Справа № 826/5721/14
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5721/14 Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю. Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого суддіПетрика І.Й.
СуддівБорисюк Л.П.,
Ключковича В.Ю.,
При секретарі судового засіданняПриходько К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 червня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління МВС України на Південно-Західній залізниці про скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 пред'явив позов до Управління МВС України на Південно-Західній залізниці в якому просить суд: визнати незаконним та скасувати наказ Управління МВС України на Південно-Західній залізниці від 10 червня 2013 року № 130 та наказ Управління МВС України на Південно-Західній залізниці від 01 червня 2013 року № 118 о/с в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ у запас за пунктом «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни); поновити позивача на роботі в органах внутрішніх справ на посаді начальника лінійного пункту міліції на станції Клавдієво лінійного відділу на станції Київ - Пасажирський Управління МВС України на Південно-Західній залізниці; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11 червня 2013 року по 11 квітня 2013 року, що становить 28 748,00 грн..

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 червня 2014 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5, перебував на службі в органах внутрішніх справ України на посаді начальника лінійного пункту міліції на станції Клавдієво лінійного відділу на станції Київ - Пасажирський Управління МВС України на Південно-Західній залізниці.

Наказом Управління МВС України на Південно-Західній залізниці від 01 червня 2013 року № 118 о/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Управління» за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у неналежній поведінці поза службою, що призвело до виникнення конфліктної ситуації із громадянином ОСОБА_6, застосування відносно останнього пристрою для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями, Форт-17Р, порушення вимог пп. 1.2, 2.2 розділу IV Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22 лютого 2012 року № 155, пункту 12 Тимчасової інструкції про порядок придбання, зберігання, обліку, використання та застосування пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів працівниками суду, правоохоронних органів та їх близькими родичами, а також особами, які беруть участь у кримінальному судочинстві, затвердженої наказом МВС України від 13 червня 2003 року № 379 дск, та пунктів 1, 11 частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006, начальника лінійного пункту міліції на станції Клавдієво лінійного відділу на станції Київ-Пасажирський Управління МВС України на Південно-Західній залізниці майора міліції ОСОБА_5 звільнено з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни.

Наказом Управління МВС України на Південно-Західній залізниці від 10 червня 2013 року № 130о/с «По особовому складу» відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) майора міліції ОСОБА_5 начальника лінійного пункту міліції на станції Клавдієво лінійного відділу на станції Київ-Пасажирський Управління ІВС України на Південно-західний залізниці, з 11 червня 2013 року.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду із позовом про їх скасування.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої інстанції колегія суддів погоджується із огляду на наступне.

Підставою для винесення вищезазначених наказів стали Висновки службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ЛВ на ст. Київ-Пасажирський Управління від 01 червня 2013 року.

Згідно вищезазначеного висновку, в ході проведення службового розслідування встановлено, що 06 квітня 2013 року о 22.00 год. у дворі будинку, розташованого за адресою: м. Києві, пр. Палладіна, 18/30 майор міліції ОСОБА_5, рухаючись заднім ходом на власному автомобілі Hyndai Tucson, номерний знак НОМЕР_1, нібито здійснив наїзд на гр. ОСОБА_6, 1987 року. Із цього приводу між ними виник словесний конфлікт, що переріс у бійку, під час якої майор міліції ОСОБА_5 застосував відносно ОСОБА_6 пристрій для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями, Форт-17Р (дозвіл № НОМЕР_2, виданий 24 листопада 2010 року ГУМВС України в місті Києві, термін дії - до 24.11.2013). А саме здійснено 6 пострілів у бік ОСОБА_6 Після чого ОСОБА_5 не повідомив про вказаний факт в правоохоронні органи, не забезпечив надання необхідної медичної допомоги та залишив місце події. В свою чергу, гр. ОСОБА_6 відразу звернувся за телефоном спецлінії « 102» до Святошинського РУ ГУМВС України в місті Києві та повідомив про подію, що сталася. Останній зазначив номерний знак автомобіля, на якому зник з місця події громадянин, котрий заподіяв йому тілесні ушкодження. Вказану інформацію зареєстровано до ЖЄО Святошинського РУ за № 12266 а на місце події було направлено слідчо-оперативну групу. Каретою швидкої медичної допомоги ОСОБА_6 доставлено до КМКЛШМД, де після огляду встановлено діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна рана лобової ділянки зліва, вогнепальне поранення лівого передпліччя, вогнепальне поранення правого стегна, алкогольне сп'яніння.

Цього ж дня працівниками Святошинського встановлено, що автомобіль Hyndai Tucson, номерний знак НОМЕР_1, належить ОСОБА_5, який під час опитування підтвердив факт застосування пристрою Форт-17Р при виникненні конфлікту з невідомим громадянином на пр. Палладіна в м. Києві.

07 квітня 2013 року СВ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві матеріали вказаної події внесено до ЄРДР за № 0005111 та відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 296 Кримінального кодексу України.

Опитаний у ході проведення службового розслідування начальник ЛПМ на ст. Клавдієво ЛВ на ст. Київ-Пасажирський Управління майор міліції ОСОБА_5 пояснив, що не повідомив правоохоронні органи про застосування пристрою Форт-17Р та залишив місце події, оскільки необхідно було доставити до лікарні свою дружину та сина, які перебували у схвильованому стані.

Таким чином, під час службового розслідування встановлено, що 06 квітня 2013 року начальник ЛПМ на ст. Клавдієво ЛВ на ст. Київ-Пасажирський Управління майор міліції ОСОБА_5 не зміг уникнути конфліктної ситуації з гр. ОСОБА_6, застосував відносно останнього спеціальний засіб, споряджений гумовими кулями, Форт-17Р, не повідомив про цей факт правоохоронні органи, не забезпечив надання необхідної медичної допомоги.

Як висновок службового розслідування, на підставі вищезазначених обставин, запропоновано звільнити ОСОБА_5 з органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2013 року у справі № 759/8157/13-к щодо позивача обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягав у забороні залишати житло у період часу з 22 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв., з 08 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., з 14 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв. Даний запобіжний захід в подальшому продовжувався та вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня 2013 року у справі №759/8583/13-к даний запобіжний захід був замінений на тримання під вартою в Київському СІЗО з взяттям позивача під варту в залі судового засідання. Звільнений позивач був з-під варти тільки ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 квітня 2014 року у справі № 11-кп/796/189/2014.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 березня 2015 року у справі № 11-кп/796/201/2015 за результатами розгляду апеляційної скарги позивача на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня 2013 року, апеляційну скаргу залишено без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня 2013 року відносно ОСОБА_5 у порядку ч.2 ст. 404 КПК України змінено в частині призначеного покарання, а саме: звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного за ч.4 ст. 296 КК України основного покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням, з іспитовим строком один рік та на підставі ст.. 76 КК України покладено обов'язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції. В іншій частині оскаржуваний вирок залишено без змін.

Відповідно до ч.4 ст. 72 КАС України, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Відповідно до статті 12 Закону України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» (далі - Дисциплінарний статут), на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання (стаття 13 Дисциплінарного статуту).

Статтею 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року № 230 затверджено Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, який визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні.

Як вбачається із матеріалів справи, на адресу відповідача направлено подання ВВБ на південно-Західній залізниці Департаменту внутрішньої безпеки Міністерства внутрішніх справ України від 18 квітня 2013 року № 18/32-292 про проведення службового розслідування для встановлення причин та умов вчинення ОСОБА_5 надзвичайної події, не доповіді про неї керівництву, а також встановлення на підставі наказу МВС України від 26 березня 2010 року № 90, ступеню провини його безпосередніх та прямих керівників дієвого контролю за підлеглими та притягнення винних до відповідальності.

Відтак, на підставі вищезазначеного подання та спецповідомлення про відкриття кримінального провадження за частиною 1 статті 296 Кримінального кодексу України від 18 квітня 2013 року призначено відповідне службове розслідування.

Пунктом 5.4. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 березня 2013 року № 230 встановлено, що якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Як свідчить висновок службового розслідування, позивачем порушено пункт 12 Тимчасової інструкції про порядок придбання, зберігання, обліку, використання та застосування пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів працівниками суду, правоохоронних органів та їх близькими родичами, а також особами, які беруть участь у кримінальному судочинстві, затвердженої наказом МВС України від 13 червня 2003 року № 379 дск, яким визначено, що після ураження людини особа, яка стріляла, зобов'язана забезпечити надання їй медичної допомоги, у разі потреби.

Крім цього, відповідно до пункту 12 постанови Ради Міністрів Української РСР від 27 лютого 1991 року № 49 «Про затвердження Правил застосування спеціальних засобів при охороні громадського порядку» спеціальними засобами, що застосовуються при охороні громадського порядку, серед іншого, є: патрони і пристрої для їх вітчизняного виробництва, споряджені гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Пунктом 7 зазначеної постанови встановлено, що у кожному випадку застосування спеціальних засобів працівники міліції зобов'язані в найкоротші строки забезпечити подання потерпілим необхідної допомоги, повідомляючи лікарям і медичним закладам, який засіб застосовано в кожному конкретному випадку.

Аналіз вищезазначених приписів свідчить про обов'язок працівника міліції, в разі застосування спеціального засобу невідкладно забезпечити надання їй медичної допомоги, у разі потреби.

Службовим розслідуванням встановлено, що 06 квітня 2013 року начальник ЛПМ на ст. Клавдієво ЛВ на ст. Київ-Пасажирський Управління майор міліції ОСОБА_5 не зміг уникнути конфліктної ситуації з гр. ОСОБА_6, застосував відносно останнього спеціальний засіб, споряджений гумовими кулями, Форт-17Р, не повідомив про цей факт правоохоронні органи, не забезпечив надання необхідної медичної допомоги.

При цьому, вищезазначений висновок службового розслідування позивачем не спростований.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вину позивача у порушенні пункту 12 Тимчасової інструкції повністю доведено під час проведення службового розслідування, що також підтверджується Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня 2013, який відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 12 березня 2015 року набрав законної сили, а тому правомірно прийнято рішення про його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 червня 2014 року залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Петрик І.Й.

Судді: Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.

.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.