Справа № 308/303/16-а
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2016-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

15.01.2016 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виконавчий комітет Ужгородської міської ради, про визнання незаконним і скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виконавчий комітет Ужгородської міської ради, про визнання незаконним і скасування рішення.

В прохальній частині адміністративного позову позивач просить відстрочити йому сплату судового збору до ухвалення рішення по суті, посилаючись на те, що позов вчиняється у публічних інтересах громади міста

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат, звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору, згідно названих норм закону, є майновий стан заявника. Водночас, заявляючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, позивачем не наведено обставин, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище та не надано до суду відповідних доказів.

Невмотивоване звільнення від оплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших субєктів звернення до судового захисту.

А тому у зв»язку з необґрунтованістю клопотання позивача, суддя вважає, що підстави для відстрочення сплати судового збору відсутні, відтак клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

За таких обставин зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 106 КАС України.

При подачі адміністративного позову особа зобовязана сплатити судовий збір.

Відповідно до ч.2 ст. 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Законом, що встановлює розмір, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до п.п1. п. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру слід сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551,20 грн.

Крім того, відповідно до п.4 ч.1 ст. 106 КАС України, у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п»ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Зокрема ч.4 ст. 105 КАС України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення суб»єкта владних повноважень; зобов»язання суб»єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення; стягнення з суб»єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб»єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об»єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; інші у випадках, встановлених законом. П.4 ч.1 ст. 106 КАС України визначений обов»язок позивача зазначити у позовній заяві зміст позовних вимог згідно з ч.ч.4,5 ст. 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Наведені вище норми КАС України дають підстави фізичній або юридичній особам, права, свободи чи інтереси яких порушено суб»єктом владних повноважень у в»язку з винесенням останнім рішення (нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії), вчиненням дій або не вчинення дій, які повинні бути вчинені в межах повноважень органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової чи службової особи, іншого суб»єкта при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Вимоги позивача повинні стосуватися захисту або відновлення його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб»єкта владних повноважень.

Питання щодо прийняття до розгляду в порядку адміністративного судочинства позову судом вирішується після з»ясування наступних обставин: які саме права, свободи чи інтереси позивача порушені, в чому саме вони полягають і якими саме рішеннями, діями чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень вони порушені; чи відносяться спірні правовідносини до публічно-правових; чи не підлягають порушені право, свобода чи інтереси фізичної або юридичної особи захисту в порядку іншого провадження .

Згідно з вимогами ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вищевказаними нормами права особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом лише у разі якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб»єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому обставину дійсного (фактичного порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб»єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог КАС України після встановлення права на оскарження нормативно-правового акта, перевіряється законність оскаржуваного нормативно-правового акта. Відтак, враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України позивач повинен довести факт застосування до нього оскаржуваного нормативно-правового акта або те, що він є суб'єктом відповідних відносин, на які поширює дію цей акт, які саме права позивача ОСОБА_1 порушені при прийнятті в цілому рішення відповідача від 09 листопада 2015 року за №1881 «Про затвердження містобудівної документації», необхідності скасування такого рішення в повному обсязі, а не в окремій його частині.

Позивачу слід вказати обставини невідповідності або незаконності оспорюваного рішення правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій частині з огляду на дотримання правил ст.171 КАС України, враховуючи звернення до суду в порядку ст. 171 КАС України.

Крім того, постановою Пленуму ВАСУ від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» (п.10.2) зазначено: із змісту ст.162 КАС України слідує, що у разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це у судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень. При цьому суди повинні мати на увазі, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим. Скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта. Визнання ж акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб'єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. При цьому суди повинні виходити з того, що вимоги про визнання акта владного органу недійсним або неправомірним тощо є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання акта протиправним.

Ухваливши рішення про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його з цих підстав нечинним, суд у порядку, визначеному частиною одинадцятою статті 171 КАС України, повинен зобов'язати орган, який видав оскаржуваний акт, невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду у виданні, в якому такий акт було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

Згідно ч.5 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Позивачем не зазначено про джерела оприлюднення нормативно-правового акта органу місцевого самоврядування, не повідомлено відомостей у позовній заяві та не надано доказів щодо набрання оскаржуваним рішенням чинності і не повідомлено де і коли було опубліковано рішення Ужгородської міської ради VI скликання від 09 листопада 2015 року №1881.

Крім того, слід звернути увагу на те, що згідно системи діловодства в суді Д-3 в провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Ужгородської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання протиправними дій та скасування рішень субєкта владних повноважень, ухвалених 09 листопада 2015 року на четвертому пленарному засіданні четвертої XXVII сесії Ужгородської міської ради VI скликання, зокрема й рішення Ужгородської міської ради VI скликання від 09 листопада 2015 року №1881, яку ухвалою від 01.12.2015 р. була відкрита та призначена до розгляду, а ухвалою від 16.11.2015 р. Ужгородського міськрайонного суду адміністративний позов ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Ужгородської міської ради про визнання дій відповідача з прийняття рішень Ужгородської міської ради від 09 листопада 2015 року протиправними та про визнання рішень Ужгородської міської ради від 09 листопада 2015 року протиправними, зокрема й рішення Ужгородської міської ради VI скликання від 09 листопада 2015 року №1881, на даний час залишений без руху та надано час для усунення недоліків.

У зв»язку з вищенаведеним приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо,а тому вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. 106 КАС України та усуненням перелічених вище недоліків.

Відповідно до ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Розяснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись ст. 108 ч. 1 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виконавчий комітет Ужгородської міської ради, про визнання незаконним і скасування рішення - залишити без руху.

Розяснити позивачу необхідність усунення вказаних недоліків адміністративного позову упродовж 5 днів з дня отримання її копії та попередити, що в противному разі позовна заява буде рахуватись неподаною та повернута.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського адміністративного апеляційного суду через суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7