Справа № 826/22985/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

27 січня 2016 року № 826/22985/15
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., вирішив у письмовому провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доГенерального штабу Збройних Сил України
провизнання протиправними та скасування наказу в частині
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Генерального штабу Збройних Сил України, в якому просить визнати протиправним та скасувати пункт 4 наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 31.08.2015 № 337 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді попередження про неповну службову відповідність начальника відділу експлуатації та технічної підготовки управління організаційно-планового та експлуатації Центрального автомобільного управління Збройних Сил України Озброєння Збройних Сил України полковника ОСОБА_1 .
Позовні вимоги мотивовані незаконними діями начальника Генерального штабу Збройних Сил України Про результати службового розслідування в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді попередження про неповну службову відповідність начальника відділу експлуатації та технічної підготовки управління організаційно-планового та експлуатації Центрального автомобільного управління Збройних Сил України Озброєння Збройних Сил України полковника ОСОБА_1 , що полягають у прийнятті наказу від 31.08.2015 № 337 відносно позивача п. 4.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з тих підстав, що спірний пункт наказу від 31.08.2015 № 337 не відповідає дійсності, оскільки не підтверджуються належними доказами, а тому підлягає скасуванню.
Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в їх задоволенні. Обґрунтовуючи заперечення на позовні вимоги зазначив, що позивачем було допущено дисциплінарний проступок, що підтверджено матеріалами службового розслідування, а тому застосування до позивача дисциплінарного стягнення є правомірним. Також пояснив, що під час проведення службового розслідування відносно позивача відповідачем не було порушено вимог чинного законодавства, отже підстави для задоволення позову відсутні.
В судовому засіданні 10.12.2015 року за згодою представників сторін, відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, судом було ухвалено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , відповідно до наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.04.2011 р. №221 призначений начальником відділу експлуатації та технічної підготовки управління організаційно-планового та експлуатації Центрального автомобільного управління Збройних Сил України Озброєння Збройних Сил України.
Позивач у Збройних Сил України проходить службу з 1989 р.
Відповідно до п. 4 наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 337 від 31.08.2015 р. за неналежне виконання розпорядження начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.12.2014 р. № 342/9897т та за порушення вимог статей 16, 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, на начальника відділу експлуатації та технічної підготовки управління організаційно-планового та експлуатації Центрального автомобільного управління Збройних Сил України Озброєння Збройних Сил України Комара С.М. було накладено дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність.
Даний наказ прийнято на підставі висновків Акту про результати службового розслідування від 30.07.2015 р.
На підставі наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.07.2015 р. № 253 «Про призначення службового розслідування» було проведено службове розслідування з метою з`ясування причин та умов не виконання вимог начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України щодо обладнання бойової техніки пристроями для встановлення кулеметів ДШК та встановлення ступеня вини посадових осіб.
Для проведення службового розслідування було створено комісію, голові комісії доручено провести службове розслідування у строк до 30.07.2015 р.
Акт про результати службового розслідування від 30.07.2015 р. затверджено начальником Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України 03.08.2015 р.
Підставою для призначення службового розслідування стало доручення тимчасово виконуючого обов`язки першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 01.07.2015 р. №1138т за підсумками наради під головуванням начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, що відбувалася 29.06.2015р. за результатами, якої визначено завдання з`ясувати причини та умови невиконання вимог начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України щодо обладнання бойової техніки пристроями для встановлення кулеметів ДШК та встановлення ступеня вини посадових осіб.
Так, службовим розслідуванням було встановлено наступне:
відповідно до пункту 2 телеграми начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.12.2014 р. № 342/9897т начальнику озброєння було визначено завдання:
організувати розробку робочої конструкторської документації на дообладнання МТ-ЛБ-АТ баштою БТР-60 (БТР-70);
спільно з Департаментом розробок і закупівлі озброєння та військової техніки Міністерства оборони України визначити виконавця з дообладнання МТ-ЛБ-АТ баштою БТР-60 (БТР-70).
За результатами опрацювання вказаної телеграми тимчасово виконуючим обов`язки командувача Сухопутних військ Збройних Сил України генерал-лейтенантом ОСОБА_2 за №116/10/14523 від 09.12.2014 р. надано доповідь, відповідно до якої, встановити на МТ-ЛБ-АТ башту БТР-60 конструктивно неможливо та розглянуто можливість встановлення 12,7 мм станкового кулемету Дегтярьова-Шпагіна зразка 1938/1346 років (далі ДШКМ) у броньовану башту ТКБ-01 МТ-ЛБ-АТ. Такий варіант розміщення також неможливий у зв`язку з невідповідними розмірами башти та кулемета ДШКМ.
