Справа № 341/1276/15-а
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року Справа № 876/10067/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Левицької Н.Г., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання провести перерахунок призначеної пенсії,

ВСТАНОВИВ :

14 липня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області (далі - УПФ України в Галицькому районі) в перерахунку йому пенсії з урахуванням архівних довідок про заробітну плату та відмову врахувати періоди роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 22.01.1982 року по 01.04.1999 року, з 21.04.1999 року по 18.12.2009 року, з 11.05.2010 року по 31.10.2010 року в пільговому обчисленні, а саме 1 рік за 1 рік і 6 місяців роботи;

зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати за період з 01.09.1991 року по 31.08.1996 року, яка відображена в архівних довідках архівного відділу адміністрації м. Нижнєвартовськ Російської Федерації від 22.01.2009 року за № № 3-12, 3-13, 3-14, та врахувати при її обчисленні відповідні суми в повному обсязі;

зобов'язати УПФ України в Галицькому районі провести йому перерахунок пенсії з врахуванням довідок про заробіток за № № 587 та 588 від 12.02.2015 року, виданих ООО «Самотлортранс», довідки про заробіток за № 35 від 10.02.2015 року, виданої ООО «Недра», та врахувати при її обчисленні відповідні суми;

зобов'язати УПФ України в Галицькому районі врахувати періоди роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 22.01.1982 року по 01.04.1999 року, з 21.04.1999 року по 18.12.2009 року, з 11.05.2010 року по 31.10.2010 року в пільговому обчисленні, а саме 1 рік за 1 рік і 6 місяців роботи, та здійснити перерахунок його пенсії з 11.01.2015 року та виплатити недоотримані суми.

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2015 року у справі № 341/1276/15-а позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано дії УПФ України в Галицькому районі щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії з врахуванням архівних довідок про заробітну плату та відмови врахувати періоди роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з 22.01.1982 року по 01.04.1999 року, з 21.04.1999 року по 18.12.2009 року, з 11.05.2010 року по 31.10.2010 року в пільговому обчисленні, а саме, 1 рік роботи за 1 рік і 6 місяців роботи.

Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати за період з 01.09.1991 року по 31.08.1996 року, яка відображена в архівних довідках архівного відділу адміністрації м. Нижнєвартовськ Російської Федерації від 22.01.2009 року за № № 3-12, 3-13, 3-14, та врахувати при її обчисленні відповідні суми в повному обсязі.

Зобов'язати УПФ України в Галицькому районі провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії з врахуванням довідок про заробіток за № № 587 та 588 від 12.02.2015 року, виданих ООО «Самотлортранс», довідки про заробіток за № 35 від 10.02.2015 року, виданої ООО «Недра», та врахувати при її обчисленні відповідні суми;

Зобов'язати УПФ України в Галицькому районі врахувати періоди роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 22.01.1982 року по 01.04.1999 року, з 21.04.1999 року по 18.12.2009 року, з 11.05.2010 року по 31.10.2010 року в пільговому обчисленні, а саме, 1 рік роботи за 1 рік і 6 місяців роботи, здійснити перерахунок пенсії з 03 липня 2015 року та виплатити недоотримані суми.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просив зазначену постанову скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивачем не надано відповідний трудовий договір чи довідку, що уточнює особливий характер роботи та умов праці в районах Крайньої Півночі, а тому немає підстав для зарахування стажу роботи позивача у спірний період у півтора кратному розмірі.

Позивач у ході апеляційного розгляду заперечив обґрунтованість доводів апелянта, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник відповідача на виклик апеляційного суду не прибув, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що факт роботи позивача у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, в спірні періоди підтверджується трудовою книжкою та відповідними довідками, у яких зазначено про розповсюдження на позивача пільг, передбачених Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Крім того, право позивача на включення для обчислення пенсії заробітної плати в повному обсязі за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, а саме 60 місяців підряд з 01.09.1991 року по 31.08.1996 року та заробітна плата за період з 2000 року по 2010 рік гарантоване міжнародною Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач у період з 22.01.1982 року по 01.04.1999 року, з 21.04.1999 року по 18.12.2009 року, з 11.05.2010 року по 31.10.2010 року працював у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, що також підтверджується довідкою НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 07.11.2014 року за № 19А-з802, відповідно до якої з 22.01.1982 року по 01.01.1988 року він працював в Долинському управлінні технологічного транспорту в місцевості, прирівняній до районів Крайньої півночі, на Самотлорському родовищі в с. Запорний Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області Російської Федерації. Про це також свідчать архівні довідки архівного відділу адміністрації м. Нижнєвартовськ Російської Федерації від 22.01.2009 року за № № 3-12, 3-13, 3-14, а також уточнююча довідка від 12.07.2010 року за № 188, видана ООО «Самотлортранс», відповідно до якої з 01.07.2000 року по 18.12.2009 року він працював в цьому підприємстві, яке знаходиться в м. Нижнєвартовськ Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області Російської Федерації.

Відповідно до абзаців першого та другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу від 10 лютого 1960 року, постанови № 148, Указу від 26 вересня 1967 року.

Указом від 10 лютого 1960 року передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Статтею 5 цього Указу встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Аналогічні умови щодо застосування пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, передбачені й Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженою постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.

Абзацом першим пункту 5.9 Положення про вахтовий метод встановлено, що працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, з врахуванням змін та доповнень, внесених статтями 1 та 2 Указу від 26 вересня 1967 року.

Таким чином, пільги передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, в тому числі зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються на працівників, що працювали вахтовим методом.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що на працівників, які працювали вахтовим методом в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, а додаткові пільги, передбачені статтею 5, зокрема зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 27 жовтня 2015 року у справі № 338/1079/14-а при перегляді ухвали Вищого адміністративного суду від 28 травня 2015 року.

Разом з тим, слід погодитися з думкою суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 з врахуванням заробітної плати за період з 01.09.1991 року по 31.08.1996 року, яка відображена в архівних довідках архівного відділу адміністрації м. Нижнєвартовськ Російської Федерації від 22.01.2009 року за № № 3-12, 3-13, 3-14 та враховувати при її обчисленні відповідні суми в повному обсязі, а також з врахуванням довідок про заробіток за № № 587 та 588 від 12.02.2015 року, виданих ООО «Самотлортранс», довідки про заробіток за № 35 від 10.02.2015 року, виданої ООО «Недра» та враховувати при її обчисленні відповідні суми.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з Положенням про порядок призначення та виплати державних пенсій від 03.08.1972 року, Законом СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» від 15.05.1990 року особам, які проживали у районах, де до заробітної плати робітників і службовців встановлені районні коефіцієнти, при призначенні пенсій враховувалася фактична заробітна плата, обчислена із застосуванням районного коефіцієнта.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем були надані архівні довідки архівного відділу адміністрації м. Нижнєвартовськ Російської Федерації від 22.01.2009 року за № 3-12 (в якій відображені суми заробітної плати з включенням районного коефіцієнту та північної надбавки), №№ 3-13, 3-14 (в яких відображені суми заробітної плати з включенням районного коефіцієнту), довідки про заробіток за № № 587 та 588 від 12.02.2015 року, виданих ООО «Самотлортранс» та довідки про заробіток за № 35 від 10.02.2015 року, виданої ООО «Недра» (без врахування районного коефіцієнта та північної надбавки).

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції інстанції, позивачу слід перерахувати пенсію з врахуванням заробітку, зазначеному у вказаних довідках.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору у частині задоволення вимог позивача судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення позову.

Розподіл судових витрат провести у відповідності до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2015 року у справі № 341/1276/15-а у частині задоволення позову ОСОБА_2 скасувати і прийняти нову, якою ці позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії з врахуванням архівних довідок про заробітну плату.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з врахуванням заробітної плати за період з 01 вересня 1991 року по 31 серпня 1996 року, що відображена в архівних довідках архівного відділу адміністрації м. Нижнєвартовськ Російської Федерації від 22 січня 2009 року за № № 3-12, 3-13, 3-14.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії з врахуванням довідок про заробіток за № № 587 та 588 від 12 лютого 2015 року, виданих ООО «Самотлотранс», довідки про заробіток за № 35 від 10 лютого 2015 року, виданої ООО «Недра».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області судовий збір в сумі 40 (сорок) грн. 20 коп. на рахунок за реквізитами: державний бюджет Галицького району м. Львова, , рахунок 1004, банк одержувача ГУДКСУ у Львівській області, МФО банку 825014, призначення платежу: судовий збір, код 34668371.

У решті постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Н.Г.Левицька

Л.П.Іщук

Постанова у повному обсязі складена 21 січня 2016 року.