Справа № 263/12698/15-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шатілова Л.Г.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року справа №263/12698/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченко І.В.,Чебанова О.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10 грудня 2015 р. у справі № 263/12698/15-а (головуючий І інстанції Шатілова Л.Г.) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач, апелянт) звернувся до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Маріуполя Донецької області (далі відповідач) в якому просив визнати неправомірними дії УПФУ в Жовтневому районі м.Маріуполя по проведенню йому перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після його призначення з використанням показника заробітної плати (доходу) у середньому на одну особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові платежі у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у 2010, 2012, 2014 роках; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок його пенсії, призначеної у 2010, 2012, 2014 роках з урахуванням показника заробітної плати (доходу) у середньому на одну особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові платежі у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно за 2009, 2011, 2013 роки.

Постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10 грудня 2015 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 - було відмовлено.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що здійснити перерахунок пенсії позивача, призначеної у 2010, 2012, 2014 роках з урахуванням показника заробітної плати (доходу) у середньому на одну особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові платежі у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно за 2009, 2011, 2013 роки, немає законних підстав.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати, постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що відповідачем в порушення ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсії їй було здійснено по показнику середньомісячної заробітної плати по Україні за 2007 рік.

Судом першої інстанції справа розглянута в порядку скороченого провадження, тому відповідно до абз.4 частини восьмої статті 183-2 КАС України апеляційна скарга розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач знаходиться на обліку в УПФУ в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області як така, що отримує пенсію за віком з 28.05.2006 року, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

З 01.07.2014 року позивачу було здійснено перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42, ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (із змінами, внесеними ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи») із додаванням стажу, оскільки при здійсненні перерахунку з урахуванням заробітної плати доплата за понаднормативний стаж розраховується з врахуванням вимог статті 26 вищевказаного Закону щодо наявності страхового стажу для чоловіків - 35 років, зменшується доплата за понаднормативний стаж, а відповідно, зменшується і розмір пенсії, тому здійснення такого перерахунку не є доцільним.

Розмір пенсії позивача з 01.07.2014 року було обчислено у відповідності до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням загального страхового стажу 40 років 00 місяців 08 днів, (стаж враховано по 31.05.2014р.), заробітної плати за період з 01.07.1995р. по 31.05.2008р. (155 міс.) і склав 2623,25 гривень.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, щопередбаченіКонституцією та законами України.

Згідно з принципом верховенства права, який визнається і діє в Україні, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (стаття 1, частина друга статті 3, частина друга статті 6, частина перша статті 8 Конституції України).

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регулюються відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Перерахунок пенсій у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється статтею 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058, частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1статті 40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. і про внесення змін у деякі законодавчі акти України» від 28 грудня 2007 року № 107-6 і визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід). Частина перша статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-12 та Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 9 липня 2003 року.

З огляду на зазначене та керуючись положеннями принципу законності закріпленого в статті 9 КАС України, приписи постанови № 530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» не можуть застосовуватись до спірних відносин, відтак правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні так і середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року звернення за перерахунком, відсутні. Останній із наведених показників застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного суду України від 21.03.2012р. справа №21-449а11, №21-41а12 та від 24.04.2012р. справа №21-111а12.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова місцевого суду прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції, відмови в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 167, 183-2,184, 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10 грудня 2015 р. у справі № 263/12698/15-а - залишити без задоволення.

Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10 грудня 2015 р. у справі № 263/12698/15-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О.Шишов

Судді І.В.Сіваченко

О.О.Чебанов