Наряду із цим військовою частиною НОМЕР_1 (конструкторсько-технологічний центр Озброєння) опрацьовано можливість встановлення додаткового озброєння іншими варіантами. Один із таких варіантів було погоджено 09.12.2014 р. генерал-лейтенантом ОСОБА_3 .
У командуванні Сухопутних військ Збройних Сил України відпрацьовані оперативно-тактичні вимоги (ОТВ), які 12.12.2014 р. затверджені тимчасово виконуючим обов`язки командувача Сухопутних військ Збройних Сил України генерал-лейтенантом Борискіним Ю.В.
Відповідно до пункту 2 розпорядження начальника Озброєння Збройних Сил України від 10.12.2014 р. №217 начальнику Центрального автомобільного управління Збройних Сил України Озброєння Збройних Сил України визначено:
спільно з Департаментом розробок і закупівлі озброєння та військової техніки Міністерства оборони України визначити виконавця з дообладнання МТ-ЛБ-АТ кулеметом ДШКМ;
спільно із виконавцем дообладнання МТ-ЛБ-АТ кулеметом ДШКМ визначити потребу у коштах на проведення зазначених робіт та надати до Головного фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України для фінансування зазначеного заходу.
Контроль за виконанням даного розпорядження покладено на начальника Центрального автомобільного управління Збройних Сил України Озброєння Збройних Сил України.
Розпорядженням від 25.12.2014 р. № 29571/с у додаток до №342/10400 від 22.12.2014 р. позивачу було доручено продовжувати роботу.
Телеграмою від 28.02.2015 р. №342/1499тлг начальник Озброєння Збройних Сил України вимагає (пропонує) начальникам автомобільних служб Командування Сухопутних військ Збройних Сил України здійснити закупівлю броньованих листів, про результати виконання розпорядження доповісти через начальника Центрального автомобільного управління Збройних Сил України Озброєння Збройних Сил України до 05.03.2015 р. Контроль за виконанням даного розпорядження покладено на начальника Центрального автомобільного управління Збройних Сил України Озброєння Збройних Сил України.
Згідно розпорядження генерал-лейтенанта Хижого В.М. від 22.05.2015 р. №14145/с позивачу було доручено врахувати доповідь №9229/з, 342/4511 від 21.05.2015 р. та відповідно опрацювати порушене питання згідно з рішенням заступника Міністра оборони України.
Відповідно до доповіді Озброєння Збройних Сил України від 16.07.2015 р. №342/6894, виконання завдання обладнання пристроями для встановлення кулеметів ДШКМ на МТ-ЛБ-АТ покладено на начальника Центрального автомобільного управління Збройних Сил України Озброєння Збройних Сил України (далі ЦАВТУ) генерал-майора Сергія О.П. (Наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 27.05.2015 р. №110 (по стройовій частині) відрядити до штабу АТО з 25.05.2015 р. до окремого розпорядження).
Начальником ЦАВТУ генерал-майором Сергієм О.П. безпосередньо виконання завдання по обладнанню автомобільної техніки пристроями для встановлення кулеметів ДШКМ на МТ-ЛБ-АТ покладено на відділ експлуатації та технічної підготовки управління організаційно-планового та експлуатації ЦАВТУ, тобто на полковника ОСОБА_1 начальника відділу експлуатації та технічної підготовки управління організаційно-планового та експлуатації ЦАВТУ Озброєння Збройних Сил України.
Так, згідно пп. 2 п. 3 пропозицій акта службового розслідування запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності владою начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України за неналежне виконання службових обов`язків, невиконання доручення начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 25.12.2014 р. №29571/С, як безпосереднім виконавцем, неналежної організації роботи у підпорядкованому підрозділі по виконанню зазначеного доручення пов`язаного з дообладнанням бойової техніки поворотними платформами з броньованим захистом кулеметника та кулеметом ДШКМ, порушення вимог статей 11, 16, 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, щодо впевнених самостійних дій вимогливості по виконанню визначених завдань підлеглим на начальника відділу експлуатації та технічної підготовки управління організаційно планового та експлуатації Центрального автомобільного управління Збройних Сил України Озброєння Збройних Сил України полковника ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення "попередження про неповну службову відповідність".
