Справа № 2а-2564/11/2070
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2016 р. м. Київ К/9991/24763/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, третя особа - начальник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом (з врахуванням заяви від 04.04.2011р.) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (залученого до участі у справі ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2011р.), третя особа - начальник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, в якому просив: визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 19.01.2011р. №6 о/с про звільнення з 19.01.2011р. оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи Відділу карного розшуку Харківського міського управління ГУМВС в Харківській області капітана міліції ОСОБА_4; поновити його на вказаній посаді та стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.01.2011р. до моменту поновлення на посаді.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2011р. позов задоволено: визнано протиправними та скасовано накази Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 17.01.2011р. №39 про накладення на оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи Відділу карного розшуку Харківського міського управління ГУМВС в Харківській області капітана міліції ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ та від 19.01.2011р. №6 о/с про його звільнення у запас Збройних Сил України за п.64 "є" (за порушення дисципліни) з 19.01.2011р.; поновлено позивача на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи Відділу карного розшуку Харківського міського управління ГУМВС в Харківській області та стягнуто на його користь з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області грошове забезпечення в сумі 10259,06 грн. за час вимушеного прогулу з 19.01.2011р. до моменту поновлення на посаді.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність накладення на позивача дисциплінарного стягнення та його звільнення, оскільки останнім в підтвердження поважності причин своєї тривалої відсутності на роботі подано відповідні листки непрацездатності; крім того, позивач не був обізнаний про проведення щодо нього службового розслідування, письмові пояснення у нього не відбирались й з висновками розслідування він не ознайомлювався.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2011р. рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи таке рішення, апеляційний суд виходив з того, що в діях позивача встановлено порушення ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, що виразилось в тривалій відсутності на службі та неповідомленні керівництва про поважність причин невиходу на службу, а притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулося в межах та порядку, передбачених ст.ст.12-14 вказаного Дисциплінарного статуту, й з дотриманням встановленої законом процедури.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення цим судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 03.02.2000р. проходив службу в органах внутрішніх справ України, остання займана посада - оперуповноважений сектору розкриття злочинів проти особи Відділу карного розшуку Харківського міського управління ГУМВС в Харківській області.

Наказом Головного управління МВС України в Харківській області від 17.01.2011р. №39 «Про покарання оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи Відділу карного розшуку Харківського міського управління ГУМВС в Харківській області капітана міліції ОСОБА_4» за грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.06.2006р. №3460-IV "Про Дисциплінарний статут ОВС України" (далі - Дисциплінарний статут), у частині неухильного дотримання законодавства, статутів, вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, норм професійної та службової етики, правил внутрішнього розпорядку, п.1.1 розпорядження ГУМВС України в Харківській області від 07.04.2010р. №1/173 "Про медичне обслуговування працівників органів і підрозділів ГУМВС України в Харківській області поліклінікою Головного управління та порядок реєстрації" в частині укриття місця свого лікування та ухилення від відвідування протягом доби відповідного спеціаліста поліклініки Головного управління, п.4.25 Інструкції про порядок відбору, вивчення, проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які приймаються на службу в органи внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 31.05.2001р. №010, відсутності на службі без поважних причин з 01.12.2010р. по теперішній час, капітана міліції ОСОБА_4, оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи ВКР ХМУ ГУМВС України в Харківській області звільнено з органів внутрішніх справ України.

Вказаний наказ реалізовано наказом Головного управління МВС України в Харківській області від 19.01.2011р. №6 о/с "По особовому складу", відповідно до якого позивача з 19.01.2011р. звільнено з органів внутрішніх справ на підставі п.64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991р. №114 (далі - Положення №114).

Виданню зазначених наказів передувало проведення службового розслідування, результати якого оформлено висновком, затвердженим начальником ХМУ ГУМВС полковником міліції М.І.Фоменком 16.12.2010р., в якому зазначено, що з 19.11.2010р. капітан міліції ОСОБА_4 на службі відсутній, при цьому він в телефонному режимі повідомив заступника начальника ВКР ХМУ майора міліції Тарана О.О. про своє перебування з вказаної дати на лікарняному, проте, не вказавши, до якого лікувального закладу звернувся.

Вважаючи, що наказами Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області порушено його права, ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом у даній справі.

Відповідно до підпункту "є" пункту 64 Положення №114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Згідно зі ст.2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ст.7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Як передбачено ст.12 Дисциплінарного статуту, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

За змістом ст.14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування; при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо; звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до п.10 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в ОВС України, затвердженої Наказом МВС України від 06.12.1991р. №552, при проведенні службового розслідування повному, об'єктивному і всебічному дослідженню підлягають: подія порушення (час, місце, спосіб, інші обставини), наявність вини працівника органів внутрішніх справ у скоєнні порушення, мета та мотиви порушення, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності порушника як ті, що пом'якшують чи обтяжують його відповідальність, характеристика особи, яка скоїла порушення (ставлення до служби, поведінка до порушення), причини та умови, що сприяли скоєнню порушення, характер і розмір нанесених порушенням збитків.

Як вже вказувалось в цій ухвалі, відповідач підставами для звільнення позивача фактично визначив грубе порушення останнім службової дисципліни, що виразилось у відсутності його на службі без поважних причин з 01.12.2010р., укритті місця свого лікування та ухиленні від відвідування протягом доби відповідного спеціаліста поліклініки Головного управління, проте, судом першої інстанції встановлено, що позивач з 19.11.2010р. по 26.01.2011р. був непрацездатним та проходив лікування з приводу загострення артрозоартриту правого колінного суглобу амбулаторно та на стаціонарі, про що свідчать листки непрацездатності, видані Поліклінічним відділенням №3 Міської клінічної лікарні №1, Державною установою "Інститут неврології, психіатрії та наркології АМН України" та Міською клінічною лікарнею, що свідчить про поважність причин його відсутності на службі в зазначений період.

Крім того, стаття 6 Основ законодавства України про охорону здоров'я від 19.11.1992р. №2801-XII передбачає, що кожний громадянин України має право на охорону здоров'я, що передбачає, зокрема, кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров'я.

За змістом ст.38 вказаних Основ кожний пацієнт, який досяг чотирнадцяти років і який звернувся за наданням йому медичної допомоги, має право на вільний вибір лікаря, якщо останній може запропонувати свої послуги, та вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій; кожний пацієнт має право, коли це виправдано його станом, бути прийнятим у будь-якому закладі охорони здоров'я за своїм вибором, якщо цей заклад має можливість забезпечити відповідне лікування.

Аналогічні положення закріплені й в ч.2 ст.284 Цивільного кодексу України.

Водночас, судом встановлено, що позивач не був повідомлений про проведення відносно нього службового розслідування, від нього перед накладенням дисциплінарного стягнення не вимагалося надати письмові пояснення та йому не надавалась можливість ознайомитись з висновком службового розслідування.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що оскаржувані накази Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 17.01.2011р. №39 та від 19.01.2011р. №6 о/с про накладення на позивача дисциплінарного стягнення та його звільнення в запас Збройних Сил України за п.64 "є" Положення №114 (за порушення дисципліни) є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а позивач - поновленню на роботі на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи Відділу карного розшуку Харківського міського управління ГУМВС в Харківській області зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2011 року скасувати, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 травня 2011 року - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Швець В.В.