Справа № 523/17570/15-а
Суддя: Сувертак І. В.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р. суддя Суворовського районного суду м. Одеси, Сувертак І.В., розглянувши справу в порядку скороченого провадження за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про визнання протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 17 листопада 2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом. Позивач просить визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Одеси від 14.10.2015 року №383/І-5 у проведенні донарахування до пенсії позивачу інших видів виплат, та надбавки за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу за ранг при проведенні останнього перерахунку пенсії з 01.02.2008 року. Просить зобов'язати відповідача здійснити ОСОБА_2 розрахунок та виплату пенсії починаючи з моменту останнього перерахунку з 01.02.2008 року у розмірі 84% від заробітної плати з урахуванням інших видів виплат: матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, та надбавки за вислугу років у розмірі 40% згідно з довідкою виданою Головним управлінням ДФС в Одеській області від 04 вересня 2015 року №163/І/15-32-05-02-11 та рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2004 року по справі №2-6300/04р. без зміни базового місяця індексації пенсії - жовтень 2009 року.

17 листопада 2015 року ухвалою суду відкрито скорочене провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про визнання протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов'язання вчинити певні дії.

10 грудня 2015 року відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси, надав письмові заперечення та просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 посилаючись на те, що вимоги викладені в позовній заяві є не обґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства. Просив у задоволенні позову відмовити, оскільки матеріальна допомога не є складовою заробітної плати в розумінні ст. 33 Закону України «Про державну службу» та оскільки на посаді державного службовця ОСОБА_2 працювала протягом 14 років 05 місяців 13 днів, а це відповідає надбавці за вислугу років 20 % до посадового окладу, тому 40 % до посадового окладу підстав нараховувати немає.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, що беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси з квітня 2002 року та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», крім того являється інвалідом 2 групи загального захворювання.

01 жовтня 2015 року, ОСОБА_2 звернулася до управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси із заявою від 01.10.2015 року №383/1-5 про приведення розміру її пенсії, обчисленої при останньому перерахунку з 01.02.2008 року у відповідність до законодавства України шляхом донарахування до розміру пенсії суми інших виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань) та надбавки за вислугу років у розмірі 40%, виходячи із встановленого їй розміру пенсії від заробітної плати - 84% без зміни базового місяця індексації пенсії - жовтень 2009 року.

16 жовтня 2015 року, ОСОБА_2 отримала листа Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси від 14.10.2015р. № 383/І-5, в якому повідомлялось про відмову у розрахунку пенсії згідно із Законом України «Про державну службу» у зв'язку з тим, що такі виплати, як індексація, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не є надбавками, тому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 не відносяться до складових заробітку, які враховуються для обчислення розміру пенсійного забезпечення. Також повідомлено, що надбавку у розмірі 20% розраховано відповідно до Закону України «про державну службу» і підстав розрахувати надбавку за вислугу років у розмірі 40 % підстав немає.

Проте, такий висновок управління пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси є необґрунтованим з наступних підстав.

За змістом ч.2, 5 ст.37 статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР "Про оплату праці" (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІУ) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням законів № 3723-ХІІ та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону № 1058-ІУ та стаття 66 Закону № 1788.

Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012р.(№21-430а11) та відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України є обов'язковим для врахування в судовій практиці. Крім того, відповідно до ч.2 ст.161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч.1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших спав, у яких беріть участь ті самі особи, або особа щодо якої встановлені ці обставини.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2004 року по справі №2-6300 2004 р., окрім того ОСОБА_2 відновлено надбавку за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням доплати за ранг.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги про розрахунок та виплату пенсії позивачу у розмірі 40% відсотків за вислугу років підлягають до задоволення.

Однак, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Матеріали справи не містять відомостей про поважність причин пропуску позивачкою строку звернення до адміністративного суду. Таким чином, її позовні вимоги підлягають задоволенню виключно з 12 травня 2015 року, оскільки позов було подано до суду 12 листопада 2015 року.

Таким чином відмова УПФ України в Суворовському районі м. Одеси у проведенні донарахування пенсії позивачу з урахуванням інших виплат визначених в довідці є неправомірною, а порушене право позивача підлягає судому захисту шляхом зобов'язання відповідача провести позивачу перерахунок пенсії.

Тобто позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11, 76, 79, 122, 160, 161, 163, 183-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про визнання протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси від 14.10.2015 року № 383/І-5 у проведенні донарахування до пенсії, ОСОБА_2 інших видів виплат, та надбавки за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг при проведенні останнього перерахунку пенсії 01.02.2008 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_2 розрахунок та виплату пенсії починаючи з 12 травня 2015 року у розмірі 84% від заробітної плати з урахуванням інших видів виплат: матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, та надбавки за вислугу років у розмірі 40% згідно з довідкою виданою Головним управлінням ДФС в Одеській області від 04 вересня 2015 року №163/І/15-32-05-02-11 та рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2004 року по справі №2-6300 2004 року без зміни базового місяця індексації пенсії - жовтень 2009 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги із дня отримання копії постанови.

Суддя