Справа № 2-а-940/10
Суддя: КучеренкоН Н. В.
Дата ухвалення: 2010-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 17.03.2010
Справа № 2-а-940
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

„17 березня 2010 року суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Кучеренко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі в порядку письмового провадження цивільну справу, відкриту за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м. Токмак сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №137882,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора ДПС ВДАІ м. Токмак сержанта міліції ОСОБА_2 серії АР № 137882 по справі про адміністративне правопорушення від 04 лютого 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, закривши провадження у справі, зазначивши, що вказаною постановою він притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., за те, що він 04.02.2010 року о 11 годині 10 хвилин в м. Токмак керував автомобілем ГАЗ 3302, д/н АР 9938ВЕ, не маючи при собі страхового полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак з вказаною постановою він не згодний, оскільки на вимогу інспектора він надав копію страхового полісу, затверджену оригінальною печаткою страхової компанії, а на лобовому склі автомобіля є спецзнак (оригінал) страхової компанії, який підтверджує те, що машина дійсно застрахована. Відсутність оригіналу страхового полісу в машині пояснюється тим, що це службовий транспорт ТОВ «Мелітопольський хлібокомбінат», яким користується не один водій підприємства, а тому у разі запобігання втрати оригіналу страхового полісу водіям були надані копії завірені страховою компанією. Оригінали страхових полісів цивільно-правової відповідальності зберігаються на підприємстві.

Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності. Позов не визнає в повному обсязі, про що надав відповідні заперечення, згідно яких постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена у відповідності до вимог закону, тому немає підстав для її скасування.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 122 КАС України, особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Ураховуючи означене, з метою повного, всебічного та своєчасного захисту прав позивача в сфері публічно правових відносин, суд вважає за доцільне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Суд ураховуючи доводи позивача, що викладені в позовній заяві, заперечення відповідача, що надані до суду, дослідивши інші матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ст. 13 Європейської конвенції з прав людини та основних свобод кожна людина, права і свободи якої викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний спосіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

У відповідності зі ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність, Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Стаття 55 Конституції України вказує, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною першою ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних повноважень управлінської функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами частини 2 статті 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання позивача.

У відповідності до вимог ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ч. 2 зазначеної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

04.02.2010 року інспектором ДПС ВДАІ м. Токмак сержантом міліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого 04.02.2010 року о 11 годині 10 хвилин в м. Токмак ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 3302, д/н АР 9938ВЕ, не маючи при собі страхового полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів /а.с.9/.

Постановою інспектора ДПС ВДАІ м. Токмак сержанта міліції ОСОБА_2 серії АР № 137882 по справі про адміністративне правопорушення від 04 лютого 2010 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за те, що він 04.02.2010 року о 11 годині 10 хвилин в м. Токмак керував автомобілем ГАЗ 3302, д/н АР 9938ВЕ, не маючи при собі страхового полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.Підставою для винесення вказаної постанови став протокол про адміністративне правопорушення /а.с.10/.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.1. Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (серифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транпортних засобів.

Стаття 126 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами водіями, які не мають при собі або не предявили чи не передали для перевірки поліс (договір) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «зелена картк»).

Як вбачається з доводів позивача, зазначених в адміністративному позову, він на вимогу інспектора надав копію страхового полісу, затверджену оригінальною печаткою страхової компанії. Надати оригінал страхового полісу він не мав можливості, оскільки вказаний автомобіль є службовим транспортом ТОВ «Мелітопольський хлібокомбінат», яким користується не один водій підприємства, а тому у разі запобігання втрати оригіналу страхового полісу водіям були надані копії завірені страховою компанією. Оригінали страхових полісів цивільно-правової відповідальності зберігаються на підприємстві. Крім того, на лобовому склі автомобіля був спецзнак (оригінал) страхової компанії, який підтверджує те, що машина дійсно застрахована.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі) або до районного, міського районного в місті, міського або міськрайонного суду, в порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєкта владних повноважень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 293 КУпАП, орган, (посадова особа), при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність та обґрунтованість винесеної постанови та може змінити міру стягнення в рамках, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, але, щоб стягнення не було посилене.

Отже, суд при вирішенні справи виходить з того, що позивач на вимогу інпектора все ж надав останньому копію страхового полісу, затверджену оригінальною печаткою страхової компанії.

Також суд враховує те, що надати оригінал страхового полісу позивач не мав можливості, оскільки вказаний автомобіль є службовим транспортом ТОВ «Мелітопольський хлібокомбінат», яким користується не один водій підприємства, а тому у разі запобігання втрати оригіналу страхового полісу водіям були надані копії завірені страховою компанією.

Крім того, на лобовому склі автомобіля був спецзнак (оригінал) страхової компанії, який підтверджує те, що машина дійсно застрахована.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності скоєного адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

З урахуванням помякшуючих обставин, а також того, що скоєне ОСОБА_1 правопорушення не потягло настання будь-яких негативних наслідків, суд приходить до висновку, що правопорушник усвідомив протиправність своєї поведінки і є всі підстави вважати, що він не буде більш допускати такої поведінки, тому вважає можливим в даному випадку досягти виховних та попереджувальних заходів без застосування до нього заходів адміністративного впливу, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ст. 126 ч. 1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 9, 55 Конституції України, п.5 Прикінцевих та перехідних положень, п. 1 ст.6, ст. 13 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 2, 6, 17, ч.2 ст. 19, 69, 71, 162 283, 293 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст.ст. 22, 33, 126 ч. 1, 251, 279-280, 286, 289, 293 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м. Токмак сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №137882 - задовольнити частково.

Змінити постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №137882 від 04.02.2010 року, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ст. 126 ч. 1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

В іншій частині позову відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 20 днів, після подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення постанови або з дня складання її у повному обсязі.

Суддя: Н.В.Кучеренко