Справа № 809/4422/15
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2016 р. Справа № 809/4422/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Могили А.Б.

за участі:

секретаря судового засідання Ілів Н.І.,

представників позивача Копчука І.М., Лукинюка А.А., Зеленюк О.В.,

представників відповідача Дмитрук Т.В., Гальчука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Національного природного парку "Гуцульщина" до Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування вимоги №09-07-14-14/7917 від 16.11.2015,-

ВСТАНОВИВ:

Національний природний парк "Гуцульщина" звернувся в суд із адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування вимоги №09-07-14-14/7917 від 16.11.2015.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами проведеної ревізії Державна фінансова інспекції в Івано-Франківській області прийшла до висновку про безпідставне включення в штатні розписи посад відділу державної охорони та природоохоронних науково - дослідних відділень, які профінансовано та відповідно до п.3 ст.116 Бюджетного кодексу України є бюджетним порушенням. За результатами перевірки винесено спірну вимогу від 16.11.2015 №09-07-14-14/7917 про усунення виявлених порушень. Дії позивача щодо формування штатного розпису, нарахування та виплати заробітної плати працівникам НПП "Гуцульщина" є законними, а отже вказана вимога є безпідставною та підлягає скасуванню.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві. Просили позов задоволити.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав викладених в письмовому запереченні відповідача. Вказали, що в ході ревізії, здійсненої працівниками Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області встановлено, що протягом 2012-2014 років та І півріччя 2015 року при розрахунку потреби коштів за КЕКВ 1110 "Оплата праці працівників бюджетних установ" та КЕКВ 2110 "Оплата праці" в штатні розписи установи включено посади працівників відділу державної охорони та збереження природних екосистем, відділу збереження тваринного світу та працівників природоохоронних науково-дослідних відділень при відсутності правоустановчих документів на землі природно-заповідного фонду, що призвело до необґрунтованого включення до кошторисів установи видатків на загальну суму 5 421 613,84 грн. Враховуючи відсутність у Національного природного парку "Гуцульщина" земель природного-заповідного фонду, позивачем порушено вимоги ст.20 Бюджетного кодексу України.

Заслухавши пояснення представників позивача, заперечення представників відповідача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд зазначає наступне.

Державною фінансовою інспекцією в Івано-Франківській області проведена ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності Національного природного парку "Гуцульщина" за період з 01.01.2012 по 01.07.2015, за результатами якої складено акт ревізії від 15.10.2015 №07-21/7 (т.1, а.с.38-57).

В акті зазначено про порушення позивачем вимог п. 22 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228, а саме за 2012 -2014 роки та І півріччя 2015 року при розрахунку потреби коштів за КЕКВ 1110 "Оплата праці працівників бюджетних установ", КЕКВ 2110 "Оплата праці" в штатні розписи включено посади відділу державної охорони та збереження природних екосистем, відділу збереження тваринного світу та працівників природоохоронних науково-дослідних відділень при відсутності правовстановлюючих документів на землі природно-заповідного фонду, що призвело до необґрунтованого включення до кошторисів установи видатків на загальну суму 5 421 613,84 грн. При дослідженні обставин на думку працівників фінансової інспекції, позивачем безпідставно включено впродовж з січня-липня 2012 року до штатного розпису 7 посад відділу державної охорони та 38 посад 3 природоохоронних науково-дослідних відділень; впродовж серпня-грудня 2012 року та січня-серпня 2013 року 6 посад відділу державної охорони, 35 посад 3 природоохоронних науково-дослідних відділень та 4 посади відділу збереження тваринного світу; впродовж вересня-грудня 2013 року, 2014 року та січня-червня 2015 року 6 посад відділу державної охорони та 38 посад 3 природоохоронних науково-дослідних відділень (т.1, а.с.51), так як відсутній факт перебування в користуванні земель природно-заповідного фонду.

Не погодившись із висновками акту, позивачем подано заперечення на нього від 20.10.2015 №588/9 (т.1, а.с.58-68).

За результатами розгляду заперечень, відповідачем по справі сформовано висновок на зауваження (заперечення) до акту ревізії , затверджені 13.11.2015, яким подані позивачем зауваження відхилені (т.1,а.с.85-106).

Крім того, для дослідження в ході ревізії питання використання позивачем земельних ділянок в якості спеціаліста було залучено фахівця Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області.

В матеріалах справи міститься копія довідки про результати участі у ревізії НПП "Гуцульщина" спеціаліста Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області від 06.10.2015, яка включена в акт позапланової ревізії (т.1, а.с.69-73).

Не погодившись із даною довідкою, позивачем скеровано начальнику Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області заперечення на неї від 09.10.2015 №567/9 (т.1, а.с.74-84).

В подальшому, Державною фінансовою інспекцією в Івано-Франківській області винесено вимогу №09-07-14-14/7917 від 16.11.2015, якою зобов'язано позивача по справі усунути до 17.12.2015 порушення виявлені в ході проведеної ревізії (т.1,а.с.13-15).

У письмових запереченнях відповідач посилався на правові позиції Верховного Суду України, які висвітлені у постановах від 15.04.2014 № 21-40а14, 21-63а14, від 13.05.2014 №21-89а14, від 20.05.2014 №21-93а14, як на підставу відмови в задоволенні позовних вимог. З вказаного приводу слід зазначити, що оскільки, оскаржувані обов'язкові вимоги відповідача не містять вимоги відшкодування шкоди у встановленому розмірі, а спрямовані на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, вказані правові позиції Верховного Суду України не підлягають застосуванню при вирішенні справи, а позовні вимоги щодо визнання протиправною спірної вимоги та її скасування підлягають розгляду по суті.

Надаючи оцінку відповідності вимоги 09-07-14-14/7917 від 16.11.2015 нормам законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 14.05.2002 №456/2002 створений Національний природний парк "Гуцульщина" (т.1, а.с.16).

Вказаним нормативним актом установлено площу земель 32271 гектара, в тому числі 7606 гектарів земель, що мають бути надані йому в постійне користування та 24665 гектарів земель, що включаються до його складу без вилучення у землекористувачів.

Згідно з додатком №1 та №2 до Указу Президента України до складу НПП "Гуцульщина" без вилучення та для постійного користування включенню підлягали землі Косівського міжгосподарського лісгоспу та Кутського державного лісгоспу Державного комітету господарства України (т.1, а.с.17).

Таким чином, створено з 14.05.2002 заповідні території в розмірі 32271 гектара, які є частиною природно-заповідного фонду України.

Законодавством України встановлено, що природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлений особливий режим охорони, відтворення і використання.

Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини є Закон України "Про природно-заповідний фонд України".

Відповідно до статті 4 зазначеного Закону території природних заповідників, заповідні зони біосферних заповідників, землі та інші природні ресурси, надані національним природним паркам, є власністю народу України.

Статтею 6 цього Закону визначено, що території та об'єкти, які мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську, а також історико-культурну цінність підлягають комплексній охороні.

Отже, законодавством України встановлено спеціальний режим охорони територій, що віднесені до природно-заповідного фонду України.

Слід зауважити, що у спірних правовідносинах відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, допущено звуження змісту поняття охорони територій, що віднесені до природно-заповідного фонду України. Зокрема, фінансовою інспекцією помилково ототожнюється поняття охорони земельних ділянок, користування якими здійснюється в порядку, визначеному цивільним, лісовим законодавством та природоохоронної діяльності НПП "Гуцульщина" щодо охорони територій, визначених як землі природно-заповідного фонду.

Зокрема, відповідачем не враховано, що законодавцем при прийнятті рішення про створення національно-природного парку "Гуцульщина" площею 32271 гектара, вказану територію віднесено до земель природно-заповідного фонду України. Таким чином, на вказані землі поширюється спеціальний режим охорони. При цьому, є необґрунтованою позиція відповідача про те, що наявність чи відсутність правовстановлюючих документів у позивача на землі, які віднесені до природоохоронного фонду, рахуються за Кутським державним лісгоспом та РП "Райагроліс" є умовою для визначення кількості штатних одиниць працівників позивача та виконання ним покладеного законодавством обов'язку щодо збереження територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

У відповідності до статті 8 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" збереження територій та об'єктів природно-заповідного фонду забезпечується шляхом: встановлення заповідного режиму; організації систематичних спостережень за станом заповідних природних комплексів та об'єктів; проведення комплексних досліджень з метою розробки наукових основ їх збереження та ефективного використання; додержання вимог щодо охорони територій та об'єктів природно-заповідного фонду під час здійснення господарської, управлінської та іншої діяльності, розробки проектної і проектно-планувальної документації, землевпорядкування, лісовпорядкування, проведення екологічних експертиз; запровадження економічних важелів стимулювання їх охорони; здійснення державного та громадського контролю за додержанням режиму їх охорони та використання; встановлення підвищеної відповідальності за порушення режиму їх охорони та використання, а також за знищення та пошкодження заповідних природних комплексів та об'єктів; проведення широкого міжнародного співробітництва у цій сфері; проведення інших заходів з метою збереження територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Таким чином, НПП "Гуцульщина", для реалізації покладених завдань щодо утримання та охорони територій та об'єктів природно-заповідного фонду України має ширший обсяг обов'язків, ніж ті, які зазначені та висвітлені в акті ревізії відповідачем, а спеціальний режим охорони поширюється на всю визначену Указом Президента України №456/2002 від 14.05.2002 року "Про створення національного природного парку "Гуцульщина" територію площею 32271 га.

Щодо твердження відповідача про відсутність оформленого права користування земельними ділянками слід зазначити таке.

Згідно статті 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" межі територій та об'єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об'єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Отже, за наявності встановленої Указом Президента України 456/2002 від 14.05.2002 року "Про створення національного природного парку "Гуцульщина" території НПП "Гуцульщина" та визначеної межі відповідно до проекту організації території "Гуцульщина", охорони, відтворення та рекреаційного використання природних комплексів та об'єктів, позивач зобов'язаний забезпечити збереження територій та об'єктів природно-заповідного фонду у порядку та обсягах передбачених Законом України "Про природно-заповідний фонд України".

Щодо чисельності працівників парку, слід відмітити таке.

Перелік підрозділів та посад працівників парку, що входить до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду чітко визначено постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2000 №1127.

В судовому засіданні встановлено, що загальна площа парку становить 32271 га земель державної власності. Охорона території парку покладається на його службу охорони, що входить до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України.

У відповідності до Нормативів чисельності працівників установ природно-заповідного фонду України, затверджених Міністерством охорони навколишнього природного середовища України - в структурі національних природних парків передбачено створення природоохоронних підрозділів та науково-дослідних відділень. Крім того, згідно п. 8.18 Нормативів чисельності працівників установ природно-заповідного фонду України встановлено мінімальну чисельність працівників структурних підрозділів національних природних парків.

Не знайшли свого підтвердження доводи відповідача про порушення позивачем зазначених нормативів при створенні та функціонуванні відділу державної охорони, відділу охорони тваринного світу, відділу охорони природних екосистем, природоохоронного науково-дослідного відділення.

Судом встановлено, що вказаними структурними підрозділами, на виконання завдань визначених положеннями, вчинялися дії спрямовані на охорону, дослідження та збереження територій та об'єктів природно-заповідного фонду, і які не обмежувалися виключно функціями охорони земель, в розумінні висвітленому відповідачем в акті перевірки.

З посадових інструкцій працівників даних підрозділів вбачається виконання ними природоохоронних, науково-дослідних, еколого-освітніх заходів, заходів щодо збереження та відтворення природних комплексів та об'єктів, збереження та відтворення фауни, протипожежних заходів, правоохоронних (попередження правопорушень, притягнення винних осіб до відповідальності) функцій тощо (т.2, а.с.21-50). Склад вказаних відділів та відділень сформований у відповідності до чисельності посадових одиниць, передбачених штатним розписом. За виконану роботу у відповідності до вимог Кодексу законів про працю України та Закону України "Про оплату праці" виплачена заробітна плата.

Штатні розписи НПП "Гуцульщина" затверджуються Міністерством екології та природних ресурсів України, якому підпорядкований Національний природний парк "Гуцульщина" та якому належать відповідні повноваження (Положення про Міністерство екології та природних ресурсів України, затверджене Указом Президента України від 13.04.2011 року №452/2011).

Отже, затвердження штатних розписів не входить до виключної компетенції та повноважень позивача, а затвердження змін та доповнень до штатного розпису здійснюється вищестоящим органом, до сфери регулювання якого входить НПП "Гуцульщина", що відповідає ст. 5 Закону України "Про природно-заповідний фонд України".

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відповідач помилково дійшов висновку про зв'язок правовстановлюючих документів на землі природно-заповідного фонду та включення в штатні розписи посади працівників відділу державної охорони та збереження природних екосистем, відділу збереження тваринного світу та працівників природоохоронних науково-дослідних відділень.

Підсумовуючи вищевикладене, позов про визнання протиправною та скасування вимоги 09-07-14-14/7917 від 16.11.2015 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат, то в силу вимог частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 1378 грн.

До матеріалів адміністративного позову, позивачем долучено квитанції на підтвердження сплати судового збору за звернення із даним позовом на загальну суму 1378 грн.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області №09-07-14-14/7917 від 16.11.2015.

Стягнути з Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Національного природного парку "Гуцульщина" () 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 25.01.2016.