Справа № 805/4926/15-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Куденков К.О.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року справа №805/4926/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Чебанова О.О., при секретарі судового засідання Куленко О.Д., за участю представника позивача Вишневського Є.М., представника відповідача Луценко А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального автотранспортного підприємства 052810 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015р. у справі № 805/4926/15-а (головуючий І інстанції Куденков К.О.) за позовом Комунального автотранспортного підприємства 052810 до Краматорської міської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання дій протиправними та скасування наказу щодо призначення перевірки,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне автотранспортне підприємство 052810 (надалі - позивач, апелянт, КАТП 052810) звернулось до суду із адміністративним позовом ( з урахуванням уточнень) до Краматорської міської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (надалі - відповідач-1, Краматорська міська виконавча дирекція ДО ФСС З ТВП) про визнання протиправними дій щодо призначення перевірки Комунального автотранспортного підприємства 052810; про визнання протиправним та скасування наказу №129-од від 07.09.2015р. про затвердження плану-графіку проведення перевірок страхувальників в частині проведення планової перевірки Комунального автотранспортного підприємства 052810.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року у задоволенні адміністративного позову Комунального автотранспортного підприємства 052810 до Краматорської міської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу - відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності діяв відповідно до законодавства в межах наданих повноважень.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що відповідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2014р. №408 "Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами"; Указу Президента України від 23 липня 1998 року №817/98 "Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності"; п.3 Розділу ІІ "Прикінцевих положень" Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи"; ст.3 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", позивач не мав право проводити перевірку підприємства.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні наполягала, що перевірка була проведена з дотриманням норм законодавства. Відповідач не відноситься до контролюючих органів у розумінні ПК України. Позивач не звільнений від проведення перевірки цільового використання коштів отриманих від ФССЗТВП. Вважала, що суд першої інстанції прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просила залишити апеляційну скаргу без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено що відповідно до п.1 Наказу Краматорської міської виконавчої дирекції ДО ФССЗТВП від 07.09.2015р. №129-од, затверджено план перевірок страхувальників Краматорської міської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в четвертому кварталі 2015 року згідно з додатком.

За додатком до вказаного наказу до плану перевірок включено позивача (номер 16), період який планується перевірити з 01.10.2013р. по 30.09.2015р., тривалість перевірки 2 дні, остання планова перевірка проведена 02.12.2013р. за період з 01.07.2012р. по 30.09.2013р.

Позивач отримав повідомлення відповідача-1 від 28.10.2015р. №18-03-747 щодо проведення планової перевірки з 19.11.2015р. по 09.12.2015р. за період з 01.10.2013р. по 30.09.2015р.

У звіті позивача про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2014р. зазначено, що чистий дохід від реалізації продукції за звітний період становить 15 096 тисяч гривень.

За податковою декларацією позивача з податку на прибуток підприємства за 2014р.від 04.02.2015р. доходи позивача, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування визначені у розмірі 16 171 642,00 грн.

Також, за звітом позивача по коштах загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням за 9 місяців 2015р. вбачається здійснення витрат за рахунок страхових коштів Фонду всього у розмірі 92 691,06 грн.

Спірним в цій справі є можливість проведення перевірки Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідно до: Постанови Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2014р. №408 "Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами"; Указу Президента України від 23 липня 1998 року №817/98 "Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності"; п.3 Розділу ІІ "Прикінцевих положень" Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи"; ст.3 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Згідно зі ст.31 Закону України від 16 січня 2014 року №719-VII "Про Державний бюджет України на 2014 рік" установлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються протягом серпня - грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2014р. №408 "Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами", у зв'язку із запровадженням статтею 31 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами Кабінет Міністрів України постановив:

1. Установити, що надання дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців державними інспекціями та іншими контролюючими органами за переліком згідно з додатком (за винятком перевірок стану підготовки до роботи енергетичних об'єктів суб'єктів електроенергетики та суб'єктів відносин у сфері теплопостачання) здійснюється шляхом прийняття відповідного розпорядження.

2. Надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

3. Міністерствам з урахуванням європейського досвіду опрацювати питання стосовно зменшення кількості контролюючих органів, усунення дублювання, скорочення обсягу та децентралізації функцій і контрольно-наглядової роботи та подати до 1 вересня 2014 р. Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства пропозиції для їх узагальнення та внесення Кабінетові Міністрів України в установленому порядку відповідних проектів актів законодавства.

До передбаченого п.1 вказаної Постанови, до "Переліку державних інспекцій та інших контролюючих органів, яким надаватиметься дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців" належить Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Таким чином, вказаний перелік прийнято з метою реалізації положень безпосередньо ст.31 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", якою запроваджено обмеження на проведення перевірок контролюючими органами у періоді з серпня 2014 - по грудень 2014 року.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, правильним висновок суду першої інстанції, що перелік контролюючих органів за Постановою Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2014р. № 408 "Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами" не розповсюджується на спірні правовідносини.

Відповідно до п.1 Указу Президента України від 23 липня 1998 року №817/98 "Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності" установлено, що органи виконавчої влади, уповноважені від імені держави здійснювати перевірку фінансово-господарської діяльності суб'єктів підприємницької діяльності (далі - контролюючі органи), проводять планові та позапланові виїзні перевірки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що за змістом наведеного положення до контролюючих органів у розумінні Указу Президента "Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності" відносяться органи виконавчої влади, уповноважені від імені держави здійснювати перевірку фінансово-господарської діяльності суб'єктів підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.1, ч.4 та ч.7 ст.14 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року №16/98-ВР встановлено, що страхові фонди є органами, які здійснюють керівництво та управління за визначеними законом видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, провадять акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечують фінансування виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та здійснюють інші функції згідно з затвердженими статутами.

Страхові фонди діють на підставі статутів, що затверджуються у порядку, визначеному законами України за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.1.2 Статуту Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 05 червня 2001 року №9 та зареєстрованого Наказом Міністерством юстиції України № 37/5 від 27 червня 2001 року, визначено, що Фонд є некомерційною самоврядною організацією.

Пунктами 1.6, 1.7 та 1.8 вказаного Статуту передбачено, що Фонд є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в банках, органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, штамп, бланки, а також власну символіку, що затверджується правлінням Фонду.

Фонд набуває прав юридичної особи з дня реєстрації його Статуту в порядку, визначеному законодавством.

Управління Фондом здійснюється на паритетній основі державою, представниками застрахованих осіб і роботодавців.

Управління Фондом здійснюють правління та Виконавча дирекція Фонду. В Автономній Республіці Крим, областях та містах Києві і Севастополі безпосереднє управління здійснюють правління та виконавчі дирекції відповідних відділень Фонду.

Робочими органами Виконавчої дирекції Фонду та його відділень є виконавчі дирекції відділень Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, в містах Києві і Севастополі. У районах та містах республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення за рішенням та в порядку, встановленому правлінням Фонду, можуть створюватися виконавчі дирекції або уповноважені представники відділень Фонду.

Таким чином, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та, відповідно, ДО ФСС З ТВП не є державними органами виконавчої влади. Тобто, на спірні правовідносини не розповсюджується дія Указу Президента від 23 липня 1998 року №817/98 "Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності".

Колегія суддів також зазначає, що Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" направлений на регулювання правовідносин у сфері оподаткування, а також діяльності органів доходів і зборів, а тому підлягають застосуванню поняття, правила та положення, установлені податковим законодавством.

Пунктом 41.1 ст.41 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

У складі контролюючих органів діють підрозділи податкової міліції.

Також, п.41.3 ст.41 Податкового кодексу України передбачено, що повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Розмежування повноважень і функціональних обов'язків контролюючих органів визначається законодавством України.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що п.3 Розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" розповсюджується виключно на перевірки, які здійснюють органи доходів і зборів як контролюючі органи.

Таким чином, приписи п.3 Розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Крім того, відповідно до п.6 Розділу VII "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що до завершення заходів, пов'язаних з утворенням Фонду соціального страхування України та його робочих органів, виконання функцій та завдань, передбачених цим Законом, забезпечують у межах компетенції відповідні виконавчі дирекції та їх робочі органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Також, згідно п.9 Розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що нормативно-правові та розпорядчі акти Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності діють до затвердження відповідних рішень Фондом.

Згідно з п.2.3 Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, затвердженої Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010р. №29, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 березня 2011р. за №393/19131, встановлено, що органи Фонду здійснюють планові та позапланові перевірки.

За приписами п.3.2 Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, передбачено, що планові перевірки проводяться згідно з планами-графіками органу Фонду. Перевірці підлягають документи за звітні періоди поточного та попередніх років, за які не здійснювалась перевірка.

Формування планів-графіків проведення планових перевірок страхувальників органом Фонду здійснюється щокварталу. До 20 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому, формується план-графік, який затверджується наказом керівника робочого органу Фонду (керівника виконавчої дирекції відділення Фонду).

У відповідності до п.3.3 вказаної Інструкції встановлено, що періодичність проведення планових перевірок визначається залежно від таких критеріїв, як наявність (відсутність) витрат, заборгованості по коштах Фонду станом на 01.01.2011 та в наступних звітних періодах, кількості працівників.

Щороку проводяться перевірки страхувальників з чисельністю працівників 250 осіб і більше за наявності витрат по коштах Фонду.

У випадку відсутності порушень по використанню коштів Фонду, що встановлено попередньою перевіркою, наступна перевірка такого страхувальника проводиться не раніше ніж через два роки після проведення попередньої перевірки.

Не рідше одного разу на два роки проводяться перевірки страхувальників з чисельністю працівників від 25 до 249 осіб за наявності витрат по коштах Фонду.

У випадку відсутності порушень по використанню коштів Фонду, що встановлено попередньою перевіркою, наступна планова перевірка такого страхувальника проводиться не раніше ніж через три роки після проведення попередньої перевірки.

Не рідше одного разу на три роки проводяться перевірки страхувальників з чисельністю менше 25 осіб за наявності витрат по коштах Фонду.

У випадку відсутності порушень по використанню коштів Фонду, що встановлено попередньою перевіркою, наступна планова перевірка такого страхувальника проводиться не раніше ніж через чотири роки після проведення попередньої перевірки.

Перевірки страхувальників, що здійснюються за період їх діяльності до 1 січня 2011 року, відповідно до пункту 1.4 цієї Інструкції проводяться органами Фонду одноразово.

Таким чином, спірний наказ в оскаржуваній частині прийнято у відповідності до наведених законодавчих приписів.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на додані до справи роз'яснення (позицію) від 28.10.2015р. Державної регуляторної служби України та Ради бізнес-омбудсмена у позиції щодо дії мораторію на проведення перевірок бізнесу, оскільки такі роз'яснення (позиція) не мають нормативного характеру та не є обов'язковими для сторін.

Також, апелянт в доводах апеляційної скарги посилається на п.7 ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", яким передбачено, що у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого відповідно до закону, припускає неоднозначне тлумачення прав і обов'язків суб'єкта господарювання або органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб, рішення приймається на користь суб'єкта господарювання.

За приписами ч.2 ст.12 Закону України від 23 вересня 1999 року №1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що на відносини у сфері здійснення контролю за своєчасністю подання та достовірністю поданих роботодавцем відомостей щодо отримання коштів Фонду та дотримання порядку їх використання не поширюється дія Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Таким чином, колегія суддів зазначає, що в даному випадку відсутня колізія між нормативними актами чинного законодавства, оскільки в обґрунтування позову позивач посилається на приписи п.3 Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", які регулюють суспільні правовідносини у сфері оподаткування, але спірні в межах цієї справи правовідносини виникли у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст.3 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" встановлено, що органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику.

Колегія суддів звертає увагу, що в зазначеному Законі мова йде про заборону здійснення державного нагляду у сфері господарської діяльності.

Частиною 1 статті 3 ГПК України визначено, що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Тобто, в даному випадку перевірка виконавчою дирекцією Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності цільового використання коштів не є перевіркою у сфері господарської діяльності.

Таким чином, посилання апелянта на ст.3 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" є безпідставним.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

Повний текст ухвали складений 25 січня 2016 року.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального автотранспортного підприємства 052810 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 р. у справі № 805/4926/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 р. у справі № 805/4926/15-а - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.

Рішення може бути оскаржена протягом двадцяти днів після складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

О.О.Чебанов