Справа № 804/15502/15
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_2, ІНК" до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування вимоги, -
Приватне акціонерне товариство "ОСОБА_2, ІНК" звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-159-17 від 06.08.2015 року.
В обґрунтування позову зазначено, що оскаржене рішення прийняте з грубим порушенням порядку і форми рішення.
Представник позивача заявив клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.
Відповідач позов не визнав, надав до суду письмові заперечення проти позову, зазначивши, що оскаржене рішення винесено правомірно, в межах повноважень та на підставі законодавства України, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні позову.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладені обставини, суд прийшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Розглянувши наявні документи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Приватне акціонерне товариство "ОСОБА_2, ІНК" знаходиться на обліку в Державній податковій інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник єдиного соціального внеску.
Судом встановлено, що 27 липня 2015 року позивачем було надано до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за червень 2015 року № НОМЕР_1. Відповідно до наданого звіту нарахування єдиного внеску за червень 2015 року становило 1119931,41 грн., строк слати - 20 липня 2015 року. Станом на 20 липня 2015 року, згідно картки особового рахунку ПрАТ "ОСОБА_2, ІНК", існувала заборгованість в сумі 1617241,54 грн. В термін з 20.07.2015 року по 31.07.2015 року сплачено єдиного соціального внеску в сумі 574069,25 грн. Згідно картки особового рахунку станом на 01.08.2015 року у ПрАТ "ОСОБА_2, ІНК" існує заборгованість в сумі 2163103,66 грн.
06 серпня 2015 року Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-159-17 від 06.08.2015 року.
Відповідно до змісту вищезазначеної вимоги станом на 01 серпня 2015 року у Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_2, ІНК" наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 2163103,66 грн.
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Згідно статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообовязкового державного соціального страхування.
Частиною 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Приписами частини 2 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
Позивач як на підставу для задоволення позовних вимог посилається на те, що відповідач, розрахувавши суму недоїмки станом на 01.08.2015 року, позбавив можливості ПрАТ "ОСОБА_2, ІНК" здійснити сплату нарахованої у попередньому місяці суми єдиного внеску у встановлені чинним законодавством терміни.
Суд зазначає, що згідно п. 3 розділу VІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 року № 449 фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску та борги зі сплати фінансових санкцій. Вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) протягом п'яти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій). Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.
Таким чином, контролюючим органом від 06.08.2015 року було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-159-17.
Крім того, позивач посилається на те, що оскаржена вимога не відповідає формі, яка є додатком 6 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 року № 449, оскільки у вимозі відсутній реквізит вимоги - літера "У" (узгоджена вимога).
Суд зазначає, що відповідно до п. 4 розділу VІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 року № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи). При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера «У» (узгоджена вимога).
Пунктом 5 розділу VІ зазначеної Інструкції передбачено, що протягом десяти календарних днів з дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов'язаний сплатити зазначені у вимозі суми недоїмки, штрафів та пені. У разі незгоди з розрахунком фіскального органу суми боргу (недоїмки) платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання вимоги, узгоджує її з фіскальним органом шляхом оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) в адміністративному або судовому порядку.
Враховуючи те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) підлягає оскарженню в адміністративному або судовому порядку, то з моменту її формування вона є неузгодженою, у зв'язку з чим літера "У" в останній не проставляється.
Дослідивши вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-159-17 від 06.08.2015 року, судом встановлено, що вона складена у відповідності до вимог Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 року № 449, за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції.
Таким чином, викладені у позові доводи щодо протиправності вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-159-17 від 06.08.2015 року не знайшли свого підтвердження під час розгляду адміністративної справи, що в свою чергу не є підставою для скасування оскарженого рішення.
Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у справі не стягуються.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_2, ІНК" до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування вимоги - відмовити.
Судові витрати віднести за рахунок позивача.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1