Справа № 161/18595/15-а 2-а/161/605/15
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року Справа № 876/632/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2015 року по справі за позовом Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, управління Державної міграційної служби України у Волинській області до ОСОБА_1 про примусове видворення з України,-

В С Т А Н О В И В :

07.12.2015 року Луцький прикордонний загін ПРУ ДПС та УДМС України звернулися із адміністративним позовом про видворення громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05.12.2015 року о 04:50 год. в контрольованому прикордонному районі, на автомобільній дорозі сполученням «Луцьк Володимир-Волинський» в районі с. Фалемичі, під час слідування в автомобілі марки «Фольксваген Т5» р/н НОМЕР_1, в сторону державного кордону України з Республікою Польща, за спробу незаконного перетинання державного кордону України, з України в Республіку Польща поза пунктом пропуску через державний кордон України була затримана громадянка Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 204-1 ч. 2 КУпАП.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено. Суд виходив з того, що компетентним органом було прийнято рішення, щоб відповідач до 09.12.2015 року залишила територію України, письмово доведено до її відома. Рішення є чинним бо не оскаржене, однак відповідач його не виконала. Як з'ясовано зі слів останньої в процедурі набуття статусу біженця не знаходиться. При задоволенні позову не було встановлено обставин, передбачених ст.ст. 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які б виключили прийняття судом рішення про примусове видворення відповідача.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Покликання маються на те, що судом першої інстанції не враховано, що постанову компетентного органу про примусове повернення відповідач не міг виконати з об'єктивних причин, адже затримання на 3 доби до 08.12.2015 року, а покинути відповідач Україну повинна до 09.12.2015 року за рішенням компетентного органу, яке не вручалось останній так як підписи понятих відсутні.

Також не враховано, що відповідач зверталась з приводу отримання статусу біженця та перебувала у процедурі його отримання, так як відмови у наданні статусу у матеріалах справи відсутні.

Слід зазначити, що не враховано рекомендації міжнародних організацій щодо обмеження повернення окремих соціальних груп до Ісламської Республіки Афганістан (офіційна позиція УВКБ ООН від 06 серпня 2013 року).

Із матеріалів справи вбачається порушення процесуальних норм, оскільки відповідачці не вручались копії документів перекладені на її мову, залучено особу як перекладача щодо якої є сумніви у знанні перської мови.

У разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вбачає її аргументованою.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце зокрема неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 05.12.2015 року о 04:50 год. в контрольованому прикордонному районі, на автомобільній дорозі сполученням «Луцьк Володимир-Волинський» в районі с. Фалемичі, під час слідування в автомобілі марки «Фольксваген Т5» р/н НОМЕР_1, в сторону державного кордону України з Республікою Польща, за спробу незаконного перетинання державного кордону України, з України в Республіку Польща поза пунктом пропуску через державний кордон України була затримана громадянка Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається із копії протоколу про адміністративне затримання від 05.12.2015 року (а.с. 8).

При перевірці та встановленні особи затриманої, виявлено, що в останньої відсутній паспортний документ, наявна довідка Управління у справах біженців ГУ ДМС України в м. Києві про додатковий захист на території України № 2015 KYIV 0360 від 08.10.2015 року, однак її термін дії закінчився 08.11.2015 року. Інші документи відсутні (а.с.12).

25.01.2016 року представником апелянта долучено до матеріалів справи копію листа головного управління Державної міграційної служби в місті Києві № 1-12/вх. 182-16 від 14.01.2016 року, який містить інформацію про те, що відповідачу продовжено строк розгляду заяви іноземця про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до 29.01.2016 року.

Колегія суддів приходить до висновку, що довідка про звернення за захистом в Україні відповідно п. 3. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» є документом, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов'язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України. Відтак, оскільки не прийнято остаточного рішення щодо визначення статусу відповідача, підстави для видворення особи - відсутні.

Крім того, колегія суддів погоджується з позицією апелянта щодо неможливості виконання постанови компетентного органу відповідачем з об'єктивних причин, а саме внаслідок затримання на термін до 3 діб та поміщення у «Світязь» впс Піща.

Здійснивши системний аналіз вищенаведеного та беручи до уваги рекомендації постанови пленуму Верховного Суду України від 25.06.2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» та позицію УВКБ ООН від 06.08.2013 року у зв'язку і проведенням постійних бойових дій у Ісламській Республіці Афганістан з грудня 2010 року, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційних вимог, відтак скасування постанови суду першої інстанції.

За таких обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198 п.3 ч.1, 202, 205, 207, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2015 року по справі № 161/18595/15-а.

В задоволені позовних вимог Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, управління Державної міграційної служби України у Волинській області до ОСОБА_1 про примусове видворення з України відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді Н.Г. Левицька

С.П. Нос