Справа № 464/9933/15-а
Суддя: Горбань О. Ю.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/9933/15-а
пр.№ 2-а/464/4/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України у м.Львові, інспектора патрульної поліції Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України у м.Львові лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови серія ПС2 №790740 від 18.12.2015. Мотивує позов тим, що постановою інспектора Патрульної поліції Управління Патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України у м.Львові лейтенанта поліції ОСОБА_3 серія ПС2 №790740 від 18.12.2015 року в справі про адміністративне правопорушення його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Позивач зазначає, що 18.12.2015 близько 21 год. 00 хв., будучи за кермом Volkswagen Transporter, н.з. ВС 5684 СР, їхав по Кільцевій дорозі, 3 у м.Львові, в районі ТЦ «Епіцентр», в напрямку до перехрестя з вул. Городоцькою. На даному проміжку дороги його зупинив інспектор патрульної поліції з тих підстав, що такий рухався в автомобілі, в якому не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла. Перед початком руху він перевірив справність агрегатів автомобіля, в тому числі і світлових приладів. Коли почало темніти ОСОБА_2 увімкнув світло передніх фар та габаритні вогні. Під час руху помітив, як лампа передньої лівої фари почала тьмяніти, а згодом і погасла, однак позивач не встиг зупинитися в безпечному місці, де б замінив ліву лампу ближнього світла передньої фари на справну праву. Саме під час вибору місця зупинки його зупинив інспектор патрульної поліції. Позивач надав інспектору пояснення з приводу даної обставини, а також намагався пояснити, що зі своєю дружиною поспішали до малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_1, який хворіє. Дані пояснення інспектор патрульної поліції не прийняв до уваги та попросив пред`явити документи, які дають право керувати транспортним засобом. На вимогу інспектора позивач пред`явив посвідчення на право керування транспортним засобом, реєстраційний документ на транспортний засіб. Вказав, що не зміг знайти в документах та в автомобілі поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки перебував в стресовому стані через хворобливий стан дитини, пояснюючи, що такий є в наявності та помилково надав інспектору відповідний поліс за минулий рік. При цьому, позивач звертав увагу інспектора на те, що на лобовому склі розміщено талон чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з відміткою про номер такого та періоду дії, що вказує на наявність самого договору. Однак дану обставину інспектор патрульної поліції також не врахував.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, інспектор притягнув його до адміністративної відповідальності без повного дослідження обставин справи і без з`ясування всіх обставин.

В підтвердження позовних вимог покликається на копію полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і копію відповідного талона.

За викликом суду позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надіслав заперечення, в задоволенні позову просить відмовити, оскільки оскаржувана постанова винесена правомірно, відповідає вимогам ст.ст. 283-285 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2).

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №790740 від 18.12.2015 (а.с.4) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач18 грудня 2015 року о 21 год. 05 хв. в м.Львові по вул. Городоцькій, 306 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, н.з. ВС 5684 СР, в якому не горіла ліва фара в режимі ближнього світла (в темну пору доби); керував транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП та ч.1 ст.121 КУпАП.

Згідно зі ст.9 КпАП України адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом зазначається, що при розгляді даної справи протокол про адміністративне правопорушення не був складений, будь яких інших доказів у справі про адміністративне правопорушення на підставі, яких була винесена оскаржувана постанова відповідачем суду не надано, в тому числі записи відео фіксації з місця оформлення адміністративного порушення, зафіксованим відеотехнікою, розміщеною на форменному одязі працівника патрульної служби.

З'ясовано, що ОСОБА_2, керуючи відповідним транспортним засобом, зупинився на вимогу інспектора патрульної поліції з підстав, що такий рухався в автомобілі, в якому не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Згідно з пп. «в» п.31.4.3. забороняється експлуатація транспортних засобів у випадку, коли не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Заборони щодо експлуатації транспортного засобу у випадку, коли горить ліва фара в режимі ближнього світла, а права в даному режимі не горить, у законодавстві не передбачено.

Вирішуючи даний спір, суд надає віри поясненням позивача про відсутність технічних несправностей в автомобілі позивача перед початком руху, про миттєвість, з якою лампа лівої фари почала тьмяніти, а згодом і погасла, те, що позивач не встиг зупинитися в безпечному місці для заміни лівої лампи ближнього світла передньої фари на справну праву, оскільки під час вибору місця зупинки був зупинений інспектором патрульної поліції. При цьому, позивач надав інспектору пояснення з приводу даної обставини, до того ж зазначив про те, що зі своєю дружиною поспішали додому, де їх чекав син, ІНФОРМАЦІЯ_1, який хворіє.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даної вказівки закону посадова особа відповідача не виконала.

Крім того, згідно з п.3.13. Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС України №111 від 27.03.2009 року, завданням і функцією підрозділів ДПС є надання практичної допомоги учасникам дорожнього руху.

В порушення даної норми інспектор не надав практичної допомоги в усуненні технічної несправності лівої передньої фари, до того ж, не врахував, що позивач зі своєю дружиною поспішали додому.

Щодо доводів позовної заяви в частині незаконного притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, то такі теж заслуговують на увагу, з огляду на те, що матеріалами справи підтверджено факт наявності у позивача поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з копією даного полісу №АЕ/5513013 (а.с.5) термін його дії визначено з 30.09.2015 по 29.09.2016, що, в свою чергу, вказує на його чинність в момент зупинки транспортного засобу. Доводи щодо відсутності такого поліса (договору) у водія, як зазначено в постанові, в момент зупинки транспортного засобу викликають сумніви з огляду на неможливість позивача такий знайти в автомобілі та в документах через стресовий стан, помилкове надання інспектору відповідного полісу за минулий рік та наявністю в автомобілі відповідного талона чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з відміткою про номер такого та періоду дії. Зі змісту позовної заяви вбачається, що такий талон був розміщений на лобовому склі, на що позивачем звернуто увагу інспектора патрульної поліції, який даної обставини не взяв до уваги.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність та інше.

Як встановлено судом, позивач 18.12.2015 надавав інспектору усні пояснення стосовно вищезазначених обставин, але, незважаючи на те, що відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у постанові відповідачем не було наведено будь-якої оцінки вказаного доказу.

Отже, суд переконаний, що інспектором не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують відповідальність.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Здійснюючи розлогий аналіз ч.4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності та рівноправності сторін у судочинстві - обов'язок доведення законності застосування адміністративного стягнення, лежить на органі (посадовій особі), який виніс оскаржуване рішення.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, відповідно до ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні постанови порушив права позивача, притягнув до адміністративної відповідальності передчасно, не взяв до уваги і не спростував пояснення позивача стосовно вибору місця зупинки для заміни лампи передньої лівої фари та наявності страхового поліса, не провів повний розгляд справи, а упереджено виніс постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінивши всі зібрані по справі докази, враховуючи обовязок суб`єкта владних повноважень доводити суду правомірність прийнятого ним рішення, вчинених дії чи бездіяльності, суд приходить до висновку, щопри винесенні постанови було грубо порушено права позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає достовірними обставини, повідомлені позивачем, які жодним чином не спростовані відповідачем, тому з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача оскаржувану постанову слід визнати протиправною та скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Покликання відповідача на необхідність та обов'язковість оплати судового збору не заслуговують на увагу, оскільки у цьому випадку необхідно виходити з того, що норми частини четвертої статті 288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону про судовий збір. Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір.

Керуючись ст. ст.69-71, 99, 102, 159-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-.

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2 №790740 від 18.12.2015 року по справі про адміністративне правопорушення про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425, 00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду у відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 08.04.2015 №3-рп/2015.

Суддя: О.Ю. Горбань