити.

Доповнити резолютивну частину постанови абзацом наступного змісту: «Пропущений строк на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів ОСОБА_3 поновити».

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1