Справа № 458/940/15-а, 2а-458/47/15
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року Справа № 876/11491/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Бедрій Х.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Турківського районного суду Львівської області від 23.10.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області про зобов'язання проведення перерахунку пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.09.2015 року звернувся до суду із позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Турківському району Львівської області в якій просить визнати дії відповідача щодо не включення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань при призначенні йому пенсії протиправними, визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області від 12 травня 2015 року про відмову в проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону «Про державну службу» протиправним та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням інших видів виплат, що не включені до середньомісячного заробітку державного службовця, а саме: сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премії, щомісячні індексації та інші виплати, на які нараховано та утримано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування починаючи з 07 травня 2015 року, стягнути з відповідача судові витрати.

Постановою Турківського районного суду Львівської області від 23.10.2015 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В якій посилається на порушення судом норм матеріального права, а тому просить задовольнити позов повністю.

В судове засідання учасники процесу не з'явились, будучи належними чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч.4 ст.196 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» з 28.02.2009 року, а з 01.08.2012 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області та отримує пенсію, обчислену відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» як колишньому державному службовцю.

07 травня 2015 року позивач звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області про перерахунок йому пенсії із врахування сум виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових проблем, а також індексації.

На це звернення позивачу було надана відповідь від 07.05.2015 року про відсутність підстав для проведення такого перерахунку.

Так, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на суми матеріальної допомоги, допомоги на соціально-побутові потреби нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 1 січня 2011 року - єдиний внесок.

Отже, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Також, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому необхідно врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення і приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Судом встановлено, що позивач в 2007 - 2009 роках отримував матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати, на всі виплати, включені у довідку, нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що УПФУ в Турківському районі неправомірно не врахувало позивачу при призначенні пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати.

Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13, яка відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

За загальним правилом перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Колегія суддів не бере до уваги покликання відповідача на те, що у відповідності до ст.37 Закону України «Про державну службу», з 01.01.2015 року пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60% від середньомісячної заробітної плати, оскільки, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, апеляційний суд виходить із того, що згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відтак, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що при перерахунку пенсії позивача має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення її пенсії.

Колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з 07.05.2015 року як державному службовцю, з урахуванням усіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески, включаючи суми матеріальних допомог, індексації заробітної плати та інші фактично отримані суми, як складові заробітної плати, з яких проводиться нарахування (чергові перерахунки) пенсії, визначених у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення заявленого позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Турківського районного суду Львівської області від 23.10.2015 року у справі №458/940/15-а провадження №2-а/458/47/2015- скасувати та прийняти нову, якою позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області про зобов'язання проведення перерахунку пенсії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Турківському району Львівської області щодо відмови в перерахунку призначеної пенсії державного службовця ОСОБА_1 з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги для оздоровлення, індексації заробітної плати. Визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області від 12.05.2015 року про відмову в проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону «Про державну службу» протиправним.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням усіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески, включаючи суми матеріальних допомог, індексації заробітної плати починаючи з 07.05.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України судові витрати на користь ОСОБА_1 в сумі 1023,12 грн. (одна тисяча двадцять три грн. 12 коп.).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст постанови виготовлено 27.01.2016 року