Справа № 804/1312/15
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2015 р. Справа № 804/1312/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.,
при секретарі судового засідання Ломідзе Д.Г.,
позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Кіровському районі Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, скасування рішення та скасування вимоги,-
16.01.2015 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, правонаступником якої є Державна податкова інспекція у Кіровському районі Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому просить:
- скасувати рішення відповідача № НОМЕР_2 від 24.11.2014 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 1817,36 грн.;
У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили їх задовольнити посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві.
Відповідач Державна податкова інспекція у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області проти позову заперечував, подав до суду письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи (т. 1 а.с. 65-67). В судовому засіданні представник відповідача просив в задоволенні адміністративного позову відмовити, вказуючи, що в порушення вимог Податкового кодексу України до складу валових витрат за 2011 - 2013 роки ФОП ОСОБА_1 включила витрати у розмірі 103689,20 грн., які документально не підтверджені розрахунковими документами, що і стало підставою для винесення оскаржуваних рішень.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд встановив наступне.
ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3) зареєстрована Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 06.02.2001 та згідно свідоцтва № 100330851 НБ № 313480 є платником податку на додану вартість з 28.03.2011 р..
Державною податковою інспекцією у Кіровському районі Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було проведено документальну планову невиїзну перевірку діяльності ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., за результатами якої складено акт № 3032/173/НОМЕР_3 від 07.11.2014 р. (т. 1 а.с. 11-43).
Перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1:
- ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період, що перевірявся, на загальну суму 21 805,25 грн., у тому числі по періодах: за 2011 рік 847,75 грн., за 2012 рік 180,26 грн., за 2013 рік 20 777,24 грн.;
- п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 038,00 грн., в тому числі за листопад 2011 року у сумі 291,00 грн., квітень 2012 року у сумі 380,00 грн., березень 2013 року у сумі 367,00 грн.;
- ч. 4 ст. 4, п.1 ч. 2 ст. 7, п.1 ч. 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», в результаті чого платнику донараховано єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з ІІ кварталу 2011 року по ІІІ квартал 2013 року у загальній сумі 48 542,42 грн.: в т.ч. за ІІ-ІV квартал 2011 року 1 961,13 грн., за 2012 рік 416,98 грн., за І-ІІІ квартал 2013 року 46 164,31 грн.
- донарахована сума податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності зменшується на суму 6 027,94 грн. та складає 15 777,31 грн. в тому числі по періодах за 2011 рік в сумі 79,25 грн., за 2013 рік в сумі 15 698,00 грн.;
- донарахована сума податку на додану вартість зменшується на суму 1 038,00 грн. в тому числі за листопад 2011 року у сумі 291,00 грн.; квітень 2012 року у сумі 380,00 грн.; березень 2013 року у сумі 367,00 грн.;
- донарахована сума єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування зменшується на суму 12 562,27 грн. та складає 35 980,15 грн., в т.ч. по періодах за 2011 рік в сумі 183,33 грн., за 2013 рік в сумі 35 796,82 грн.;
- встановлено порушення вимог п. 51.1 ст. 51 Податкового кодексу України в частині неподання ФОП ОСОБА_1 податкових розрахунків за формою 1-ДФ за І-ІІІ кварталів 2013 року щодо сум доходів, виплачених на користь ФОП ОСОБА_6 за придбані запчастини та послуги по ремонту та техобслуговуванню авто (т. 1 а.с. 48-51).
Державною податковою інспекцією у Кіровському районі Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, на підставі акту № 3032/173/НОМЕР_3 від 07.11.2014 р., винесено:
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_1 від 24.11.2014, яким збільшено суму грошового зобовязання ФОП ОСОБА_1 за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на 19 721,64 грн., з яких: за основним платежем в розмірі 15 777,31 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 3 944,33 грн.;
- рішення № НОМЕР_2 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 24.11.2014, яким застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції, на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» у розмірі 1 817,36 грн.;
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесених на підставі таких висновків спірних актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
Як було зясовано судом, фактичною підставою для збільшення сум грошових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, визначених в податковому повідомленні рішенні № НОМЕР_1 від 24.11.2014 р., слугував висновок ДПІ, викладений в акті перевірки про порушення позивачем п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755- VI, оскільки перевіркою встановлено, що позивачем за перевіряємий період до валових витрат, повязаних з господарською діяльністю віднесено витрати у розмірі 103689,20 грн., які не підтверджені належними документами, що призвело до заниження оподатковуваного доходу за 2011 рік на суму 528,34 грн., за 2013 рік на суму 103160,86 грн.
Правовідносини з приводу оподаткування доходів, отриманих фізичною особою підприємцем від провадження господарської діяльності, крім тих, що обрали спрощену систему оподаткування з 01.01.2011 врегульовано р. Розділом IV Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755- VI (далі ПК України).
З матеріалів справи вбачається, що в період з 01.04.2011 р. по 30.09.2013 р. ФОП ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність на загальній системі оподаткування та сплачувала до бюджету самостійно нараховані авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб.
Згідно з реєстраційними даними видами діяльності ФОП ОСОБА_1 визначено: 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, н.в.і.у.
В період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року позивачем здійснювались послуги з пасажирських перевезень наземним транспортом.
Згідно з наданими до перевірки податковими деклараціями про майновий стан і доходи, ФОП ОСОБА_1 самостійно були визначені суми одержаного доходу, вартість документально підтверджених витрат, повязаних з господарською діяльністю і сума чистого оподатковуваного доходу за 2011 2013 роки (т. 4 а.с. 161-168).
За висновками контролюючого органу, за 2011 рік податок на доходи фізичних осіб за даними перевірки та з урахуванням наданих первинних документів, складає 9 711,18 грн. x 15% = 1 456,68 грн., проте, ФОП ОСОБА_1 сплачено за даними декларації 1 377,43 грн. Отже, розбіжність між тим, що необхідно було сплатити ФОП ОСОБА_1 за 2011 рік та тим, що позивач фактично сплатила, складає 79,25 грн.
За 2013 рік розмір середньомісячного річного оподатковуваного доходу за результатами перевірки з урахуванням наданих підприємцем документів складає 12 713,73 грн.: 114 423,53 грн. : 9 (кількість календарних місяців, протягом якого отримано доход), а податок на доходи фізичних осіб, ПДФО за даними перевірки з урахуванням наданих підприємцем документів складає 17 387,91 грн.
103 230,00 грн. x 15% = 15 484,50 грн.
11 196,53 грн. x 17% = 1 903,41 грн.
Сплачено ФОП ОСОБА_1 за даними декларації ПДФО в сумі 1 689,85 грн., отже, позивачу за 2013 рік необхідно сплатити 15 698,06 грн.
З урахуванням наведеного контролюючим органом і були винесено оскаржуване податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 24.11.2014 р.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 N 996-XIV (надалі Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні») визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Згідно статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для ведення якого є первинні документи, що фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Додаткові вимоги до первинних документів встановлені п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704), відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження правомірності формування витрат, повязаних із господарською діяльністю за 2011 2013 роки позивачем були надані до перевірки і до суду: фіскальні чеки на придбання ТМЦ, податкові і видаткові накладні, акти приймання передачі виконаних робіт, товарні чеки, банківські виписки, квитанції до прибуткових касових ордерів, акти виконаних робіт, подорожні листи, відомості списання запчастин (т.т. 1-4).
Згідно з пунктом 177.2 статті 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (далі - ПК України), об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
Пунктом 177.3 статті 177 ПК України передбачено, що для фізичної особи-підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).
До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходу, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом ІІІ цього кодексу (пункт 177.4 статті 177 ПК України).
Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 розділу ІІІ ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними документами.
Відповідно до підпункту 139.1.12 пункту 139.1 статті 139 розділу ІІІ ПК України, не враховуються при визначенні оподатковуваного доходу витрати, понесені у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) та інших матеріальних та нематеріальних активів у фізичної особи - підприємця, що сплачує єдиний податок (крім витрат, понесених у зв'язку з придбанням робіт, послуг у фізичної особи - платника єдиного податку, яка здійснює діяльність у сфері інформатизації). Згідно з пунктом 1 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України, розділ ІІІ цього Кодексу застосовується під час розрахунків бюджетом починаючи з доходів та витрат що отримані і проведені з 1 квітня 2011 року.
Відповідно до підпункту 177.5.3 пункту 177.5 статті 177 ПК України, остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи та суми сплати за торговий патент на підставі документального факту їх сплати.
Відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу IV Податкового кодексу України, фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов'язані вести ОСОБА_7 обліку доходів і витрат (далі - ОСОБА_7), у якій щоденно на підставі первинних документів здійснюються записи про операції, що відбулися у звітному (податковому) періоді.
Порядок ведення та форма ОСОБА_7 обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок № 1025), затверджений наказом ДПА України від 24.12.2010 р. № 1025 (втратив чинність 19.10.2013 р. на підставі наказу Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 р. № 481).
Згідно з п. 2 Порядку № 1025, самозайняті особи повинні придбавати та оформлювати ОСОБА_7 самостійно. ОСОБА_7 має вигляд зошита чи блокнота. Прошнурована з пронумерованими сторінками ОСОБА_7 безоплатно реєструється в органі державної податкової служби за основним місцем обліку самозайнятої особи. Кожен працівник - фізична особа (далі - наймана особа), що здійснює операції за готівку, веде їх облік у ОСОБА_7. До графи 4 записуються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, пов'язані з придбанням товарно-матеріальних цінностей, виконанням робіт та наданням послуг (номер, дата і назва документа). Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, товарно-транспортна та/або податкова накладна, платіжне доручення, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші розрахункові документи (п. 3.4.). У графі 5 відображається загальна вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей (п. 3.5). У графі 6 відображається сума витрат, яка безпосередньо пов'язана з отриманням доходу (п. 3.6). У графі 9 відображаються витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату, понесені у звітному місяці (п. 3.8). У графі 10 відображаються фактично понесені інші витрати, безпосередньо пов'язані з одержанням доходу, які не зазначені у графах 6 та 9, включаючи вартість оплачених виконаних робіт та наданих послуг (п. 3.9). Графа 12 розраховується як різниця між доходом від здійснення діяльності та документально підтвердженими витратами, пов'язаними із отриманням доходу (п. 3.10). ОСОБА_7 використовуються самозайнятою особою для заповнення податкової декларації за звітний податковий період (рік) (п.5).
Судовим оглядом первинних документів, залучених до матеріалів справи позивачем встановлено, що за загальними правилами вони відповідають вимогам, визначеним в Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», між тим, суд звертає увагу на ту обставину, що розмір витрат, який визначений в податковій деклараціях за 2011 - 2013 рік не відповідає фактичним витратам, визначеним позивачем в ОСОБА_7 обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи підприємці (т. 4 а.с. 169-217), а відомості, вказані в ОСОБА_7 не співпадають із розміром витрат, які зазначені як документально підтверджені.
Крім того, судовим розглядом встановлено, що для здійснення господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів наземним транспортом позивачем за готівкові кошти придбавались паливно мастильні матеріали. Фіскальні чеки щодо придбання ПММ (продавці - Спільне українсько німецьке товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Кершер» і ТОВ «Восток»), відображались в ОСОБА_7 обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи підприємці.
Між тим, згідно з наданими до перевірки та залученими до матеріалів справи копіями фіскальних чеків на придбання паливно мастильних матеріалів за січень 2013 року маються розбіжності із даними, відображеними в ОСОБА_7 обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи підприємці. Так, за даними ОСОБА_7 обліку доходів і витрат за 03.01.2013 року, загальна вартість придбаних товарно матеріальних цінностей, які документально підтверджені фіскальними чеками складає 2449,02 грн. (333,31+375,01+666,70+1074,12) (без ПДВ) (т. 4 а.с. 200). З наданих копій фіскальних чеків за 03.01.2013 року вбачається, що ПММ придбавались на суму 1650,38 грн. (399,97+450,01+800,04) в т.ч. ПДВ 275,00 грн. (т. 1 а.с. 108). Тобто, в ОСОБА_7 обліку доходів і витрат відображено витрати на суму 1073,64 грн. (2449,02-1375,38 грн.), які не підтверджені документально. Суд також зазначає, що відповідно до Реєстру виданих та отриманих податкових накладних за січень 2013 року 03.01.2013 року позивачем було отримано одну податкову накладну № 343 виписану Спільним українсько німецьким товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Кершер» на суму 1650,02 грн. в т.ч. ПДВ 275,00 грн. (т. 1 а.с. 114).