При цьому, судом встановлено, що встановлення поворотної платформи з броньовим захистом кулеметника та 12,7 мм кулеметом ДШКМ на легкий багатоцільовий гусеничний транспортер-тягач МТ-ЛБ є модернізацією та повинно здійснюватися відповідно до вимог Положення про організацію розроблення (модернізації) озброєння та військової техніки для потреб Збройних Сил України затвердженого наказом Міністра оборони України від 10.08.2010 № 416.
Відповідно до Положення про Центральне автомобільне управління Збройних Сил України Озброєння Збройних Сил України завдання з проведення модернізації (дообладнання) автомобільної техніки на відділ експлуатації та технічної підготовки управління організаційно-планового та експлуатації (далі - відділ) не покладено.
Згідно розпорядження начальника Озброєння Збройних Сил України від 10.12.2014р. №217 було визначено завдання 482 конструкторсько-технологічному центру (далі - 482 КТЦ), після отримання тактико-технічного завдання (далі - ТТЗ) на дообладнання МТ-ЛБ організувати розроблення робочої конструкторської документації (далі - РКД) та передати за окремим розпорядженням встановленим порядком обліковану копію РКД визначеному виконавцю.
ТТЗ на дообладнання МТ-ЛБ поворотними платформами з броньовим захистом кулеметника та 12,7 мм кулеметом ДШКМ розроблене Центральним науково-дослідним інститутом озброєння та військової техніки Збройних Сил України (далі - ЦТГДТ ОВТ) було затверджене начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України 08.01.2015р.
Державним підприємством Харківський автомобільний завод (далі - ДП ХАЗ) до кінця грудня 2014 року було виготовлено 62 поворотні платформи з кріпленням 12,7 мм кулемета ДШКМ без броньового захисту кулеметника, та на початку січня передано до 14 омбр, з яких 31 шт. була встановлена на МТ-ЛБ, а 31 шт. передано без встановлення на МТ-ЛБ.
ДП ХАЗ було виготовлено 62 поворотних платформи з кріпленням 12,7 мм кулемета ДШКМ без броньового захисту, а тактико-технічним завданням було передбачено броньовий захист.
ДП ХАЗ передали поворотні платформи без проведення попередніх випробувань, які передбачені ст. 19 Порядку розроблення, освоєння та випуску нових видів продукції оборонного призначення, а також припинення існуючих видів такої продукції', затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2013р. № 120. В подальшому невиконання зазначеного заходу призвело до того, що всі платформи прийшлося доробляти та переустановлювати у військових частинах НОМЕР_3 (с. Нова Любомирка Рівненської обл.) та А4559 (смт Оржів Рівненської обл.).
В подальшому на підставі затвердженого ТТЗ 13.02.2015 р. за розпорядженням начальника ЦАВТУ 482 КТЦ комплект ескізного РКД було передано до ЦАВТУ та в подальшому до військової частини НОМЕР_4 для виготовлення дослідного зразка для проведення випробувань.
За результатами доопрацювання дослідного зразка було переопрацьовано ТТЗ, яке затверджене начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України 15.03.2015,

482 КТЦ до 25.03.2015 р. був розроблений новий комплект РКД.
Технічні умови на поворотну платформу для кріплення ДШКМ на гусеничний тягач МТ-ЛБ, затверджені начальником ЦАВТУ і зареєстровані в Бюро кодифікації у військовій сфері Збройних Сил України від 27.03.2015 №000332;
ЦНДІ ОВТ були розроблені Програма та методики визначальних випробувань поворотної платформи з броньовим захистом кулеметника для легкого багатоцільового гусеничного транспортера-тягача МТ-ЛБ з встановленням 12,7 мм кулемета ДШКМ, які затверджені 29.03.2015 начальником Озброєння Збройних Сил України.
Після попередніх випробувань у військовій частині НОМЕР_4 , у зв`язку з тим, що на ДП ХАЗ не проводилися попередні випробування та не було виготовлено броньовий захист кулеметника, інженерно-технічному складу військової частини НОМЕР_4 довелося вносити технічні зміни по доопрацюванню та встановленню в конструкцію поворотної платформи додаткового механізму горизонтального повороту, необхідність встановлення якого було підтверджено комісією під час проведення випробувань на 233 ЗВП.
З метою вивчення можливості встановлення механізму горизонтального повороту платформи та визначення шляхів усунення проблемних питань, що виникли під час попередніх випробувань, розпорядженням тимчасово виконуючого обов`язки першого заступника начальника Озброєння Збройних Сил України від 04.04.2015 № 342/3368 тлг з 06.04 по 11.04.2015 до військової частини НОМЕР_4 був відряджений представник 482 КТЦ.
Відповідно до наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 09.04.2015 р. № 147 Про проведення визначальних випробувань поворотної платформи з броньовим захистом кулеметника та 12,7 мм кулеметом ДШКМ з 14.04 по 20.04.2015 визначеною комісією на 233 ЗВП було перевірено бойові, технічні та експлуатаційні характеристики поворотної платформи.
За результатами випробувань комісією було надано пропозиції щодо необхідності встановлення механізму горизонтального повороту платформи та підвищення рівня захисту лобової проекції броньового захисту кулеметника до 6-го класу відповідно до ДСТУ 3975-2000.
Зазначені пропозиції були оформлені у вигляді доповнення до ТТЗ та 28.04.2015 р., затверджені начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України.
В подальшому військова частина виготовляла та встановлювала броньовий захист на поворотні платформи, при цьому, основним проблемним питанням була процедура закупівлі броньових листів.
Так, позивачу було поставлено завдання до 30.05.2015 організувати виготовлення та встановлення броньового захисту кулеметника на 31 од. МТ-ЛБ яке було виконано у визначений термін, а в подальшому щоб прискорити комплектування 2 мб 14 омбр було визначено виготовити ще 10 комплектів до 28.06.2015, які були виготовлені і транспортом військової частини НОМЕР_4 були доставлені 27.06.2015 на 235 ЗВП, на якому знаходилася 14 омбр.
Докази на підтвердження того, що терміни, які зазначені у доповіді начальника Озброєння Збройних Сил України від 23.04.2015 № 10878/С начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу Збройних Сил України щодо доукомплектування батальйонів 14 омбр визначалися саме позивачем, суду не надано.
Таким чином, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження неналежного виконання позивачем службових обов`язків.
Так, судом встановлено, що позивач у своїй роботі керується Конституцією України, законами України, Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 548 «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статут) та Положенням про Центральне автомобільне управління Збройних Сил України Озброєння Збройних Сил України, затверджене начальником Озброєння Збройних Сил України від 08.12.2011 №361 дск (далі Положення).
Згідно пунктів 11, 16 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Пунктами 28, 29, 30 Статуту передбачено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.
За своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.
Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.
Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.
Відповідно пункту 3.6 Положення начальник відділу експлуатації та технічної підготовки управління організаційно-планового та експлуатації Центрального автомобільного управління Збройних Сил України Озброєння Збройних Сил України відповідно разом з іншими напрямками діяльності відповідає за:
організацію та координацію роботи відділу з питань виконання основних заходів, які проводяться у Центральному управлінні;
надання пропозицій в проекти настанов, наказів, директив та інших правових актів Кабінету Міністрів України Міністра оборони України, начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, начальника Центрального управління;
розробку керівних документів з питань експлуатації автомобільної техніки та технічної підготовки, які видаються Центральним управлінням;
участь в розробці документів бойової та мобілізаційної готовності Центрального управління і організації їх виконання з питань експлуатації автомобільної техніки;
участь в проведені командно-штабних навчань, командно-штабних тренувань, спільних та роздільних штабних тренувань, які проводяться з Центральним управлінням;
підготовку матеріалів облікової та звітної документації по автомобільній службі згідно табелю термінових донесень відповідно до завдань, покладених на Відділ;
участь у перевірках автомобільної служби видів Збройних Сил України, родів військ та спеціальних військ;
контроль організації експлуатацією автомобільної техніки в Збройних Силах України відповідно діючих керівних і нормативно-технічних документів;
організацію проведення гарантійного і післягарантійного технічного обслуговування підприємствами промисловості України та гарантійного нагляду за автомобільною технікою;
організацію розробки проектів постанов Кабінету Міністрів України, наказів і директив Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, наказів та розпоряджень начальника Озброєння Збройних Сил України, начальника Центрального автомобільного управління з питань, що входять до компетенції Центрального управління та контроль їх виконання у Збройних Силах України;
узгодження та подання на затвердження порадників та положень з питань експлуатації автомобільної техніки Збройних Сил України та технічної (автомобільної) підготовки фахівців автомобільної служби;
організацію взаємодії з відповідними управліннями центрального апарату Міністерства оборони України з питань експлуатації автомобільної техніки, підтримання її у боєздатному стані та технічної (автомобільної) підготовки фахівців автомобільної служби
підготовку пропозицій щодо планування фінансування експлуатації автомобільної техніки та технічної (автомобільної) підготовки фахівців автомобільної служби за відповідними статтями кошторису Міністерства оборони України, забезпечення контролю за доцільними і економічно обґрунтованими витратами виділених коштів;
організацію відпрацювання звітів про експлуатацію автомобільної техніки в Збройних Силах України та технічну підготовку фахівців автомобільної служби;
організацію обліку паркового устаткування та військово-навчального майна за закріпленою за номенклатурою Центрального управління;
розподіл і надання дозволу на видачу нормативно-технічних документів, плакатів, бланків облікових і звітних документів, які зберігаються на Центрах, базах, підпорядкованих Центральному управлінню контроль організації технічної (автомобільної) підготовки фахівців автомобільної служби у Збройних Силах України;
визначення напрямків розвитку військової освіти, рівень і обсяг підготовки фахівців автомобільної служби, надання пропозицій щодо кваліфікаційних вимог до фахівців та методичних рекомендацій військовим навчальним закладам;
організацію забезпечення військових навчальних частин, вищих військових навчальних закладів навчальним майном за номенклатурою Центрального управління та технічною літературою;
узгодження і подання на затвердження начальнику Центрального управління планів та програм випробувань автомобільної техніки, тактико- технічних вимог до автомобільної техніки, яка входить до складу системи автотехнічного забезпечення, технічних завдань щодо проведення науково- дослідницьких та дослідно-конструкторських робіт з тематики експлуатації автомобільної техніки;
організацію відпрацювання аналітичного матеріалу щодо стану укомплектованості Збройних Сил України фахівцями автотехнічного забезпечення;
розробку і подання на затвердження начальнику Управління плану роботи Відділу;
керівництво роботою особового складу Відділу;
перерозподіл обов`язків між особовим складом Відділу у випадку відряджень, відпусток, хвороби та інших причин;
здійснення інших повноважень відповідно до доручень начальника Центрального управління, його заступника та начальника управління.
Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку) визначено Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра Оборони України від 15 березня 2004 року №82 (далі - Інструкція).
Згідно п.п. п.п.1.2, 1.3 Інструкції службове розслідування проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.
Міністр оборони України та начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України та їх заступники можуть призначати службові розслідування безпосередньо або доручати їх проведення підпорядкованим посадовим особам.
Положеннями підпунктів 1.5, 1.6 Інструкції передбачено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження.
Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншій посадовій особі.
У разі потреби залучення фахівців до проведення службового розслідування командиром (начальником) призначається комісія у складі групи фахівців на чолі з головою комісії, про що оголошується в наказі.
Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено посадовою особою, якою він призначений, або старшим начальником, але не більше як на один місяць.
У термін службового розслідування не включається час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці або на лікуванні.
Відповідно п.2.2 Інструкції посадові особи Збройних Сил України зобов`язані надавати правдиві письмові пояснення по суті предмета розслідування та поставлених їм питань, пред`являти відповідні документи чи матеріали.
Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб, проведення додаткових ревізій.
Приписами п.п.4.1, 4.3, 5.1, 5.2 Інструкції визначено, що за результатами службового розслідування складається акт, у якому, крім положень, що визначені пунктом 3 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; підстави службового розслідування; час, місце, суть порушення, який нормативний акт порушено (його назва, дата прийняття); обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення; пропозиція щодо притягнення винних осіб до відповідальності; інші заходи, які пропонується здійснити.
Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд посадовій особі, яка призначила розслідування. До акта додаються всі матеріали розслідування.
Посадова особа, яка призначала службове розслідування, проводить бесіду з військовослужбовцем, стосовно якого воно проводилось.
Міністр оборони України та начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України проводять бесіду з військовослужбовцем особисто або письмово доручають її проведення своїм заступникам.
