Справа № 1018/3434/12
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року м. Київ 1018/3434/12

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Космос» до відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції в Київській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Український фонд підтримки підприємництва, про визнання нечинним рішення, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії.

Суть спору: Публічне акціонерне товариство «Космос» звернулось до Київського окружного адміністративного суду звернулось з позовом відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції в Київській області, у якому позивач просить суд:

- визнати нечинними рішення відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції щодо відкриття 21.03.2012 та примусового виконання виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису від 22.07.2002, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстрованого в реєстрі за № 3452, про стягнення з ВАТ «Космос» на користь Українського фонду підтримки підприємництва 2 831 739, 32 грн. за рахунок заставленого за договором застави за реєстром № 484 від 21.10.1998 майна;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 31791161 від 23.03.2012по виконання виконавчого напису від 22.07.2002, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстрованого в реєстрі за № 3452, про стягнення з ВАТ «Космос» на користь Українського фонду підтримки підприємництва 2 831 739, 32 грн. за рахунок заставленого за договором застави за реєстровим № 48 від 21.10.1998 майна;

- зобовязати відділ державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису від 22.07.2002, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстрованого в реєстрі за № 3452, про стягнення з ВАТ «Космос» на користь Українського фонду підтримки підприємництва 2 831 739, 32 грн. за рахунок заставленого за договором застави майна за реєстровим № 484 від 21.10.1998 майна.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про безпідставність прийняття відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 31791161 від 21.03.2012 на підставі виконавчого напису нотаріуса від 22.07.2002, оскільки строк предявлення до виконання вищезазначеного виконавчого документа становить 1 рік та є таким, що сплинув, а вказаний виконавчий напис нотаріуса вже перебував на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Обухівського міського управління юстиції в Київській області, після чого виконавче провадження було закінчено.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 20.04.2012 у справі № 2-а-1018/102/12 було відмовлено у задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства «Космос» до відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області про визнання нечинним рішення, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2012 у справі № 2-а/1018/102/12 апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Космос» було залишено без задоволення, а постанову Обухівського районного суду Київської області від 20.04.2012 без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.09.2015 постанову Обухівського районного суду Київської області від 20.04.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2012 було скасовано з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про передачу справи до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 06.11.2015 справу за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства «Космос» до відділу ДВС Обухівського МУЮ Київської області, третя особа Український фонд підтримки підприємництва про визнання нечинними рішення, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії, було передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

За результатом автоматичного розподілу справа передана на розгляд судді Дудіну С. О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.11.2015 прийнято дану справу до провадження та призначено справу до судового розгляду на 09.12.2015 на 15 год. 30 хв.

Учасники провадження, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями з відмітками про вручення, у судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, яки беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта .

Враховуючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, та приймаючи до уваги те, що учасники судового процесу були належним чином проінформовані про дату, час і місце судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках встановлених цим Кодексом.

Вищий адміністративний суд України в пункті 11 Листа від 30.11.2009 р. N 1619/10/13-09 зазначив, що під час вирішення справи у порядку письмового провадження його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в такому разі не проводиться судове засідання і, відповідно, справа розглядається без участі секретаря.

На підставі цього, справа розглядається без проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

21.10.1998 між Відкритим акціонерним товариством «Космос» (Заставодавець) та Закритим акціонерним товариством «Укрінпродмаш» (Заставодержатель) було укладеного договір застави, за умовами якого заставодавець, з метою забезпечення своєчасного виконання зобовязань за фінансово-кредитною угодою від 11.08.1998 № 5 щодо повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків за основним зобовязанням, зобовязався передати у заставу заставодержателю основні засоби (заставне майно). Відповідно до п.2 договору предметом застави є виробничий корпус № 2, вартістю 3 000 150 (три мільйона сто пятдесят тисяч) гривень. Згідно з п. 10 договору заставодержатель має право предявити договір до стягнення після 11.08.2001, або раніше зазначеного терміну у випадках, передбачених чинним законодавством України, умовами договору або у випадках недодержання заставодержателем умов фінансово-кредитного договору. Як вбачається з матеріалів справи, 22.07.2002 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу, ОСОБА_1, вчинено виконавчий напис № 3452 про стягнення з ВАТ «Космос» на користь Українського фонду підтримки підприємництва 2 831 739, 32 грн. за рахунок заставного майна. Матеріали справи свідчать, що вказаний виконавчий документ був пред`явлений стягувачем для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції, постановою якого від 25.07.2002 було відкрито виконавче провадження.

В подальшому 12.12.2008 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції у Київській області за заявою Українського фонду підтримки підприємництва було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого напису № 3452 від 22.07.2002.

З матеріалів справи вбачається, що 20.03.2012 старшим державним виконавцем відділу ДВС Обухівського МРУЮ в Київській області було прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 2735471, у звязку з ненаданням згоди Українським фондом підтримки підприємництва на авансування витрат на проведення виконавчих дій, не зважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа. 21.03.2012 на адресу відповідача від Українського фонду підтримки підприємництва надійшла заява про прийняття та примусове виконання виконавчого напису № 3452 від 22.07.2012. Як вбачається з матеріалів справи, 21.03.2012 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 31791161 на підставі виконавчого напису нотаріуса № 3452 від 22.07.2002. Не погодившись з прийняттям вказаної постанови, позивач звернувся до суду з позовом щодо її скасування, з приводу чого суд зазначає наступне. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначений Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі-Закон № 606). Відповідно до ст. 1 Закону України виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ст. 17 Закону № 606 примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 3) судові накази; 4) виконавчі написи нотаріусів; 5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; 8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; 9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Частиною 1 ст. 19 Закону № 606 встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України № 606 виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом (ч. 2 ст. 22 Закону України № 606).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону № 606 державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Статтею 23 Закону № 606 встановлено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Як було зазначено вище, первісно виконавчий документ був предявлений до виконання в межах встановленого строку, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 25.07.2002. Вказаний факт, за Законом № 606 є підставою для переривання строку предявлення до виконання виконавчого документу.

Крім того, в подальшому, після повторного предявлення до виконання виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження, відповідачем, у звязку з ненаданням згоди Українським фондом підтримки підприємництва на авансування витрат на проведення виконавчих дій, було прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 2735471 від 20.03.2012.

Частиною 5 ст. 47 Закону № 606 встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Отже, враховуючи вищевказані положення законодавства, суд вбачає за доцільне зазначити про те, що повернення виконавчого документу, у звязку з ненаданням згоди стягувачем на авансування витрат на проведення виконавчих дій, зумовлює можливість повторного звернення стягувача з відповідним виконавчим документом до органів державної виконавчої служби за умови, що таке звернення відбувається в межах строку, що встановлений для предявлення виконавчого документу до виконання.

Суд звертає увагу позивача на те, що повернення третій особі виконавчого напису нотаріуса № 3452 від 22.07.2002, на підставі якого 25.07.2002 та 12.12.2008 були відкриті виконавчі провадження, зумовило переривання річного строку предявлення до виконання вищевказаного документу, який відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», почав перебіг з початку з дня прийняття відповідачем постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві, тобто з 20.03.2012. Отже, останнім днем строку для предявлення вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса до виконання є 20.03.2013.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що строк предявлення до виконання вищевказаного виконавчого документу не був пропущений.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що зазначений виконавчий напис нотаріуса раніше вже перебував на виконанні у Відділі ДВС та виконавче провадження за яким було закінчено, оскільки відповідні посилання не підтверджені жодними доказами, а згідно з постановою ВДВС від 20.03.2012 був лише повернутий виконавчий документ стягувачеві, що не свідчить про закінчення виконавчого провадження та не є перешкодою для повторного предявлення стягувачем виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В ході судового розгляду справи позивачем не було наведено належних та допустимих доказів, які підтверджують протиправність дій відповідача щодо відкриття виконавчого провадження на підставі вищевказаного виконавчого документу, у той час як з матеріалів справи вбачається, що відповідач діяв в межах своїх повноважень щодо вчинення відповідних дій, що на думку суду, свідчить про відсутність підстав для скасування оспорюваного рішення.

Таким чином,правові підстави для задоволення позову відсутні. На підставі викладеного, керуючись ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Дудін С.О.