Згідно з відомостями ОСОБА_7 обліку доходів і витрат за 28.01.2013 р. містяться записи про витрати, повязані з придбанням ПММ на суму 2308,74 грн. (1098,79+1126,63+83,32 грн.) без ПДВ (т. 4 а.с. 201). З наданих копій фіскальних чеків за 28.01.2013 року вбачається, що ПММ придбавались на суму 491,75 грн. (151,96+99,99+239,80 грн.) в т.ч. ПДВ 81,97 грн. (т. 1 а.с. 110). Відповідно до Реєстру виданих та отриманих податкових накладних за січень 2013 року 28.01.2013 року позивачем було отримано дві податкові накладні № 2145 і № 2146 виписані Спільним українсько німецьким товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Кершер» на суму 151,96 грн. в т.ч. ПДВ 25,33 грн. і на суму 99,99 грн. в т.ч. ПДВ 16,67 грн. (т. 1 а.с. 116). Тобто, в ОСОБА_7 обліку доходів і витрат відображено витрати на суму 1898,96 грн. (2308,74-409,78 грн.), які не підтверджені документально.
Згідно з відомостями ОСОБА_7 обліку доходів і витрат за 31.01.2013 р. містяться записи про витрати, повязані з придбанням ПММ на суму 351,47 грн. без ПДВ (168,17+183,30 грн.) (т. 4 а.с. 202). ). З наданих копій фіскальних чеків за 31.01.2013 року вбачається, що ПММ придбавались на суму 219,96 грн. в т.ч. ПДВ 36,66 грн. (т. 1 а.с. 111). Тобто, в ОСОБА_7 обліку доходів і витрат відображено витрати на суму 168,17 грн. (351,47-183,30 грн.), які не підтверджені документально.
Суд також зазначає, що доказів сплати по рахунку фактурі від 31.01.2013 року №ц00000025 (27), виписаного ПП «АКТІНІД» за придбання товару «моторні оливи» на суму 790,00 грн. в т.ч. ПДВ 131,67 грн. (т. 1 а.с. 112), податкова накладна № 25 від 31.01.2013 р., відображена в Реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за січень 2013 року (т. 1 а.с. 117), позивачем до суду не надано, хоча в ОСОБА_7 обліку доходів і витрат відображено витрати на суму 658,33 грн. (т. 4 а.с. 202).
Аналогічні випадки щодо розбіжностей у визначенні розміру витрат, відображених в ОСОБА_7 обліку доходів і витрат та їх документальне підтвердження прослідковуються по кожному періоду 2013 року в т.ч. щодо:
- придбання товару «моторні оливи» у ПП «АКТІНІД» в лютому 2013 р. (т. 1 а.с. 160, т. 4 а.с. 205), червні 2013 р. (т. 2 а.с. 89, т. 4 а.с. 211);
- витрат на отримання інформаційних послуг від Українського сертифікаційного центру у розмірі 120,00 грн. без ПДВ (т. 4 а.с. 21) у той час, коли відповідно до банківських виписок за серпень 2013 року такі послуги не сплачувались (т. 3 а.с. 239-241), інших документів, які підтверджували б факт сплати таких послуг та їх відображення в ОСОБА_7 обліку доходів і витрат, не надано;
- з наданих до суду копій квитанцій до прибуткових касових ордерів № 1 від 31.01.2013 року, № 2 від 28.02.2013 р., № 3 від 29.03.2013 р., № 4 від 26.04.2013 р., № 5 від 31.05.2013 р., № 6 від 28.06.2013 р., № 7 від 31.07.2013 р., № 8 від 30.08.2013 р., № 9 від 27.09.2013 р. виданого ПП «Аніс» вбачається, що позивачем сплачено готівкові кошти за оренду приміщення за січень вересень 2013 року у розмірі 3000,00 грн. щомісячно (т. 4 а.с. 17), між тим, в ОСОБА_7 обліку доходів і витрат за вказані періоди такі витрати не відображені (т. 4 а.с. 202);
- з наданих до суду актів виконаних робіт від 11.01.2013 р., 10.07.2013 р., 04.09.2013 р., 21.05.2013 р. та товарних чеків, виписаних ФОП ОСОБА_8 щодо надання послуг з ремонту автомобілів (т. 4 а.с. 37-46) вбачається, що за вказані послуги позивачем було сплачено готівкові кошти в розмірі 6091,24 грн. (11.01.2013 р.), 7515,00 грн. (10.07.2013 р.), 7856,00 грн. (09.07.2013 р.), 7894,00 грн. (03.09.2013 р.), 8922,00 грн. (09.09.2013 р.), між тим, в Реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за вказані періоди податкові накладні не виписувались, а в ОСОБА_7 обліку доходів і витрат за вказані періоди відомості про наявність витрат на зазначені суми не відображено.
