Справа № 804/16461/15
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

24 грудня 2015 р.Справа №804/16461/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук С.В., розглянувши матеріали подання Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальності Віп-гарант про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків,-

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2015 року до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальності Віп-гарант про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2015р. подання Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було залишено без руху у звязку із тим, що заявником не було сплачено судовий збір при подачі вказаного подання.

Заявнику надано строк для усунення недоліків подання до 23 грудня 2015 року.

Станом на 24 грудня 2015 року Лівобережною обєднаною державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області означені недоліки усунуті не були.

Натомість, контролюючим органом було надано клопотання, в якому позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору.

Разом з тим, означене клопотання не є усуненням недоліків, а фактично є незгодою з ухвалою суду від 22.12.2015р. про залишення подання без руху.

Згідно з ст. 87 КАС України судові втрати складаються із судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 № 3674-VI (зі змінами внесеними Законом України № 484-VІІI від 22.05.2015 року, які набрали законної сили з 01.09.2015 року) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до адміністративного суду позовної заяви субєктом владних повноважень немайнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 1218,00 грн., за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, тобто не меньше 1218,00 грн.

До осіб, яким надані пільги щодо сплати судового збору, які визначені ст. 5 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 № 3674-VI , позивач не відноситься, підстави для звільнення податкового органу від сплати судового збору відсутні.

Крім того, чинним законодавством не передбачено звільнення контролюючого органу від сплати судового збору при поданні до суду подання.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з довідки про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України Про судовий збір, що затверджена постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23.01.2015 Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI Про судовий збір визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як субєкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Підстави для задоволення клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.183-3 КАС України невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне повернути подання заявнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.183-3 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Подання Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальності Віп-гарант про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків повернути заявнику.

Копію ухвали разом з додатками до неї направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1