Справа № 2а-0770/3166/11
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2016 р. Справа № 876/10609/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Ліщинського А. М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року по справі № 2a-0770/3166/11 за позовом Державної податкової інспекції у Рахівському районі Закарпатської області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 434494,82 грн,

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у Рахівському районі Закарпатської області звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 434494,82 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Державною податковою інспекцією у Рахівському районі Закарпатської області проводилася планова документальна перевірка дотримання вимог податкового законодавства відповідачем за період з 1 квітня 2008 року до 30 червня 2010 року, внаслідок якої були виявлені порушення податкового законодавства та у звязку з цим донараховано 432909,02 грн. Крім того, у платника рахується податковий борг в сумі 1510,80 грн по податку з доходів фізичних осіб. Позивач стверджує, що платником подано до ДПІ декларацію по екологічному податку, в якій зазначено зобовязання в сумі 75 грн. Відповідачеві було надіслано податкову вимогу № 1/79 на суму 3208,97 грн та 9 вересня 2008 року надіслано другу податкову вимогу № 2/81 на суму 5438,69 грн. Таким чином за платником рахується податковий борг в сумі 434494,82 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 12357 грн.

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач. У поданій апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що матеріали на основі яких позивач хоче стягнути кошти з відповідача не відповідають дійсності, а відтак відсутні підстави для стягнення таких коштів.

Оскільки в справі відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у Рахівському районі Закарпатської області було проведено планову документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за період з 1 квітня 2008 року до 30 червня 2010 року, про що 21 жовтня 2010 року складений відповідний акт № 86/1751.

На підставі цього акту позивачем були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення форми "Р" № 000167/1751 500/10/17-00/1964 від 4 листопада 2010 року, відповідно до якого сума податкового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб, що є СПД складає 53788,05 грн;

- податкове повідомлення-рішення форми "Р" № 000168/1751 499/10/17-00/1963 від 4 листопада 2010 року, відповідно до якого визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 154483,50 грн;

- податкове повідомлення-рішення форми "Р" № 000169/1751 498/10/17-00/1962 від 4 листопада 2010 року, відповідно до якого визначено суму податкового зобовязання по податку з доходів найманих працівників у розмірі 34069,77 грн;

- податкове повідомлення-рішення форми "Ш" № 000172-1/1751 495/10/17-00/1959 від 4 листопада 2010 року, відповідно до якого сума штрафу з податку на додану вартість, яка визначена на підставі статті 17 пункту 17.1 підпункту 17.1.7 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", у розмірі 10% складає 1888,76 грн;

- податкове повідомлення-рішення форми "Ш" № 000172/1751 494/10/17-00/1958 від 4 листопада 2010 року, відповідно до якого сума штрафу з податку на додану вартість, яка визначена на підставі статті 17 пункту 17.1 підпункту 17.1.7 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", у розмірі 50% складає 1182,51 грн;

- рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми "С" № 000170/1751 497/10/17-00/1961 від 4 листопада 2010 року, відповідно до якого сума податкового зобовязання за штрафними (фінансовими) санкціями за порушення патентування, норм обігу готівки та про застосування РРО складає 186520 грн;

- податкове повідомлення-рішення форми "С" № 000171/1751 496/10/17-00/1960 від 4 листопада 2010 року, відповідно до якого сума податкового зобовязання за порушення законодавства по патентуванню складає 640 грн;

- податкове повідомлення-рішення форми "Ш" № 000173-1/1751 493/10/17-00/1957 від 4 листопада 2010 року, відповідно до якого сума штрафу з податку з доходів фізичних осіб, що є СПД, яка визначена на підставі статті 17 пункту 17.1 підпункту 17.1.7 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", у розмірі 20% складає 100 грн;

- податкове повідомлення-рішення форми "Ш" № 000173/1751 492/10/17-00/1956 від 4 листопада 2010 року, відповідно до якого сума штрафу з податку з доходів фізичних осіб, що є СПД, яка визначена на підставі статті 17 пункту 17.1 підпункту 17.1.7 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", у розмірі 50% складає 236,43 грн.

З матеріалів справи зрозуміло, що відповідачеві направлено податкові вимоги відповідно до норм Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Відповідно до матеріалів справи фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав до ДПІ у Рахівському районі декларацію по екологічному податку, в якій самостійно визначено зобовязання у сумі 75 грн та декларацію про доходи, одержані з 1 січня до 31 грудня 2009 року, в якій самостійно зазначено суму чистого доходу у розмірі 10072 грн. Згідно з корінцем податкового повідомлення від 22 березня 2010 року за № /0 відповідачеві визначено суму податку з доходів фізичних осіб, що є СПД у розмірі 1510,80 грн.

5 червня 2012 року субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Рахівському районі Закарпатської області, якою просив суд, у тому числі, визнати протиправними та скасувати наступні податкові повідомлення-рішення ДПІ у Рахівському районі: № 000170/1751 497/10/17-00/1961 від 04 листопада 2010 року, № 000167/1751 500/10/17-00/1964 від 04 листопада 2010 року, № 000168/1751 499/10/17-00/1963 від 04 листопада 2010 року, № 000171/1751 496/10/17-00/1960 від 04 листопада 2010 року, № 000169/1751 498/10/17-00/1962 від 04 листопада 2010 року, № 000172/1751 494/10/17-00/1958 від 04 листопада 2010 року, № 000172-1/1751 495/10/17-00/1959 від 04 листопада 2010 року, № 000173/1751 492/10/17-00/1956 від 04 листопада 2010 року. З аналізу постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 4 березня 2014 року, що ухвалена за результатами розгляду адміністративної справи № 2а-0770/1770/12, можна зробити висновок, що відповідачем також було оскаржено й податкове повідомлення-рішення від 4 листопада 2010 року за № 000173-1/1751 493/10/17-00/1957.

4 березня 2014 року постановою Закарпатського окружного адміністративного суду, що ухвалена в адміністративній справі № 2а-0770/1770/12 адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про скасування податкових повідомлень-рішень задоволено частково. Зокрема, Закарпатським окружним адміністративним судом визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Рахівському районі № 000170/1751 497/10/17-00/1961 від 4 листопада 2010 року, прийняте щодо субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 186520 гривень. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Рахівському районі № 000167/1751 500/10/17-00/1964 від 4 листопада 2010 року, прийняте щодо суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, яким донараховано податкове зобовязання з податку з доходів фізичних осіб на суму в частині 50348,05 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Рахівському районі № 000168/1751 499/10/17-00/1963 від 4 листопада 2010 року, прийняте щодо субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, яким донараховано податкове зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 151200 грн, в тому числі основного платежу - 100800 грн штрафних санкцій - 50400 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Рахівському районі № 000169/1751 498/10/17-00/1962 від 4 листопада 2010 року, прийняте щодо субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, яким донараховано податкове зобовязання з податку з доходів найманих працівників на загальну суму 34069,77 грн, в тому числі основного платежу 11356,59 грн, штрафних санкцій - 22713,18 грн.

16 квітня 2015 року ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 4 березня 2014 року залишено без змін.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобовязання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобовязання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.175 пунктом 14.1 статтею 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 4 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 20.1.19 пунктом 20.1 статтею 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості субєктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового Кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Згідно з статтею 36 Податкового Кодексу України податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обовязок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Згідно з підпунктом 56.17.5 та 56.18 пунктів 56.1, 56.11, 56.17 статті 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Не підлягає оскарженню грошове зобовязання, самостійно визначене платником податків. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобовязання платника податків. З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобовязання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до статті 72 КАС України, а саме її частини 1, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 4 березня 2014 року скасовано частину податкових повідомлень-рішень, які були зазначені як узгоджені в адміністративному позові. Визначені не скасованими податковими повідомленнями-рішеннями суми грошових зобовязань, в розумінні пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, стали узгодженими, отже позовні вимоги у цій частині необхідно задоволити. Приймаючи рішення про стягнення суми податкового боргу, що визначена відповідно до податкової декларації екологічного податку у розмірі 75 грн та декларації про доходи, одержані з 1 січня до 31 грудня 2009 року суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідні суми грошового зобовязання є самостійно визначені платником податків, вони є узгодженими і не підлягають оскарженню.

Проаналізувавши наведені законодавчі положення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано, а отже відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року по справі № 2a-0770/3166/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дати набрання законної сили.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

ОСОБА_2