За результатами бесіди оформляється аркуш бесіди із зазначенням дати її проведення, а також заперечень, прохань (побажань) особи, стосовно якої проведено службове розслідування. Аркуш бесіди підписується особою, яка проводила бесіду, військовослужбовцем, з яким вона проводилась, присутніми посадовими особами та його безпосереднім начальником.
Посадова особа, яка призначала службове розслідування, розглядає у 10-денний термін акт та всі інші матеріали службового розслідування і приймає відповідне рішення.
Про прийняте рішення повідомляється військовослужбовцю, стосовно якого проводиться службове розслідування, а у випадках, передбачених пунктом 4.4. цієї Інструкції, також начальнику органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.
Суд звертає увагу на те, що висновки службового розслідування щодо неналежного виконання службових обов`язків позивачем, як безпосереднім виконавцем та не належної організації роботи пов`язаної з дообладнанням бойової техніки поворотними платформами з броньованим захистом кулеметника, не знайшли документального підтвердження матеріалами справи.
Таким чином, відповідачем не доведено в діях позивача порушення вимог чинного законодавства, як то неналежного виконання службових обов`язків позивачем, як безпосереднім виконавцем та не належної організації роботи пов`язаної з дообладнанням бойової техніки поворотними платформами з броньованим захистом кулеметника. Отже, застосування до позивача дисциплінарного стягнення, а саме попередження про неповну службову відповідність є безпідставним.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.10 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року N 3723-XII (надалі Закон №3723-XII) основними обов`язками державних службовців є, у тому числі, додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; сумлінне виконання своїх службових обов`язків, ініціатива і творчість в роботі. Державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень.
Згідно зі ст.14 цього Закону дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов`язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.
Водночас жодних доказів, які б свідчили про невиконання позивачем своїх службових обов`язків відповідачем суду не надано.
Аналізуючи законодавство щодо порядку притягнення службовців до відповідальності за дисциплінарні проступки суд дійшов висновку, що дисциплінарне провадження передбачає порушення дисциплінарної справи, розслідування обставин проступку, розгляд справи посадовою особою, прийняття рішення за наслідками розгляду.
Зокрема, висновок службового розслідування повинен містити привід для призначення службового розслідування, суть встановленого порушення та його наслідки, чим підтверджується чи виключається вина працівника, обставини, що пом`якшують і посилюють його відповідальність, причини та умови, що сприяли порушенню, прийняті або запропоновані заходи по їх усуненню, пропозиції про застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення або міри громадського впливу, направлення матеріалів в слідчі органи або про припинення службового розслідування.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 337 від 31.08.2015 р. за неналежне виконання розпорядження начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.12.2014 р. № 342/9897т до позивача було накладено дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність.
Натомість, згідно акту службового розслідування до позивача запропоновано накласти дисциплінарне стягнення, саме за неналежне виконання службових обов`язків, невиконання доручення начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 25.12.2014 р. №29571/С.
З Акту службового розслідування щодо ОСОБА_1 вбачається, що в ході проведення службового розслідування та при виданні оскаржуваних наказів, відповідачем не проведено об`єктивного, повного та всебічного дослідження обставин; не встановлено та не обґрунтовано, в чому полягає провина позивача, тяжкість вчиненого проступку; не доведено вину в скоєнні проступків, що, в свою чергу, спричинило застосування дисциплінарного стягнення, у вигляді попередження про неповну службову відповідність, що за даних обставин є неправомірним та не ґрунтується на нормі закону.
З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судом фактів та обставин, враховуючи, що докази, наведені відповідачем не дають підстав вважати що службове розслідування проведено всебічно і повно, а позивачем доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що пункт 4 наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 337 від 31.08.2015 р. підлягає скасуванню.
Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи, що докази, наведені відповідачем у запереченнях на позов, не спростовують доводи позивача, суд дійшов висновку, що адміністративний підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Враховуючи викладене, керуючись статтями 69-71, 77, 94, 137, 141, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:
1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.
2. Визнати протиправним та скасувати п. 4 наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 337 від 31.08.2015 р. «Про результати службового розслідування», а саме: в частині накладення дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність» на начальника відділу експлуатації та технічної підготовки управління організаційно-планового та експлуатації Центрального автомобільного управління Збройних Сил України Озброєння Збройних Сил України полковника Комара Сергія Михайловича.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.
Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук