Справа № 815/4094/15
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/4094/15

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2015 року за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» до Балтської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкової вимоги,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Одесагаз» (далі ПАТ «Одесагаз») звернулося до суду з позовом до Балтської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі Балтська ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області) про скасування податкову вимогу від 02 червня 2015 року №650-23 про сплату боргу по земельному податку у сумі 2 034,72 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що відповідачем протиправно нараховано податковий борг у вищевказаному розмірі, так як у червні 2014 році ПАТ «Одесагаз» було надано АТ «Єврогазбанк» на виконання платіжне доручення від 18 червня 2014 року № 13238 на суму 1 744,40 грн. спрямоване на сплату земельного податку з юридичних осіб за травень 2014 року, однак в подальшому з вини банку платіжне доручення не було виконане, оскільки АТ «Єврогазбанк» у липні 2014 року було визнано неплатоспроможним. Також, позивачем зазначено, що в подальшому податковий орган протиправно зараховував платежі, які ПАТ «Одесагаз» здійснювало за наступні звітні періоди, в рахунок цього боргу.

Відповідач позов не визнав, зазначивши, що оскаржувана податкова вимоги є відкликаною з підстав погашення податкового боргу.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Одесагаз» ставиться питання про скасування судового рішення від 14 липня 2015 року в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ПАТ «Одесагаз», перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Балтська ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області в результаті порушення строків зарахування грошових коштів до бюджету винесла ПАТ «Одесагаз» податкову вимогу від 02 червня 2015 року №650-23, якою повідомила керівника позивача про наявність податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями на суму 2 034,72 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ПАТ «Одесагаз» до Балтської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкової вимоги №650-23 від 02 червня 2015 року необґрунтовані, документально не підтверджені та не ґрунтуються на положеннях чинного податкового законодавства.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, Податкового кодексу України, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

В апеляційній скарзі ПАТ «Одесагаз» вказується, що рішення суду першої інстанції є неправильним, оскільки в розумінні діючого законодавства ПАТ «Одесагаз» виконало всі зобов'язання щодо сплати податків до бюджету, в нього відсутній податковий борг, а отже винесення Балтською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області податкової вимоги є незаконним, як і врахування сум сплачених за інші звітні періоди в рахунок цього боргу, тому постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, прийняти нову,якою задовольнити позовні вимоги.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно п.15.1 ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно п.п.16.1.3,16.1.4 ст. 16 означеного Кодексу платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 285.1 ст. 285 Податкового кодексу України передбачено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Відповідно п.286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 01 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно п.287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України визначено, що податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 червня 2015 року Балтська ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області в результаті порушення строків зарахування грошових коштів до бюджету винесла ПАТ «Одесагаз» податкову вимогу №650-23, якою повідомила позивача про наявність податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями на суму 2 034,72 грн.

Відповідно п.1.30 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжне доручення - це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунку на рахунок отримувача.

Пунктом 8.1 ст. 8 даного Закону передбачено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Згідно п.22.1 ст. 22 вищевказаного Закону за допомогою платіжного доручення, яке є розрахунковим документом, здійснюється ініціювання переказу.

Відповідно п.22.4 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Одесагаз» було надане АТ «Єврогазбанк» на виконання платіжне доручення від 18 червня 2014 року №13238 на суму 1 744,40 грн. спрямоване на сплату земельного податку з юридичних осіб за травень 2014 року. АТ «Єврогазбанк» вказане платіжне доручення прийнято до виконання.

Частиною 5 ст. 45 Бюджетного кодексу України встановлено, що податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок, саме для платника податків, який здійснив сплату податкового зобов'язання шляхом подання до банку платіжного доручення на перерахування суми податкового зобов'язання, обов'язок по сплаті податкового зобов'язання є виконаним.

Матеріалами справи підтверджується, що заявою №101 від 20 червня 2014 року позивач повідомив відповідача про сплату грошових зобов'язань згідно платіжного доручення., а також повідомив про те, що з вини банку зарахування коштів до бюджету не відбулося у встановлені строки.

Пунктом 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України передбачено, за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому, платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Колегія суддів звертає увагу, що при прийнятті податкової вимоги від 02 червня 2015 року №650-23 податковим органом не було застосовано до позивача штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно п.п.60.1.1 п.60.1, 60.2 ст. 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Згідно п.60.2 ст. 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених пп.60.1.1 п.60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

Пунктом 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст. 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Враховуючи все вищевказане, колегія суддів вважає, що оскаржувана податкова вимога є недіючою та не тягне за собою юридичних наслідків для ПАТ «Одесагаз», оскільки у зв'язку із надходженням від позивача платежу у сумі у сумі 6 536,46 грн. відповідно до платіжного доручення від 24 червня 2015 року №16968, відбулося погашення податкового зобов'язання по земельному податку за травень 2014 року у розмірі 2 034,72 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, спірна податкова вимоги є відкликаною в розумінні приписів чинного податкового законодавства України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв