Справа № 333/8790/15-а
Суддя: Михайлова А. В.
Дата ухвалення: 2016-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/8790/15-а
Провадження № 2-а/333/26/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя Михайлова А.В.

при секретарі Шевченко І.П.

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, про зобов'язання призначити щомісячне довічне грошове утримання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про зобов'язання призначити щомісячне довічне грошове утримання, вказавши, що 30.11.2015 року ним були надані до УПФ України в Комунарському районі м. Запоріжжя необхідні документи із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

14.12.2015 року Відповідач відмовив у призначенні щомісячного довічного грошового утримання з посиланням на Закон України №213-VІІІ від 2 березня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», згідно з п.5 Прикінцевих положень якого з 01 червня 2015 року скасовуються положення щодо нарахування щомісячного довічного грошового утримання, передбаченого Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Позивач просить визнати протиправними дії УПФ України у Комунарському районі м. Запоріжжя щодо відмови у призначені щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зобов'язати відповідача призначити та нарахувати щомісячне довічне грошове утримання з 30.11.2015 року у розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді, з урахуванням довідки про суддівську винагороду, виданої апеляційним судом Запорізької області № 07-50/93 від 27.11.2015 року, з урахуванням виплачених сум, та стягнути з державного бюджету сплачений судовий збір у розмірі 487,20 грн.

В судове засідання позивач не з'явився. Представник відповідача також до судового засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності.

В наданих суду письмових запереченнях представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні ПФУ з 13.07.2010 року і отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на загальних підставах. Зазначає, що з 01.04.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213- VIII, яким внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», крім того, згідно з п. 5 Прикінцевих положень якого з 01 червня 2015 року скасовані положення щодо нарахування щомісячного довічного грошового утримання, передбаченого Законом України «Про судоустрій і статус суддів», а тому вважає, що відсутні законні підстави для призначення довічного грошового утримання ОСОБА_1 як судді у відставці. Оскільки ОСОБА_1, звернувся до Управління за призначеним щомісячного довічного грошового утримання тоді, коли останнє було скасовано як вид спеціального соціального забезпечення суддів, та відповідні законодавчі положення не визнані неконституційними, в УПФ відсутні будь-які підстави для здійснення призначення даного виду утримання. Просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Згідно з Конституцією України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що 18 грудня 2014 року позивач подав заяву про звільнення з посади судді у зв'язку з виходом у відставку, оскільки 11 січня 2015 року йому виповнювалося 65 років. Відповідно до п.2 ст.126 Конституції України, суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив, у разі досягнення суддею шістдесяти п'яти років.

Постановою Верховної Ради України від 12 листопада 2015 року № 788-У111 (а.с.9-11) позивача було звільнено у відставку з посади судді апеляційного суду Запорізької області, а згідно наказу голови апеляційного суду № 150-к від 25 листопада 2015 року, виключено з штату апеляційного суду Запорізької області з 27 листопада 2015 року.(а.с.12)

30.11.2015 року звернувся до УПФУ у Комунарському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. (а.с.8)

Листом УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя №237/Л-9 від 14 грудня 2015 року (а.с.6), позивачу відмовлено у призначені і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з посиланням на те, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213, згідно з п. 5 Прикінцевих положень якого, з 1-го червня 2015 року скасовуються положення щодо нарахування щомісячного довічного грошового утримання, передбаченого Законом України «Про судоустрій і статус суддів.

Законом України від 27.03.2014 р. № 1166-УІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» внесені зміни та знижений відсоток розрахунку до 70% та виключена ст.136, а Законом України № 76-VIІІ від 28.12.2014 року визначено 60% від грошового утримання судді, що звужує зміст та обсяг визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів, що порушує положення вказані в Рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013р. №3рп/13 та в інших правових актах, які зазначені вище в цій постанові.

12.02.2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України N 192-VІІІ. «Про забезпечення права на справедливий суд» яким Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року викладено в такій редакції:

За ч.3 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Позивачу було призначене щомісячне довічне грошове утримання, яке як працюючий суддя отримував з 2005 року до 01.01.2012 року у розмірі 90% заробітної плати судді, що підтверджується наказами Апеляційного суду Запорізької області № 63-1 від 27.09.2005 р. (а.с.31) та № 85-к від 05.07.2010 року (а.с.32) та яке було призупинено до часу виходу у відставку.

На час звернення до УПФ стаж роботи позивача, який дає право на відставку становить 30 років, 4 місяців, 2 днів (а.с.15).

Таким чином, розраховувати розмір щомісячного довічного грошового утримання необхідно з заробітної плати, який вказано в довідці апеляційного суду № 07- 50/93 від 27 листопада 2015 року без вирахувань податку, а саме 25 768.60 грн.(а.с.14).

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, на який посилається відповідач як на підставу для відмови у задоволенні позову. До вступу в дію Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», який вніс зміни до чинного Закону України «Про судоустрій і статус суддів» які вкотре звузили зміст та обсяг визначених Конституцією України гарантій незалежності судді. Зменшивши розмір щомісячного довічного грошового утримання до 60% та встановивши максимальний граничний розмір грошового утримання. Приписом п.5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України №213-УІІІ від 2 березня 2015 року «Про внесення Змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 1-го червня 2015 року пенсії (довічне грошове утримання), які передбачені Законом України № 2453- VI від 12 лютого 2015 року взагалі скасовані.

Однак, скасувавши виплату довічного грошового утримання суддів у відставці, тим не менш закон не скасував положення ст.141 спеціального Закону України «Про судоустрій та статус судців» від 12 лютого 2015 року N 2453-УІ у редакції Закону N 192-УІІІ, частиною другою якої передбачено право на отримання щомісячного довічного грошового утримання для судді у відставці.

Із правових позицій Верховного Суду України, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 3 липня 2015 року, у Конституційному поданні щодо невідповідності деяких положень Закону України № 213-УІІІ від 2 березня 2015 року Конституції України в частині скасування щомісячного довічного грошового утримання з 1-го червня 2015 року, викладених у прикінцевих положеннях цього закону, вбачається наступне: Законодавча зміна щодо визначення правового та матеріально-соціального захисту судді повинна бути визначена у спеціальному законі, яким є Закон України «Про судоустрій та статус суддів». Тобто при вирішенні питання про наявність права на відставку та щомісячного довічного грошового утримання діють норми вказаного закону, а не інші нормативні акти.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України з Державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.267 КАС України суд вважає за необхідне зобов'язати Відповідача, подати у місячний строк з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст.18, 94, 162, 163, 267 КАС України, ст.ст. 8, 22, 55, 124, 152 Конституції України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання протиправною відмову в призначені щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов'язання здійснити ці призначення - задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, на підставі ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453- VI та Рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013р. №3рп/13 здійснити призначення і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, із розрахунку 90% від заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді в розмірі 25 768.60 грн., згідно довідки апеляційного суду Запорізької області № 07-50/93 від 27.11.2015р.. без вирахування податку, починаючи з 30 листопада 2015 року, з урахуванням виплачених сум, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 487.20 грн.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Комунарському районі м. Запоріжжя надати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання законної сили.

Постанова може бути оскаржена сторонами до апеляційного адміністративного Дніпропетровського суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В. Михайлова