Справа № 815/124/16
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/124/16

Справа № 815/124/16

УХВАЛА

26 січня 2016 року

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., вивчивши адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Красний рибак» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов УПФ України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області до ТОВ «Красний рибак» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 5 681,62 гривень за період з 01.11.2015 року по 25.12.2015 року.

Відповідно до вимог статей 105, 106 КАС України, у позовній заяві зазначаються ім’я позивача та відповідача, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, які йому відомі і які можуть бути використані судом.

Згідно з приписами ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України “Про судовий збір” судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

До адміністративного позову позивач надав клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому зазначив, що відповідно до кошторису управління на 2015 рік, а також змін до кошторису, кошти на судові витрати та інші подібні послуги у позивача відсутні.

Відповідно до ст. 8 Закону України “Про судовий збір” враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Дане питання також регулюється ч. 1 ст. 88 КАС України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

01.09.2015 року набув чинності Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору” від 22 травня 2015 року №484-VIII, відповідно до якого Пенсійний фонд України та його територіальні органи виключені з переліку осіб на яких поширюються пільги щодо сплати судового збору.

Відповідно до Прикінцевих положеннях Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору” № 484-VIII від 22.05.2015 року, Кабінет Міністрів України зобов’язав забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору. З урахуванням вищезазначеного, сплата судового збору є обов’язком позивача.

Надані позивачем на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за поданий ним позов у встановленому законом порядку суд вважає недостатніми, з урахуванням вищезазначених Прикінцевих положень Закону України щодо зобов’язання Кабінету Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Таким чином наведені позивачем обставини не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Факт подачі позову державною установою, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, що у свою чергу підтверджується постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року № 2, за змістом якої обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Таким чином позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання позову, оскільки відсутні підстави для звільнення від сплати судового збору, а інших клопотань щодо його сплати (відстрочки тощо) позивач не ставить.

Крім того, відповідно до вимог ст.106 КАС України суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Позивач є суб’єктом владних повноважень проте до адміністративного позову надав лише реєстри про направлення відповідачу поштового відправлення та розрахунковий документ.

Абзацом двадцять сьомим пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках. Таким чином, належним доказом надіслання суб'єктом владних повноважень відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів може бути опис вкладення разом з розрахунковим документом.

Зазначена позиція викладена в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року № 2091/11/13-11.

Отже, в порушення ч. 3 ст. 106 КАС України, позивачем до матеріалів адміністративного позову не додано належного доказу надіслання відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Згідно ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 14.01.2016 року вищезазначений позов залишений без руху, позивача повідомлено про необхідність у строк до 25.01.2016 року усунути недоліки у позові та роз’яснено, що в разі не усунення недоліків позов буде визнаний неподаним та повернутий йому.

21.01.2016 року УПФ направив лист до суду щодо виконання ухвалу суду від 14.01.2016 року, в якому позивач посилаючись на економію державних коштів зазначив, що поштове відправлення ним на адресу позивачу було здійснено рекомендованою поштою, але без повідомлення про вручення. Також у листі зазначено вдруге про відсутність фінансування УПФ, знаходження на погодженні у міністерствах проекту закону про звільнення Пенсійного фонду від сплати судового збору, про те, що сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до правосуддя, у зв’язку з чим позивач просить відкрити провадження по справі.

Суд вважає, що дана позовна заява Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Красний рибак» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підлягає поверненню позивачу у зв’язку з не усуненням недоліків, зазначених в ухвалі суду від 14.01.2016 року.

При цьому ухвала суду від 14.01.2016 року, якою залишений без руху позов позивача та відмовлено у клопотання про звільнення від сплати судового збору, набрала законною сили.

В ухвалі від 14.01.2016 року також було зазначено, що при відсутності підстав про звільнення від сплати судового збору, інших клопотань щодо відстрочки або розстрочки сплати судового збору від позивача не надходило.

Такої заяви (клопотання) щодо відстрочки або розстрочки сплати судового збору не містить лист позивача, якій надійшов до суду 21.01.2016 року на виконання ухвали суду від 14.01.2016 року..

З урахуванням викладеного є необґрунтованим та безпідставним посилання позивача на те, що відмова у звільненні позивача від сплати судового збору є перешкодою йому - суб’єкту владних повноважень у зверненні до суду з даним позовом.

При таких обставинах, в силу ч. 3 ст.108 КАС України, позов слід визнати неподаним та повернути позивачу.

Керуючись ст. 105, 106, ст.108 ч.3 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Красний рибак» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій - визнати неподаним та повернути позивачу.

Роз’яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеській окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її отримання.

Суддя Катаєва Е.В.