Справа № 813/7349/14
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 р. № 876/829/15
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агросоюз-Захід» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області до Приватного підприємства «Агросоюз-Захід» про стягнення податкового боргу, -

встановив:

29.10.2014 ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області звернулася в суд із адміністративним позовом до ПП «Агросоюз-Захід» у якому просив стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих відповідача, податковий борг в сумі 790037,69 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за відповідачем рахується податковий борг з ПДВ всього в сумі 790037,69 грн, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 02.04.2014 № в розмірі 789785,69 грн (у т.ч.: 508206,26 грн - основний платіж, 254103,13 грн - штрафні санкції, 27476,30 грн - пеня), декларацій з ПДВ за травень 2014 року в сумі 117 грн, за липень 2014 року в сумі 19 грн, серпень 2014 року в сумі 116 грн. Згадане вище податкове повідомлення-рішення ПП «Агросоюз-Захід» оскаржувало у судовому порядку, однак постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06.06.2014 по справі № 813/3034/14, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2014, у задоволенні позову відмовлено. Проте, незважаючи на узгодженість податкових зобов'язань, а також те, що відповідачу надсилалася податкова вимога від 07.04.2014 № 3-25, платником податків не вживаються заходи щодо погашення податкового боргу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.12.2014 позов задоволено повністю.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з невірним з'ясуванням обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що предметом стягнення у цій справі, зокрема, є податковий борг з ПДВ в сумі основного платежу 508206,26 грн, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 02.04.2014 № . Однак, судом першої інстанції під час вирішення цієї справи не було враховано того, що Підприємством після отримання акта камеральної перевірки, яким встановлено заниження податкового зобов'язання на вказану суму, 20.03.2014 було подано податкову декларацію з ПДВ за лютий 2014 року, де в додатку № 1 до розрахунку коригування сум податку до податкової декларації з ПДВ, відкореговано обсяги суму ПДВ за податковими накладними січня 2014 року на суму 152721,00 грн. Таким чином, вважає, безпідставним включення до суми податкового кредиту два рази одних і тих самих сум. Крім цього, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що розглядуваний позов повинен вирішуватися в порядку надіслання податкової вимоги, а не за результатами звернення з позовом до суду.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про його дату, час та місце, а тому у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, апеляційний розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ПП «Агросоюз-Захід» зареєстроване як юридична особа реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції 10.11.2004, перебуває на обліку у відповідача як платник податку, зокрема, ПДВ.

Станом на час звернення податкового органу до суду у ПП «Агросоюз-Захід» наявний податковий борг в сумі 790037,69 грн, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 02.04.2014 № в розмірі 789785,69 грн (у т.ч.: 508206,26 грн - основний платіж, 254103,13 грн - штрафні санкції, 27476,30 грн - пеня), декларацій з ПДВ за травень 2014 року в сумі 117 грн, за липень 2014 року в сумі 19 грн, серпень 2014 року в сумі 116 грн.

Вказане вище податкове повідомлення-рішення ПП «Агросоюз-Захід» оскаржувало у судовому порядку, однак постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06.06.2014 по справі № 813/3034/14, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2014, у задоволенні позову відмовлено.

На виконання вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, податковий орган направив на адресу відповідача податкову вимогу від 07.04.2014 №3-25 на суму 74250,94 грн, яка залишена без виконання.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов належить задовольнити, оскільки у процесі судового розгляду встановлено наявність у відповідача податкового боргу з ПДВ в сумі 790037,69 грн, а вжиті податковим органом заходи щодо надіслання податкової вимоги про сплату боргу позитивного результату не дали.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

З 01.01.2011 набрав чинності Податковий кодекс України (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Судом першої інстанції з матеріалів справи вірно встановлено, за наслідками проведеної 17.03.2014 камеральної перевірки, ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 02.04.2014 № , яким ПП «Агросоюз-Захід» визначено грошове зобов'язання з ПДВ в сумі 662329,39 грн у т.ч.: 508206,26 грн - основний платіж, 254103,13 грн - штрафні (фінансові) санкції, яке Підприємством отримано 10.04.2014 (а.с. 9-13).

ПП «Агросоюз-Захід», не погодившись із цим податковим повідомленням-рішення, 16.04.2014 звернулося в суд із адміністративним позовом про його скасування, однак постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06.06.2014 по справі № 813/3034/14, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2014, у задоволенні позову відмовлено (а.с. 31-32).

Як встановлено судом апеляційної інстанції, вказані вище судові рішення ПП «Агросоюз-Захід» оскаржувало у касаційному порядку, проте ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.12.2014 № К/800/54554/14, касаційну скаргу повернуто скаржнику.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з огляду на приписи ст. 254 КАС України, з набранням чинності судового рішення по справі № 813/3034/14, визначене податковим повідомленням-рішенням від 02.04.2014 № грошове зобов'язання в сумі 662329,39 грн набуло статусу узгодженого, а відтак підлягає сплаті до бюджету.

Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно пп. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження.

З огляду на несплату відповідачем у передбачений 10-денний строк визначеного вище податкового зобов'язання, воно набуло статусу податкового боргу на яку відповідачем нараховано пеню, заборгованість по якій на час звернення податкового органу до суду становить 20723,84 грн.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання апелянта на те, що 20.03.2014 ним здійснено коригування ПДВ за податковими накладними січня 2014 року на суму 152721,00 грн, оскільки податковий борг в сумі 789785,69 грн виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 02.04.2014 № , а не на підставі самостійно задекларованих позивачем податкових зобов'язань. Вказане податкове повідомлення-рішення було предметом судового розгляду у справі № 813/3034/14, у якій встановлено його правомірність.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, оскільки постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06.06.2014 по справі № 813/3034/14, яка набрала законної сили, встановлено правомірність податкового повідомлення-рішення від 02.04.2014 № , безпідставним є посилання апелянта у розглядуваній справі на те, що цим податковим повідомленням-рішенням повторно визначено грошове зобов'язання, яке платником податків відкореговано.

З матеріалів справи встановлено, що окрім викладеного вище податкового боргу, за відповідачем також рахується податковий борг з ПДВ по самостійно задекларованих зобов'язаннях в сумі 252 грн, а саме згідно декларацій з ПДВ: за травень 2014 року в сумі 117 грн, за липень 2014 року в сумі 19 грн, за серпень 2014 року в сумі 116 грн.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг з ПДВ в сумі 790037,69 грн.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Порядок погашення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України.

Пунктом 95.1 ст. 95 ПК України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пунктів 95.2 - 95.4 ст. 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

У зв'язку з наявністю у відповідача податкового боргу, позивачем надіслано відповідачу податкову вимогу форми «Ю» № 3-25 від 07.04.2014 на суму 742150,94 грн.

Згідно абз. 2 п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Враховуючи те, що після надіслання податкової вимоги, відповідачем податковий борг не був погашений (не був зведений до нуля), а збільшився, додаткового надіслання податкової вимоги законодавством не вимагається.

Заява відповідача від 25.01.2016 про часткове погашення податкового боргу судом до уваги не береться, оскільки жодних підтверджуючих даних цьому позивачем не надано.

Оскільки за відповідачем рахується податковий борг та ним не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт погашення цього податкового боргу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що такий борг підлягає стягненню на підставі рішення суду за рахунок коштів на рахунках платника податків у банках, які його обслуговують.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду першої інстанції, а тому підстав для його скасування суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агросоюз-Захід» - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2014 року у справі № 813/7349/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін