Справа № 607/19527/15-а
Суддя: Сташків Н. М.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2016 Справа №607/19527/15-а

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 15 жовтня 2015 року пред'явила до суду адміністративний позов до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання дій, які полягають у відмові в здійсненні перерахунку пенсії, протиправними, та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії. Обґрунтовує позов тим, що Управлінням Пенсійного фонду України в місті Тернополі їй призначена пенсія як державному службовцю в розмірі 80 % від посадового окладу відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу", проте в порушення вимог зазначеної норми закону, а також ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівниками Пенсійного фонду до заробітку для обчислення пенсії не було включено сум отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, як видів оплати праці, на які нараховувався збір на загальне обов'язкове державне пенсійне страхування та які є складовою заробітної плати. Дізнавшись про порушення свого права, 06 жовтня 2015 року вона звернулася до відповідача про здійснення їй відповідного перерахунку з її заробітку з урахуванням індексації, допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги. Однак листом № 296/к-11 Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі 12 жовтня 2015 року в задоволенні вказаної заяви відмовлено з тих підстав, що зазначені виплати не є складовими заробітної плати для обчислення пенсії. З цих підстав позивач просила зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі перерахувати їй пенсію, виходячи з 80 % розміру заробітної плати, як державному службовцю, з урахуванням суми отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації грошових доходів громадян.

В подальшому позивач ОСОБА_1 подала письмову заяву, згідно з якою уточнила позовні вимоги, просила визнати дії, які полягають у відмові в здійсненні перерахунку пенсії, протиправними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням сум отриманої матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, починаючи з 06 жовтня 2015 року.

Ухвалою судді від 28 грудня 2015 року відкрито скорочене провадження у вказаній адміністративній справі.

21 січня 2016 року судом отримано від Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі заперечення на позов, за результатами розгляду якого суд приходить до висновку про можливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення, оскільки:

З 16 лютого 2010 року позивачу ОСОБА_1 Управлінням Пенсійного фонду України в місті Тернополі призначено пенсію як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" в розмірі 80 відсотків суми її заробітної плати.

06 жовтня 2015 року позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про перерахунок пенсії з урахуванням суми отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, згідно з матеріалами пенсійної справи.

Листом № 296/к-11 Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі від 12 жовтня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги, допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, оскільки вони не є складовою заробітної плати для обчислення пенсії згідно зі ст.33 Закону України "Про державну службу". Також вказано, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-УШ від 02.03.2015 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про національний банк України ", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв'язку з цим з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Як слідує з довідки №569 від 21 грудня 2015 року, виданої Тернопільським обласним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Тернопільської обласної державної адміністрації, до заробітної плати позивача з 01 лютого 2008 року по 31 січня 2010 року входила матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі 7571,39 та індексація заробітної плати в розмірі 2531,09 гривень. На всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З поданих представником відповідача заперечень слідує, що суми отриманої матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати не включені до розміру заробітної плати ОСОБА_1, з якої їй призначено пенсію. Проте таке невключення відповідач вважає правомірним, оскільки відповідно до ст. 33 Закону України "Про державну службу" щорічна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати не є складовими заробітної плати для обчислення пенсії. Звертаючись 06 жовтня 2015 року до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі з заявою про перерахунок пенсії, ОСОБА_1 не надала довідки про заробітну плату з відображенням матеріальної допомоги, допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати. Крім цього, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-УШ від 02.03.2015 у разу неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про національний банк України ", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України , Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв'язку з цим з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Перевіряючи достовірність доводів представника відповідача про відсутність законних підстав проведення позивачу перерахунку пенсії з урахуванням індексації, допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги, суд виходить із таких обставин:

Згідно зі ст. 37 Закону України "Про державну службу" (далі Закон №3723) пенсія державним службовця призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування .

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцяти мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно з ч.2 ст. 33 того ж Закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частина 7 ст. 33 Закону № 3723 встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року №1013 "Про порядок виплати винагороди за вислугу років службовим особам Державної податкової адміністрації України та місцевих державних податкових адміністрацій, які мають спеціальні звання" розмір винагороди визначається залежно від стажу роботи і обчислюється виходячи з посадового окладу та надбавки за спеціальне звання. Винагорода за вислугу років враховується при обчисленні середнього заробітку.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальне звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" враховується в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Відповідно до ст.37-1 Закону № 3723 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95ВР "Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Згідно зі ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оплату праці" та Наказу Державного комітету статистики України № 5 "Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати" від 13 січня 2004 року структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Для вирішення спірних правовідносин слід застосовувати спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема, стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", натомість відповідачем застосовані положення Законів України "Про державну службу" та "Про оплату праці", норми яких є загальними.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що індексація заробітної плати, допомога на оздоровлення та матеріальна допомога входить до системи оплати праці державного службовця, є структурою заробітної плати для нарахування пенсії, і оскільки з цих виплат нараховані та сплачені страхові внески, отже ці виплати необхідно включати в заробітну плату для призначення пенсії.

Верховний Суд України в своїй правовій позиції, викладеній в постанові від 28 травня 2013 року дійшов висновку щодо неправомірних дій Пенсійного Фонду, який відмовився включити суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за стаж та суми індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

Згідно з частиною першою статті 244-2 КАС України (цією статтею Кодекс доповнено Законом України від 06.07.2010 № 2747-IV) рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини суд вважає позицію відповідача про те, що суми отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, помилковою.

Також суд вважає необгрунтованими доводи відповідача про застосування до спірних правовідносин п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення".

Крім цього, у листі № 296/к-11 від 12 жовтня 2015 року, яким Управлінням Пенсійного фонду України в місті Тернополі ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, не вказано, що підставою відмови є відсутність довідки про заробітну плату з відображенням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати. Відповідачем не доведено, що на момент відмови в нього були відсутні дані про те, що до заробітної плати позивача з 01 лютого 2008 року по 31 січня 2010 року входила матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі 7571,39 та індексація заробітної плати в розмірі 2531,09 гривень, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та що ОСОБА_1 було запропоновано надати відповідну довідку.

Беручи до уваги, що судом достовірно встановлено, що відповідно до вимог чинного законодавства індексація заробітної плати та допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці державного службовця, є структурою заробітної плати для нарахування пенсії, і оскільки з цих виплат нараховані та сплачені страхові внески, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо неврахування при обчисленні пенсії виплаченої суми отриманої матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати та зобов'язання відповідача перерахувати пенсію з урахуванням зазначених виплат є підставними.

На підставі викладеного, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про державну службу", Закону України "Про оплату праці", керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 10, 11, 14, 71, 94, 99, 159-163, 167, 183-2, 186, ч. ч. 1, 3 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі, які полягають у відмові ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії державного службовця в розмірі, встановленому ст. 37 Закону України "Про державну службу", з урахуванням до розрахунку пенсії нарахованих та виплачених сум отриманої матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі здійснити з 06 жовтня 2015 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю в розмірі 80 відсотків суми її заробітної плати з урахуванням суми отриманої матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя