Справа № 533/1009/15-а
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 р.Справа № 533/1009/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Чалого І.С. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О. Касян В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства Решетилівський завод "Металіст" на ухвалу Козельщинського районного суду Полтавської області від 26.11.2015р. по справі № 533/1009/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області

третя особа Приватне підприємство Решетилівський завод "Металіст"

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

15 серпня 2015 року до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла заява Приватного підприємства Решетилівський завод "Металіст" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Решетилівського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області, третя особа: Приватне підприємство Решетилівський завод "Металіст" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 26.11.2015 року заяву Приватного підприємства Решетилівський завод "Металіст" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Приватним підприємством Решетилівський завод "Металіст" подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 21.01.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд постанови суду від 18.02.2015 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку обставини, на які посилається ПП Решетилівський завод "Металіст", не є нововиявленими, оскільки заявник мав у своєму розпорядженні документи і можливість перевірити повноту і правильність виданих ним документів, покладених в основу судового рішення у справі ОСОБА_1 Неналежне виконання посадовими особами підприємства своїх обов'язків щодо перевірки фактів, зазначених в довідці, що оспорюється, та на що посилається представник заявника, не може бути визнано нововиявленою обставиною і підставою для перегляду судового рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2015 року визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області щодо відмови в призначенні та нарахуванні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах неправомірними. Зобов'язано включити для розрахунку пенсії період стажу з 21.08.1992 року по 24.05.1994 року, за який не було проведено атестацію робочого місця. Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

Зазначена постанова суду набрала законної сили.

В обґрунтування вимог заяви та апеляційної скарги третя особа посилається на те, що, видаючи ОСОБА_1 уточнюючу довідку від 09.10.2014 року і зазначаючи, що з 01.08.1988 року по 16.01.1991 року та з 01.11.1991 року по 24.05.1994 року позивач повний робочий день працював у ливарному виробництві Решетилівського заводу "Металіст" в якості формувальника - заливника, приймав участь безпосередньо в розливі металу у форми, що передбачено Списком № 1 підприємств з шкідливим і важкими умовами праці, не володіла повною і точною інформацією щодо часу, умов праці і характеру виконуваної роботи ОСОБА_1, не мали доступу до вилучених слідчими органами книг, через що видали довідку, яка покладена в основу судового рішення і не містить правильної інформації, і стала підставою для винесення неправомірного рішення.

Так, ПП Решетилівський завод "Металіст" вказує на перебування ОСОБА_1 у 1992 - 1994 роках у відпустках без збереження заробітної плати, навчання на курсах у 1990 році та наявність у 1992 - 1994 роках місяців з відсутністю інформації щодо нарахування заробітної плати.

На підтвердження своїх доводів заявником наданий Акт перевірки характеру виконуваної роботи та умови праці для підтвердження права працівника на пільгове пенсійне забезпечення та довідок про заробітну плату від 04.08.2015 року, складеного Управлінням Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області (далі - Акт).

Дані обставини заявник вважає нововиявленими та такими, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи та просить переглянути постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2015 року, скасувати її та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Як зазначає заявник, всі вищевказані обставини, а саме перебування ОСОБА_1 у 1992 - 1994 роках у відпустках без збереження заробітної плати, навчання на курсах у 1990 році та наявність у 1992 - 1994 роках місяців з відсутністю інформації щодо нарахування заробітної плати, стали йому відомі тільки після проведення Управлінням Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області перевірки та вручення йому Акту, складеного за результатами вказаної перевірки, 05 серпня 2015 року.

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити на таке.

Пунктом 1 ч.2 ст. 245 КАС України визначено, що підставою для перегляду рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У розділі 1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2015 року N 7 "Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" визначено поняття нововиявлених обставин, а саме, це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об'єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

У підрозділі 1.1 вищевказаної Постанови зазначено, що ознаку "не були і не могли бути відомі особі" потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все - таки могла знати про певну обставину за умови добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня. А також зауважено, що перевіряючі, чи могли певні обставини бути відомі на час вирішення справи, необхідно враховувати, що заявники не обмежені у засобах доказування і можуть під час судового провадження збирати і подавати докази на підтвердження існування цих обставин або їх відсутності.

Не є нововиявленими обставинами: ті, які виникли після ухвалення рішення (не існували на той момент); ті, на які посилалися як на докази сторони, або об'єктивно могли бути долучені як докази; невчасно подані сторонами докази; офіційні тлумачення Конституційного Суду України тощо.

Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що всі докази, на які посилається заявник в заяві та в апеляційній скарзі, але які суду не надані, а саме: наказ № 10 від 12.02.1992 року, наказ № 63 від 09.11.1993р. про надання відпустки без збереження заробітної плати, наказ № 2 від 03.01.1994 року про надання відпустки без збереження заробітної плати, табелі обліку робочого часу за 1992 та 1993 роки, відомості нарахування заробітної плати та книги нарядів, є внутрішніми кадровими та бухгалтерськими документами ПП Решетилівський завод "Металіст", а тому посилання заявника на те, що він не знав про перебування ОСОБА_1 у 1992 - 1994 роках у відпустках без збереження заробітної плати, навчання на курсах у 1990 році та наявність у 1992 - 1994 роках місяців з відсутністю інформації щодо нарахування заробітної плати під час судового розгляду справи № 546/1187/14-а, не можуть розглядатись як нововиявлені обставини, адже вони, за умови добросовісного ставлення заявником до справи, могли бути відомі ПП Решетилівський завод "Металіст", оскільки доказуються його внутрішніми кадровими та бухгалтерськими документами, а саме вищевказаними наказами, табелями робочого часу та відомостями нарахування заробітної плати, які об'єктивно могли бути долучені ПП Решетилівським заводом "Металіст" як докази, але не були долучені в результаті невчасного їх подання (виявлення).

Посилання третьої особи на перебування вказаних вище документів у слідчого, не може розглядатись як відсутність можливості знати про обставини, що з них випливають, та на які ПП Решетилівський завод «Металіст» посилається як на нововиявлені, оскільки заявник знав про наявність цих документів, а також про те, хто та у зв'язку з чим їх було вилучено, де і в кого вони перебувають, та за умови добросовісного ставлення до справи міг ознайомитися з ними та встановити всі обставини роботи ОСОБА_1 на підприємстві ще під час видачі ним довідки № 24 від 15.12.2014р., та під час розгляду справи в Решетилівському районному сулі (жовтень 2014р - лютий 2015р.).

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що в даному випадку обставини, на які посилається ПП Решетилівський завод "Металіст", не є нововиявленими, оскільки заявник знав про існування цих документів та мав можливість перевірити повноту і правильність виданих ним документів, покладених в основу судового рішення у справі ОСОБА_1 Неналежне виконання посадовими особами підприємства своїх обов'язків щодо перевірки фактів, зазначених в довідці, що оспорюється, та на що посилається представник заявника, не може бути визнано нововиявленою обставиною і підставою для перегляду судового рішення.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що твердження заявника про те, що під час судового розгляду справи № 546/1187/14-а досліджувались тільки обставини не проведення атестації робочих місць є такими, що не відповідають дійсності, оскільки під час розгляду вказаної справи досліджувались обставини неправомірності відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, а, відповідно, і наявність всього необхідного трудового стажу, що дає право на отримання такої пенсії, а не тільки того стажу, за який не проводилась атестація робочих місць. Так, на підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах судом були досліджені такі докази:

- рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 23 вересня 2014 року у справі № 546/728/14-ц, яким встановлено факт роботи позивача на посаді "формувальник-заливник" ливарного цеху Решетилівського заводу "Металіст" (на даний час ПП Решетилівський завод "Металіст") з 01 серпня 1988 року по 16 січня 1991 року;

- трудова книжка ОСОБА_1 від 04 серпня 1979 року, що підтверджує стаж роботи на посаді формувальника-заливника ливарного цеху Решетилівського заводу "Металіст" (на даний час ПП Решетилівський завод "Металіст") з 01 листопада 1991 року по 24 травня 1994 року;

- довідка, уточнююча особливий характер роботи або умови праці, необхідна для призначення пільгової пенсії № 24 від 15.12.2014 року, в якій вказано, що ОСОБА_1 повний робочий день працював з 01 серпня 1988 року по 16 січня 1991 року та 01 листопада 1991 року по 24 травня 1994 року (5 років та 10 днів) у ливарному виробництві Решетилівського заводу "Металіст" у якості формувальника-заливника, приймав участь безпосередньо у розливі металу у форми, що передбачено Списком № 1.

Заявник також у своїй заяві зазначає, що на підставі викладених ним даних, видана ПП Решетилівський завод "Металіст" довідка № 24 від 15.12.2014 року підлягає заміні на довідку № 28 від 06.08.2015 року.

В свою чергу, колегія суддів зауважує, що норми адміністративного процесуального законодавства не містять таких положень, як заміна в закінченому провадженні по справі одного доказу на інший, виданий після набрання постановою в даній справі законної сили, а тому твердження заявника про необхідність заміни одного доказу по закінченій справі на інший не відповідає закону.

Згідно з ч. 1 ст. 253 КАС України суд може скасувати постанову чи ухвалу суду у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови апелянту в задоволенні заяви про перегляд постанови Решетилівського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2015 року за нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 199, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства Решетилівський завод "Металіст" залишити без задоволення.

Ухвалу Козельщинського районного суду Полтавської області від 26.11.2015р. по справі № 533/1009/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Чалий І.С. Зеленський В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 26.01.2016 р.