Справа № 819/3480/15
Суддя: Мартиць О.І.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3480/15

20 січня 2016 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

секретарі судового засідання Лавренюк О.М.

за участю: представника відповідачів управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Сліворського О.Ю., довіреність № 21/10-12 від 17.11.2015 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з роботи та поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області від 06 листопада 2015 року № 323 о/с, яким звільнено майора міліції ОСОБА_2, інспектора відділу ДІМ УГБ УМВС з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за п.64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та пунктами 10 та 11 розділу ХI Закону України "Про Національну поліцію" та поновлення ОСОБА_2 на роботі, зобов'язавши Головне управління Національної поліції в Тернопільській області призначити ОСОБА_2 на посаду, що заміщується поліцейськими, рівнозначну вищій або нижчій посаді, яку він обіймав під час проходження служби в міліції.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22 травня 2006 року позивача ОСОБА_2 прийнято на службу до УМВС України в Тернопільській області згідно наказу №122 о/с від 06 червня 2006 року.

06 травня 2014 року відповідач надав ОСОБА_2 відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 16.05.2014 по 28.05.2016 року.

05 листопада 2015 року позивач направив рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу УМВС України в Тернопільській області рапорт, у якому зазначив, що він бажає в подальшому проходити службу в Національній поліції України.

12 листопада 2015 року відповідач своїм листом за вих. № 2/9-35 повідомив ОСОБА_2 про розгляд його вищевказаного звернення та повідомив, що його було звільнено з органів внутрішніх справ на підставі наказу від 06.11.2015 року № 323 о/с та питання про прийняття на службу до поліції буде здійснюватися виключно Головою Національної поліції за клопотанням поліцейських комісій.

Вищевказаний наказ про звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил позивач вважає протиправним та таким що підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_2 з 16.05.2014 року по 28.05.2016 року мав право на перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а його звільнення УМВС України в Тернопільській області проведено 06.11.2015, тобто на час перебування останнього у законній відпустці.

Крім того, вищевказаним рапортом позивач підтвердив свою згоду на призначення його на посаду, що заміщуються поліцейськими в межах трьохмісячного терміну з дня опублікування Закону України "Про Національну поліцію". Відтак, з огляду на викладене відповідачем незаконно видано оскаржуваний наказ про звільнення позивача з органів внутрішніх справ, а тому підлягає скасуванню як протиправний.

Позивач і представник позивача в судове засідання не прибули, однак до суду подано заяву від 20.01.2016 року про розгляд справи у їх відсутності, що відповідає вимогам ч.4 ст.122 КАС України. Позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Представник відповідачів управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судовому засіданні проти позову заперечив, позицію викладено в письмових запереченнях від 20.01.2016 року № 21/10 та № 21/10-110 від 16.12.2015 року, долучених до матеріалів справи. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, так як дії управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області відповідають вимогам чинного законодавства України, а до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області є безпідставними, так як позивач не перебував з цим відповідачем в трудових відносинах.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідачів, суд встановив такі обставини.

22 травня 2006 року ОСОБА_2 було прийнято на службу в УМВС України в Тернопільській області згідно наказу № 122 о/с від 06 червня 2006 року, що також підтверджується записом під № 2 у розділі "Відомості про роботу" у його трудовій книжці серії АХ № 555194 (а.с.7).

Відповідно до наказу УМВС України в Тернопільській області від 17.07.2012 року № 160 о/с позивач проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді інспектора відділу дільничних інспекторів міліції УГБ УМВС України.

Наказом УМВС України в Тернопільській області від 06.05.2014 року № 103 о/с (а.с.9) ОСОБА_2 було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 16.05.2014 року по 28.05.2016 року.

Як видно з матеріалів справи, 05 листопада 2015 року позивач направив рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу УМВС України в Тернопільській області рапорт (а.с.10), у якому зазначив, що він бажає в подальшому проходити службу в Національній поліції України. Даний рапорт позивача УМВС України в Тернопільській області отримало 06 листопада 2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.10).

Однак, листом від 12.11.2015 року № 2/9-35 (а.с.11) УМВС України в Тернопільській області повідомило позивача про те, що наказом від 06.11.2015 року № 323 о/с його було звільнено з органів внутрішніх справ за пп. "г" п. 64 Положення про проходження служби особами рядового і начальницького складу ОВС, з 06.11.2015 року у запас Збройних Сил, а саме через скорочення штатів. Одночасно проінформувало ОСОБА_2, що прийняття на службу до поліції осіб рядового і начальницького складу, які звільнилися з органів внутрішніх справ з будь - яких підстав, крім звільнення за переведення до поліції, буде здійснюватися виключно Головою Національної поліції за клопотанням поліцейських комісій.

Не погоджуючись із вищевказаним наказом про звільнення ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ, позивач звернувся з позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року № 730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ за переліком згідно з додатком 2., наказом МВС України від 30.10.2015 року № 1327 утворено ліквідаційну комісію УМВС в Тернопільській області.

Пунктом восьмим розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Офіційне опублікування Закону № 580-VIII: Голос України, 2015, 08, 06.08.2015 № 141-142; Урядовий кур'єр, 2015, 08, 12.08.2015 № 146; Офіційний вісник України, 2015, № 63 (18.08.2015), ст. 2075; Відомості Верховної Ради України, 2015, № 40-41 (09.10.2015), ст. 379.

Відповідно до п. 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIII працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Як слідує з матеріалів справи, в тому числі з довідки від 15.12.2015 року № 2/15-192, що 30.10.2015 року до УМВС України в Тернопільській області викликалися працівники, які перебували у відпустках по догляду за дитиною для роз'яснення їм підстав та умов для звільнення з органів внутрішніх справ "через скорочення" або перехід для подальшого проходження служби в Національній поліції. На дану зустріч був запрошений і позивач.

45 осіб, які виявили бажання проходити в подальшому службу в Національній поліції, приступили до виконання службових обов'язків та на підставі наказу УМВС від 06.11.2015 року № 321 о/с були звільнені з ОВС "у зв'язку з переводом" та перепризначені на штатні посади. 15 працівників, в тому числі позивач, які не подали рапорти про вихід з відпустки та не виявили бажання проходити службу в Головному управлінні Національної поліції в Тернопільській області, були звільнені через скорочення штатів на підставі розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію".

Крім того, заступником начальника управління - начальником відділу ВДІМ УГБ в Тернопільській області підполковником міліції Розпутнієм О.В. 05.11.2015 року було складено рапорт, тобто перед прийняттям оскаржуваного наказу, про те, що при особистій зустрічі майор міліції ОСОБА_2, інспектор ВДІМ УГБ УМВС, який перебуває у додатковій відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею 3-х річного віку з 16.05.2014 року по 28.05.2016 року, про свій вихід на роботу, чи намір продовжити службу в Національній поліції не повідомляв та до начальника УГБ УМВС або керівництва УМВС з цього питання не звертався.

Згідно з Порядком проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 лютого 2001 року № 85, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2001 року за № 165/5356 перед звільненням зі служби особам рядового і начальницького складу повинно бути надане скерування для проведення медичного огляду.

Позивач особисто подав рапорт про те, що він відмовляється від проходження військово - лікарської комісії, яку було запропоновано йому пройти в зв'язку із звільненням з ОВС. Разом з тим, отримав трудову книжку, підписав обхідний лист, причому жодних претензій з приводу підстав свого звільнення не заявляв.

Відповідно до п.10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIII працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Згідно пп. "г" п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженою постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення № 114), особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Пунктом 11 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIII передбачено, що перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" цього Закону.

Таким чином, враховуючи те, що УМВС перебуває в процесі припинення юридичної особи в результаті його ліквідації, на підставі чого наказом МВС України від 30.10.2015 року № 1327 утворено ліквідаційну комісію УМВС в Тернопільській області, позивач не виявив бажання проходити в подальшому службу в Національній поліції, що підтверджується довідкою від 15.12.2015 року № 2/15-192 та рапортом заступника начальника управління - начальником відділу ВДІМ УГБ в Тернопільській області підполковником міліції Розпутнієм О.В. 05.11.2015 року, а рапорт ОСОБА_2 про намір проходити службу в органах Національної поліції відповідач отримав вже після прийняття оскаржуваного наказу, то суд вважає, що наказ від 06.11.2015 року № 323 о/с про звільнення позивача з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за пп. "г" п. 64 Положення № 114 прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2,6,11,122,158-160 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області від 06 листопада 2015 року № 323 о/с, яким звільнено майора міліції ОСОБА_2, інспектора відділу ДІМ УГБ УМВС з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за п.64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та пунктами 10 та 11 розділу ХI Закону України "Про Національну поліцію" та поновлення ОСОБА_2 на роботі, зобов'язавши Головне управління Національної поліції в Тернопільській області призначити ОСОБА_2 на посаду, що заміщується поліцейськими, рівнозначну вищій або нижчій посаді, яку він обіймав під час проходження служби в міліції відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.