Справа № 2а-1870/9464/11
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року м. Київ К/9991/68929/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2012 року

у справі № 2а-1870/9464/11

за позовом ОСОБА_1

до Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Сумської області Державної податкової служби

про скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Сумської області Державної податкової служби (далі - відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 01 червня 2011 року.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2012 року позов був задоволений. Скасовано податкове повідомлення-рішення Охтирської МДПІ Сумської області від 01 червня 2011 року № НОМЕР_1, яким ОСОБА_1 визначено суму податного зобов'язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб у розмірі 17377,59 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 30,12 грн.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2012 року постанову Сумського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2012 року було скасовано. Прийнято нову постанову, якою у задоволені позову було відмовлено.

В касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2012 року і залишити в силі постанову Сумського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2012 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14 грудня 2003 року Охтирського МБТІ ОСОБА_1 володіє на праві приватної власності нежитловою будівлею площею 85,3 м2 по вул. Червоноармійській, 25 у м. Охтирка Сумської області згідно договору купівлі-продажу № ВАЕ 147805 від 31 січня 2003 року (арк. справи 9).

У період з 08 квітня 2003 року по 04 травня 2011 року ОСОБА_1 перебувала на обліку в Охтирській МДПІ Державної податкової служби як фізична особа - підприємець.

10 березня 2009 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (орендарем) та Охтирською міською радою (орендодавцем) був укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для комерційного використання, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до рішення Охтирської міської ради 5-го скликання від 04 грудня 2008 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання договору в оренду та постійне користування земельних ділянок» (пункт 1 договору); договір укладено на п'ять років (пункт 7 договору); річна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 10% нормативної грошової оцінки землі (пункт 8 договору). Зазначений договір оренди зареєстрований в Охтирському міському відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі 08 жовтня 2010 року за № 70 (арк. справи 10-14).

14 жовтня 2010 року позивачем до податкового органу було подано заяву № 6725 про припинення підприємницької діяльності, до якої було додане свідоцтво платника єдиного податку на 2010 рік за № НОМЕР_2 (арк. справи 37).

04 травня 2011 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців було внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за її рішенням (арк. справи 62-63)

Проте, позивач продовжила користування земельною ділянкою згідно зазначеного договору оренди після припинення підприємницької діяльності.

01 червня 2011 року Охтирська ОДПІ Сумської області прийняла податкове повідомлення-рішення № (форми «Ф»), яким згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України визначила ОСОБА_1 суму податкового зобов'язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб в сумі 17377,59 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що податковим органом не було дотримано вимог закону про захист охоронюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, а податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам абзацу 3 пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що оскільки станом на момент припинення підприємницької діяльності позивачем не було припинено дію договору оренди землі у відповідності до положень пункту 32 цього договору, а також зважаючи на те, що позивач залишається фактичним землекористувачем, то нарахування податковим органом позивачу орендної плати за землю за 2011 рік є правомірним.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до підпункту 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податку є землекористувачі.

Згідно з пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до пункту 288.2 статті 288 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об'єктом оподаткування - земельна ділянка, надана в оренду.

Статтею 271 Податкового кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що базою оподаткування за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом, а у разі якщо нормативну грошову оцінку яких не проведено - площа земельних ділянок.

Відповідно до підпункту 14.1.125 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XIII, глави 2 розділу XIV цього Кодексу - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Враховуючи те, що станом на 01 травня 2011 року договір оренди від 10 березня 2009 року дію договору оренди припинено не було, а позивач залишається землекористувачем, то суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачу було правомірно нараховано орендну плата за землю за 2011 рік в порядку, передбаченому для нарахування фізичним особам у сумі 17377,59 грн., яка була розрахована податковим органом за наявності діючого договору оренди землі, в пункті 8 якого визначено, що річна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, у розмірі 10 % нормативної грошової оцінки землі та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Управління Держкомзему у м. Охтирка Сумської області від 04 лютого 2011 року № 878, згідно якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка є предметом договору оренди землі, становить 173775,92 грн. (арк. справи 24).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про правомірність оспорюваного податкового повідомлення та відсутності підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2012 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна