Справа № 320/9771/15-а
Суддя: Урупа І. В.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 25.01.2016
Справа № 320/9771/15-а.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Урупа І.В., при секретарі Литвиненко В.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу із обслуговування стаціонарного посту роти Дорожньо-патрульної служби при Головному управлінні національної поліції в Кіровоградській області Попова Олександра Олександровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ПС 2 №191146 від 16.11.2015 року, відповідно до якої на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., посилаючись на те, що 16 листопада 2015 року він рухався на власному автомобілі Toyota Highlander, державний номер НОМЕР_1 та о 15-41 год. на 244 км. Автомобільної дороги Київ-Знам'янка де був зупинений відповідачем, інспектором ДАІ Поповим О.О., який звинуватив його у тому, що в порушення вимог п. 16.3 правил дорожнього руху він зупинив автомобіль за розміткою стоп-лінії, здійснивши маневр на заборонений сигнал світлофору. На підставі зазначеного факту, відповідачем було складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності АП2 №264209, на підставі якого на нього було накладено штраф у розмірі 425 гривень. З даним протоколом та постановою він не згоден. 16.11.2015 року він дійсно рухався у своєму автомобілі по автомобільній дорозі Київ-Знам'янка зі швидкістю близько 30-40 км/год та під'їжджаючи до перехрестя, збираючись повернути ліворуч, відчув, що у нього різко почав підвищуватися внутрішньочерепний тиск, що пов'язано із його захворюванням, так як він інвалід другої групи. Тому вирішив тут же переїхати на протилежний бік дороги, до стоянки автомобілів посту ДПС, де мав би можливість прийняти необхідні ліки. Він звернув увагу на сигнал світлофора, який був на момент перетинання стоп-лінії зеленим та бачив, що на дорозі у всіх напрямках немає транспортних засобів і не створює аварійної обстановки, хоча на час завершення маневру світлофор на протилежному боці перехрестя вже змінився на червоний, та продовжив виконувати маневр. Зупинившись на стоянці прийняв ліки, і через деякий час до нього підійшов відповідач і почав складати протокол. У протоколі та постанові інспектором не зазначено наявних свідків, не враховано їхні свідчення. Інспектором не роз'яснювались йому права, як особі, відносно якої складався протокол та виносилась постанова.

Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява, в якій просить розглянути справу у його відсутність, просить відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення оголосити йому усне зауваження, у зв'язку з важким матеріальним станом, посилаючись на те, що він є пенсіонером, інвалідом другої групи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, просить розглянути справу у його відсутність, надав письмові заперечення, в яких посилається на те, що його дії при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та при винесенні постанови відносно позивача вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений законодавством України, обґрунтовано, добросовісно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням прав особи на участь в процесі прийняття рішення.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даному випадку не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково.

16 листопада 2015 року інспектор взводу із обслуговування стаціонарного посту роти Дорожньо-патрульної служби при Головному управлінні національної поліції в Кіровоградській області Попов О.О. склав адміністративний протокол, в якому зазначив, що ОСОБА_1 16.11.2015 року, приблизно о 15-41 годин на 0 км.+25 м. автодороги Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв, керуючі автомобілем Toyota Highlander, державний номер НОМЕР_1, на перехресті під час надання переваги в русі транспортному засобу зупинив автомобіль за дорожньою розміткою «Стоп-лінія» на заборонений «червоний» сигнал світлофору, чим порушив п.163 ПДР України.

Цього ж дня на підставі протоколу про адміністративне правопорушення інспектор Попов О.О. виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і наклав на нього штраф у розмірі 425 грн.

Суд вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні постанови порушень діючого законодавства з боку інспектора допущено не було. Ці документи відповідають вимогам ст. ст. 256 та 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин), працівники Державної автомобільної інспекції, які мають спеціальні звання мають право розглядати справи та накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення передбачені частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до цих вимог закону відповідач розглянув справу та виніс постанову по справі.

Відповідач правильно прийшов до висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення, згідно зі ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення враховується характер здійснених правопорушень, особу правопорушника, ступень його вини, майнове становище, обставини пом`якшуючи і обтяжуючи відповідальність.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу (посадової особи), яка винесла постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, з'ясованих під час розгляду справи; зазначення нормативно-правового акту, яким передбачена відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

При винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності пом'якшуючи його вину обставини не з'ясовувались та не враховувались.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, а саме, постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі) або до районного, міського районного в місті, міського або міськрайонного суду, в порядку, визначеному Кодексу України про адміністративні правопорушення, з особливостями, встановленими Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішень суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компенсації (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган, (посадова особа), при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність та обґрунтованість винесеної постанови та може скасувати постанову та закрити справу, змінити міру стягнення в рамках, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, але, щоб стягнення не було посилене.

Відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності скоєного адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Позивач до адміністративної відповідальності не притягувався, скоєне ним правопорушення не потягло настання будь-яких негативних наслідків. З урахуванням характеру та обставин правопорушення, суд визнає його малозначним, та вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та оголосити йому усне зауваження. При цьому, суд також приймає до уваги матеріальне становище позивача, який є пенсіонером та інвалідом другої групи.

Посилання позивача на те, що при розгляді справи йому не було роз'яснено права безпідставні.

З протоколу про адміністративне правопорушення, що є доказом у справі про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 було роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, він був повідомлений про розгляд адміністративної справи на місці вчинення правопорушення, про що свідчить його особистий підпис, проти скоєння адміністративного правопорушення не заперечував.

Згідно з частиною другою статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Проте, положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України втратили чинність як такі, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з рішенням Конституційного суду № 3-рп/2015 від 08 квітня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 41, 69, 71, 162 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст.ст.22, 33, 122 ч. 2, 286, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу із обслуговування стаціонарного посту роти Дорожньо-патрульної служби при Головному управлінні національної поліції в Кіровоградській області Попова Олександра Олександровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 №191146 від 16.11.2015 року, винесену інспектором взводу із обслуговування стаціонарного посту роти Дорожньо-патрульної служби при Головному управлінні національної поліції в Кіровоградській області Поповим Олександром Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності передбаченої ст. 122 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та оголосити йому усне зауваження.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: