Справа № 826/12573/15
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Карпушової О.В..,

за участю секретаря Ткачук М.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІРА-БУД ХХІ» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІРА-БУД ХХІ» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІРА-БУД ХХІ» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києва від 29.01.2015 року № форми «Р», про сплату податку на додану вартість та штрафних санкцій у розмірі 157 291,25 грн. (у тому числі за основним платежем 125 833,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 31 458,25 грн.).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить Постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку діям відповідача щодо правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підставі Наказу «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» №3 - П від 06.01.2015 року, виданого Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві, заступником начальника відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві Бондаренко Олександром Васильовичем згідно п.75.1.2 п.75.1 ст.75 п.п. 78.1.1 п.78.1 ст.78 та ст.79 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI та у зв'язку з отриманням податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення ТОВ «Віра Буд XXI» п.н. 35660703 за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року.

Повідомлення від 06.01.2015 року №22/26-51-22-01 копію наказу №3 - П від 06.01.2015 року про проведення перевірки направлено рекомендованим листом 06.01.2015 року.

Запрошення від 06.01.2015 року №21/10/26-51-22-01 посадових осіб на ознайомлення та підписання ту невиїзної документальної перевірки направлено рекомендованим листом 06.01.2015 року.

Перевірка проводилась з 06.01.2015 по 15.01.2015 року з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ « Брокбудкепітал » за період з 01.07.2014 р. по 31.07.2014 р., за результатами якої відповідачем складено акт №122/26-51-22-01/35660703 від 15.01.2015 p.

В результаті перевірки виявлено такі порушення податкового законодавства: порушено вимоги пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ,п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 125 833,00 грн., в т.ч. за липень 2014 р. - на суму 125 833,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки №122 відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № від 29.01.2015 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 157 291,25 грн., з яких 125 833,00 грн. - за основним платежем, а 31 458,25 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

З даного приводу колегія суддів зазначає наступне.

Так, підстави та порядок проведення перевірок платників податків органами державної податкової служби визначаються нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

У пункті 61.1 статті 61 Податкового кодексу України визначено, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. (підпункт 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 ПК України).

Відповідно до приписів статті 75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно з пунктом 79.1. статті 79 Податкового кодексу України - документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Пункт 79.2. статті 79 ПК України передбачає, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова.

Приписами п.86.1 ст. 86 Податкового кодексу встановлено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику.

Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта або довідки про результати перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв'язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених у цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт.

Згідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з : придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів /послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

В п. 201.1 ст. 201 ПК України визначено обов'язок платника податків надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках, обов'язкові реквізити, перелік яких вказаний у п.п. а)-і).

Пунктами 200.1-200.3 ст. 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 201.8 ст. 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Системний аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21.01.2011 у справі № 21-37а10.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

В листі Вищого адміністративного суду України №742/11/13-11 від 02.06.2011 з цього приводу зазначається, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Колегія суддів зазначає, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

З матеріалів справи вбачається, що 12.05.2014 р. ТОВ «Віра-Буд ХХI», як замовником, та ТОВ «Брокбудкепітал», як підрядником, було укладено договір підряду №01/05, згідно умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання, з матеріалів та обладнання замовника на умовах дійсного договору виконати комплекс будівельно-монтажних робіт, згідно проектної документації, ДБН, ТУ, та існуючих вимог до якості виробництва, а саме: будівництво елеватора, ємкістю 150000 тонн за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт. Вороновиця, а замовник в свою чергу зобов'язується прийняти цю роботу та оплатити згідно умов вказаного договору.

Колегія суддів зауважує, що матеріали адміністративної справи містять повний пакет первинних документів, які беззаперечно доводять фактичне надання послуг контрагентом Позивача - і містять всі реквізити, визначені ст. 9 Закону № 996-XIV.

Так, зокрема, документи, що підтверджують реальність здійснюваних операцій між Позивачем та TOB «Брокбудкепітал» за період 01.07.2014 р. по 31.07.2014 р.:

1. Реєстраційні документи TOB «Брокбудкепітал»: Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, Витяг зі статистики, Витяг з реєстру платників податку на додану вартість, Ліцензія на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури серії АЕ № 289915;

2. Договір № 01/05 від 12.05.2014 р. між TOB «Віра-Буд XXI» та TOB «Брокбудкепітал;

3. Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 4 за липень 2014 р.;

4. Акт № 4 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014 року;

5. Податкові накладні: № 111 від 10.07.2014 р., № 113 від 11.07.2014 р., № 871 від 31.07.2014 р.;

6. Оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 за липень 2014 р. по контрагенту TOB «Брокбудкепітал».

Документи, що підтверджують реальність здійснюваних операцій між Позивачем та Генеральним замовником TOB «ВОРОНИЦЬКЕ ХПП»

1. Договір № 2/11 від 11.12.2013 р. між TOB «Віра-Буд XXI» та TOB «ВОРОНОВИЦЬКЕ ХПП» з додатками та Додатковою угодою № 1 від 30.05.2014 р.;

2. Довідки про вартість виконаних підрядником робіт за липень 2014 р. № 7, № 9; № Ю;

3. Акти приймання-виконаних будівельних робіт за липень 2014 р. № 7, № 9, № 10;

4. Відомості матеріалів до Акту № 7, № 9, № 10;

5. Видаткові накладні за липень 2014 р.;

6. Податкові накладні за липень 2014 р.;

7. Оборотно-сальдова відомість по рахунку № 361 за липень 2014 р. Документи про здійснені господарські операції з постачальниками Позивача за

липень 2014 р.

8. Договір поставки № ДГ-37/2014 від 01.07.2014 р. між TOB «Віра-Буд XXI» та ФОП ОСОБА_4 з додатком та видатковими накладними за липень 2014 р.;

9. Договір поставки № 144 від 04.06.2014 р. між TOB «Віра-Буд XXI» та TOB Поділля-залізобетон» з видатковими накладними за липень 2014 р.;

10. Договір поставки № ВЦП-188/05/14 від 28.05.2014 р. з видатковими накладними за липень 2014 р.;

11. Видаткові накладні за липень 2014 р. підписані між TOB «Віра-Буд XXI» та TOB «ГЕПАРД-КОМПАНІ»;

12. Товарно-транспортні накладні на товар та обладнання за липень 2014 р.;

13. Оборотно-сальдова відомість по всім постачальникам по рахунку 631 за липень 2014

Року.

Документи, які підтверджують залучення інших субпідрядних організацій до виконання робіт з будівництва елеватора:

1. Договір № 04/03 від 25.03.2014 р. між TOB «Віра-Буд XXI» та ПТ «Строй Пак, Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат № 3 за липень 2014 р. та Акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014 р.;

2. Договір № 01/03 від 17.03.2014 р. між TOB «Віра-Буд XXI» та TOB «Благомир», Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2014 р. та Акт № 4 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014 р.;

3. Оборотно-сальдова відомість по рахунку № 311 за липень 2014 р.;

4. Картка рахунку № 311 за липень 2014 р.;

5. Банківські виписки за липень 2014 р. по взаємовідносинам з TOB «Брокбудкепітал»;

6. Фотоматеріал закінченого об'єкта будівництва «ВОРОНОВИЦЬКЕ ХПП» (елеватор).

При цьому рух активів за операціями полягав у наступному. На виконання умов укладеного договору підряду з вищевказаним контрагентом Позивач прийняв будівельні роботи, а саме: був збудований елеватор за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт. Вороновиця. Генеральним замовником будівництва даного елеватора виступає TOB «ВОРОНОВИЦЬКЕ ХПП» (Код ЄДРПОУ -38783374), яке уклало договір на будівництво зазначеного елеватора № 2/11 від 11.12.2013 року з Позивачем. Будівництво даного об'єкта здійснювалося також і іншими суб'єктами господарювання - субпідрядними організаціями, завершення всіх остаточних будівельних робіт, об'єкт був переданий Генеральному підряднику.

Тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що придбання Позивачем робіт (послуг) у TOB «Брокбудкепітал» і понесення Позивачем відповідних витрат перебувало в безпосередньому зв'язку з його господарською діяльністю. В спірних господарських операціях чітко простежується господарська мета, оскільки результати виконаних робіт TOB «Брокбудкепітал» у подальшому використовувались та мали позитивний вплив на результати господарської діяльності Позивача та формування його оподатковуваного доходу. Перевіркою не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про відсутність ділової мети в діях Позивача.

Щодо посилання суду першої інстанції на те, що господарські операції між Позивачем та ТОВ «Брокбудкепітал» носять удаваний характер, колегія суддів зазначає, що дефектність та навіть фіктивність контрагента платника податків сама по собі не свідчить про поінформованість платника податків щодо протиправного характеру діяльності його контрагента або щодо дефектності самих господарських операцій. Отже, вона не є вичерпним доказом під час встановлення нереальності господарської операції чи відсутності в ній ділової мети, яка за змістом положень ст. 14 ПКУ передбачає обов'язкову спрямованість будь-якої операції на отримання позитивного економічного ефекту.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові ВАСУ від 15.01.2015 р. по справі К/9991/56051/11.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, не враховано всі обставини справи, тому існують підстави для задоволення апеляційної скарги.

Згідно до статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 203, 205, 207, 254, 265 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІРА-БУД ХХІ» на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2015 року - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2015 року -скасувати, прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІРА-БУД ХХІ» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києва від 29.01.2015 року № форми «Р», про сплату податку на додану вартість та штрафних санкцій у розмірі 157 291,25 грн. (у тому числі за основним платежем 125 833,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 31 458,25 грн.).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

О.В. Карпушова

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Карпушова О.В.