Справа № 872/12708/15
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Татарчук В.О.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2016 рокусправа № 38/119

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , секретар судового засідання Кязимова Д.В., з участю представника позивача Хотинець Ю.М., представників відповідача-2 - Малютіної В.Е., Вагнер Т.С., прокурора Трубіцина Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2015 року у справі № 38/119 за позовом Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Дніпропетровський олійноекстракційний завод» до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість та процентів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Закрите акціонерне товариство з іноземними інвестиціями «Дніпропетровський олійноекстракційний завод» (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області (далі відповідач-1) та Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську (далі відповідач-2) про стягнення з державного бюджету бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ та процентів, нарахованих на зазначену суму заборгованості за листопад 2004 року в розмірі 26243273 грн.

Ухвалою суду від 21.08.2014 року було здійснено заміну сторін по справі процесуальними правонаступниками: позивача - приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями «Дніпропетровський олійноекстракційний завод», відповідача-1 головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, відповідача-2 - Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську міжрегіонального головного управління Міндоходів.

В суді апеляційної інстанції відповідача-2 замінено правонаступником Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби.

З урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 30.10.2014 року позивач просив стягнути з Державного бюджету України суму процентів за листопад 2004 року за весь період існування бюджетної заборгованості в розмірі 654701,11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем була подана відповідачу-2 податкова декларація з податку на додану вартість за листопад 2004 року з вказівкою належної до відшкодування суми податку в розмірі 26243273 грн.

Постановою ВАСУ від 20.03.2014 року зазначено, що лише сплачені постачальникам суми ПДВ можуть бути відшкодовані з бюджету. Тому ВАСУ було зменшено бюджетне відшкодування за грудень 2004 року та визнано незаконним ППР в частині зменшення бюджетного відшкодування за цей період на суму 26043223 грн., визнавши цю суму правомірною. Таким чином розраховувати проценти за листопад 2004 року слід виходячи саме з цієї суми.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з державного бюджету на користь приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Дніпропетровський олійноекстракційний завод» 284815,99грн - суми процентів за листопад 2004 року.

Стягнуто з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську міжрегіонального головного управління Міндоходів на користь приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Дніпропетровський олійноекстракційний завод» 3863,08 грн. - витрат по оплаті вартості судово-економічної експертизи; 2848,16 грн. - витрат по сплаті державного мита; 51,33 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення 369885,12 грн. - суми процентів за листопад 2004 року.

Повернуто з державного бюджету на користь приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Дніпропетровський олійноекстракційний завод» 18952,99 грн. зайво сплаченого державного мита.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що податковий орган не погоджується з висновком судово-економічної експертизи від 19.06.2015 року щодо документального підтвердження до відшкодування процентів, які нараховані на бюджетну заборгованість з ПДВ за листопад 2004 року у розмірі 284815.99 грн., а вважає належною суму процентів, нарахованих на бюджетну заборгованість з ПДВ за листопад 2004 року в розмірі 38226.00 грн.

Відповідачем-1 до суду апеляційної інстанції подано заяву в порядку ст.192 КАС України про приєднання до апеляційної скарги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську міжрегіонального головного управління Міндоходів, в якій заявник підтримує апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

В судовому засіданні представники відповідача, прокурор підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, 17.12.2004 року позивачем було подано відповідачу-2 податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2004 року, в якій вказано суму експортного відшкодування в розмірі 268995 грн. та суму бюджетного відшкодування 26043223 грн. (т.1 а.с.15-18).

Позивачем було подано додатки до податкової декларації з податку на додану вартість з розрахунком експортного відшкодування та розрахунком частки бюджетного відшкодування (т.1 а.с.20, 21).

Матеріали справи свідчать, що позивачем виконані всі необхідні дії, які потрібні для відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок. Однак, сума була відшкодована несвоєчасно, що спричинило нарахування процентів.

Згідно підпункту 7.7.3 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції на час існування відповідної бюджетної заборгованості з ПДВ) у разі коли за результатами звітного періоду сума, визначена згідно з підпунктом 7.7.1 цієї статті, має від'ємне значення, така сума підлягає відшкодуванню платнику податку з Державного бюджету України протягом місяця, наступного після подачі декларації. Підставою для отримання відшкодування є дані тільки податкової декларації за звітний період. За бажанням платника податку сума бюджетного відшкодування може бути повністю або частково зарахована в рахунок платежів з цього податку. Таке рішення платника податку відображається в податковій декларації.

Відшкодування здійснюється шляхом перерахування відповідних грошових сум з бюджетного рахунку на рахунок платника податку в установі банку, що його обслуговує, або шляхом видачі казначейського чека, який приймається до негайної оплати (погашення) будь-якими банківськими установами.

Суми, не відшкодовані платнику податку протягом визначеного у цьому пункті строку, вважаються бюджетною заборгованістю. На суму бюджетної заборгованості нараховуються проценти на рівні 120 відсотків від облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент її виникнення, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Платник податку має право у будь-який момент після виникнення бюджетної заборгованості звернутися до суду з позовом про стягнення коштів бюджету та притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у несвоєчасному відшкодуванні надмірно сплачених податків.

Відповідно до ст. 4 Указу Президента України від 07.08.1998 року № 857/98 «Про деякі зміни в оподаткуванні» у разі коли сума податку на додану вартість, визначена як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду, має від'ємне значення, така сума зараховується у погашення заборгованості платника податку із сплати податку на додану вартість, що виникла у минулих звітних періодах, а за відсутності заборгованості - у зменшення податкових зобов'язань платника податку протягом трьох наступних звітних періодів. Це правило не поширюється на порядок бюджетного відшкодування при оподаткуванні операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою.

Якщо сума від'ємного значення податку не погашається сумами податкових зобов'язань, що виникли протягом трьох наступних звітних періодів, така сума підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України на умовах, визначених законодавством, протягом місяця, що настає після подання декларації за третій звітний період після виникнення від'ємного значення податку.

Розрахунок суми бюджетного відшкодування при оподаткуванні операцій з продажу товарів (робіт, послуг), що оподатковуються за нульовою ставкою, проводиться у порядку, передбаченому законодавством для платників податку, які застосовують квартальний податковий період. Таке бюджетне відшкодування здійснюється протягом місяця, що настає після подання декларації за звітний період, у якому були здійснені такі операції.

Сума бюджетного відшкодування може бути повністю або частково зарахована в рахунок платежів з цього податку або інших податків, зборів (обов'язкових платежів), які зараховуються до Державного бюджету України. Таке рішення платника податку відображається в податковій декларації.

Таким чином, згідно з поданою позивачем податковою декларацією з податку на додану вартість за листопад 2004 року, товариство повинно було отримати суму експортного відшкодування в розмірі 268995 грн. та суму бюджетного відшкодування в розмірі 26043223 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2009 року по справі №2-а-3172/09/0470 (№А37/88(38/42)) скасовані податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську від 14.02.2005 року №№ /0/4555, /0/4556.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2010 року постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2009 року залишена без змін.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 20.03.2014 року позов задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення-рішення СДПІ у м. Дніпропетровську від 14.02.2005 року № /0/4556 та податкове повідомлення-рішення від 14.02.2005 року № /0/4555 у частині зменшення бюджетного відшкодування за листопад, грудень 2004 року на 34346422,91 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням викладеного, суд враховує обставини, встановлені наведеними рішеннями судів по справі №2-а-3172/09/0470 при вирішенні спору по справі №38/119 зокрема, щодо суми бюджетного відшкодування позивачу за листопад 2005 року.

Як вбачається з матеріалів справи, за листопад 2004 року за експортне відшкодування сума складає 268995 грн. та повинна бути відшкодована 17.01.2005 року (тридцять днів від подання декларації), фактично відшкодовано 19.04.2005 року (за даними справи), кількість днів прострочення 93 (з 17.01.2005 року по 19.04.2005 року). Проценти за прострочення експортного відшкодування складають 7402,15 грн. Від'ємна сума ПДВ, що підлягає відшкодуванню протягом трьох місяців складає 26043223 грн., повинна бути відшкодована 17.03.2005 року, відшкодована 21.04.2005 року (за даними справи) кількість днів прострочення 36 (з 17.03.2005 року по 21.04.2005 року). Проценти складають 277413,84 грн.

Таким чином, належні до відшкодування позивачу проценти, нараховані на бюджетну заборгованість з ПДВ за листопад 2004 року повинні становити 284815,99 грн. (7402.15 грн. + 277413.84 грн.).

Зазначена сума підтверджена висновком судово-економічної експертизи № 4137/4138-14 від 19.06.2015 року (т.1 а.с.179-183).

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем позовна заява подана до суду першої інстанції 10 травня 2005 року.

Відповідно до ст.3 Декрету Кабінету Міністрів «Про державне мито» (діючого на час подання позовної заяви) ставка державного мита із заяв, що подаються до суду встановлена в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Законом України від 22.05.2003 року № 889-IV встановлено з 01.01.2004 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян в розмірі 17 грн., не більше 100 неоподатковуваних мінімумів громадян - 1700 грн.

Порядок сплати та розмір судового збору регулюється Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011р. №3674-VI.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом б) частини 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставки судового збору за апеляційні скарги на рішення суду в розмірі 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2015 року Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі. (т.2, а.с.41)

Таким чином, розмір судового збору буде становити 1840 грн., який необхідно стягнути на користь спеціального фонду Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2015 року у справі № 38/119 за позовом Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Дніпропетровський олійноекстракційний завод» до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість та процентів - залишити без змін.

Стягнути на користь спеціального фонду Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби 1840 грн.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 18 січня 2016 року, в повному обсязі ухвала складена 21 січня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: Н.А. Олефіренко