З наданих в ході розгляду справи пояснень головного державного ревізора інспектора відділу контрольно перевірочної роботи доходів і зборів фізичних осіб ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська ОСОБА_4, зясовано, що частина документів, які залучені до матеріалів справи, в тому числі і фіскальні чеки та квитанції до прибуткових касових ордерів про сплату орендної плати, акти виконаних робіт, акти приймання передачі виконаних робіт, банківські виписки до перевірки надані не були, у звязку із чим і були зроблені висновки щодо непідтвердження частини витрат, які поніс позивач за перевіряємий період.
Суд також звертає увагу на ту обставину, що податковим органом неодноразово надсилались до позивача запити щодо надання пояснення з наступних питань:
- місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 згідно реєстраційних документів та фактичного місцезнаходження;
- якщо ФОП ОСОБА_1 є засновником підприємств (установ , організацій) повідомити розмір фактично внесеного вкладу до статутного фонду, дату внесення та вид (грошові кошти, основні фонди, нематеріальні активи, тощо);
- перелік обєктів де здійснювалась господарська діяльність - торговельних точок, складських приміщень, транспортних засобів, земельних ділянок (які знаходяться у власності та користування, у тому числі на умовах оренди). Надати інформацію та документи про їх місцезнаходження, вартість та статус (власні чи орендовані);
- повідомити про власне рухоме та нерухоме майно та документи, які підтверджують право власності (договори купівлі-продажу, свідоцтва права власності, тощо);
- залишки товарно-матеріальних цінностей (виробничих запасів) станом на 01.01.2011, 31.12.2011, 0101.2012, 31.12.2012, 0101.2013, 31.12.2013;
- подорожні листи за 2011, 2012, 2013 роки;
- акт на списання дизпалива за 2011 - 2013 роки;
- договори з замовниками та постачальниками за перевіряє мий період;
- первинні документи, які підтверджують отримання дизпалива від постачальника за перевіряє мий період;
- пояснення щодо використання у підприємницької діяльності 8 автобусів, які зареєстровані за ФОП ОСОБА_1;
Між тим, відповіді на запити контролюючого органу позивачем надані не були.
Відповідно до п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
В ході розгляду справи було встановлено, що позивачем формування показників податкової звітності за 2011 2013 роки здійснювалось із порушенням вимог вказаної статті, що призвело до заниження загального оподатковуваного доходу на суму 103689,20 грн. в т.ч. за 2011 рік на суму 528,34 грн., за 2013 рік на суму 103160,86 грн.
Таким чином, суд вважає, що відповідачем правомірно винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 24.11.2014.
Згідно ч.1 ст.4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
З 11.08.2013 набрав чинності Закон України №406 за яким внесені зміни до Закону №2464 та функції адміністрування внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування покладено на органи Міністерства доходів і зборів України.
Так, у відповідності до вимог ст.13 Закону №2464 органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.
Відповідно до ст.25 Закону №2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
З приводу єдиного внеску, то з урахуванням документів, які були надані позивачем до перевірки та до заперечень на акт № 3032/173/НОМЕР_3 від 07.11.2014, відповідачем донараховано:
- за 2011 рік 183,33 грн.
- за 2013 рік 35 796,82 грн.
Відповідно до пп. 3 п. 25.11 ст. 25 Закону України № 2464 за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.
Отже, відповідачем правомірно та обґрунтовано застосовано до позивача штрафні санкції за донарахування територіальним органом доходів і зборів у розмірі 1 817,36 грн., визначені рішенням № НОМЕР_2 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 24.11.2014 р.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.
Оскільки, приймаючи оскаржувані рішення, відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, суд вважає за необхідне відмовити ФОП ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.
Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 94, 155, 158-163, 167, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Кіровському районі Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, скасування рішення та скасування вимоги відмовити.
Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3, адреса: АДРЕСА_1) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 644,30 грн. (одна тисяча шістсот сорок чотири гривні 30 копійок).
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_9