Справа № 820/8023/15
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 р.Справа № 820/8023/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: П'янової Я.В. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання: Городової А.О.,

за участю представників сторін:

прокурора - Хряк О.О.,

позивача - Філатова В.К.,

відповідача - Полухін А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Прокуратури Харківської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2015р. по справі № 820/8023/15 за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "НОВЕ ЖИТТЯ" до Державної екологічної інспекції у Харківській області про скасування припису,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне сільськогосподарське підприємство "НОВЕ ЖИТТЯ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнень, просить суд: визнати протиправними та скасувати пункти 4, 9, 12, 15, 16 припису Державної екологічної інспекції у Харківській області від 04 червня 2015 року № 02-25/12 винесеного на підставі Акту №41/01-04/02-09 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Приватного сільськогосподарського підприємства "Нове життя". Визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Харківській області щодо нарахування Приватному сільськогосподарському підприємству "Нове життя" суми збитку в розмірі 69500,26 грн., заподіяного державі внаслідок самостійного зайняття земельних ділянок, який було нараховано на підставі Акту №41/01-04/02-09 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Приватного сільськогосподарського підприємства "Нове життя".

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2015р. адміністративний позов Приватного сільськогосподарського підприємства "НОВЕ ЖИТТЯ" до Державної екологічної інспекції України в Харківській області про скасування припису було задоволено у повному обсязі.

Скасовано пункти 4, 9, 12, 15, 16 припису Державної екологічної інспекції у Харківській області від 04 червня 2015 року № 02-25/12 винесеного на підставі Акту №41/01-04/02-09 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя».

Визнано протиправними дії Державної екологічної інспекції у Харківській області щодо нарахування Приватному сільськогосподарському підприємству "Нове життя" суми збитку в розмірі 69500,26 грн., заподіяного державі внаслідок самостійного зайняття земельних ділянок, який було нараховано на підставі Акту №41/01-04/02-09 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя».

Прокуратура Харківської області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2015р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач надав письмові пояснення по справі, в яких посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2015р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, виклав свій погляд на обставини справи, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, в зв'язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2015р. без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 та 04 червня 2015 року Державною екологічною інспекцією в Харківській області (далі ДЕІ ХО) було проведено позапланову перевірку ПСП «Нове життя» (Позивач) з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

За результатами перевірки було складено Акт №41/01-04/02-09, в якому зроблені висновки про порушення законодавства ПСП «Нове життя».

ПСП «Нове життя» не погодилося із висновками перевірки викладеними в Акті № 41/01-04/02-09 (далі - Акт) та направило до ДЕІ ХО свої заперечення на Акт.

На підставі Акту перевірки було винесено Припис від 04 червня 2015 року № 02-25/12, а саме :

Пункт 4 Припису забезпечити здійснення виробничого контролю за охороною атмосферного повітря.

Пункт 9 Припису винести в натуру та забезпечити належне утримання зон санітарної охорони водних об'єктів (арт- свердловини, колодязь) у відповідності до ст.44 та ст. 93 ВКУ.

Пункт 12 Припису одержати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземними водами). Не допускати самовільне користування надрами (підземні води) до отримання спеціального дозволу.

Пункт 15 Припису забезпечити здійснення заходів щодо попередження забруднення підземних вод ПСП «НОВЕ ЖИТТЯ» (обладнати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод) із посиланням на ч. 1 ст. 105 ВКУ.

Пункт 16 Припису одержати документи, що посвідчують право власності чи право користування на земельну ділянку, що використовується ПСП «НОВЕ ЖИТТЯ». До отримання документів не допускати самовільного використання земельних ділянок.

Позивачем було направлено Відповідачу заперечення на Припис, але листом Відповідач від 24.07.2015 року №2365/01-25/02-09 відмовився скасовувати зазначені пункти припису та залишив заперечення на припис без задоволення.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що пункти 4, 9, 12, 15, 16 припису Державної екологічної інспекції у Харківській області від 04 червня 2015 року № 02-25/12 винесеного на підставі Акту №41/01-04/02-09 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Приватного сільськогосподарського підприємства "Нове життя" винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а отже і дії відповідача щодо нарахування Приватному сільськогосподарському підприємству "Нове життя" суми збитку в розмірі 69500,26 грн., заподіяного державі внаслідок самостійного зайняття земельних ділянок, який було нараховано на підставі Акту №41/01-04/02-09 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Приватного сільськогосподарського підприємства "Нове життя" є протиправними.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 05.04.2007р. №877-V "Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності", Законом України "Про охорону атмосферного повітря", Водним кодексом України, Кодексом України про надра, Земельним Кодексом України, Положенням про Державну екологічну інспекцію в областях, містах Києві та Севастополі, Порядком організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженим наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008р. №464.

Згідно з ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, органів місцевого самоврядування, інших органів ( далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію в областях, містах Києві та Севастополі, Державна екологічна інспекція в областях, містах Києві та Севастополі є спеціальним підрозділом Мінприроди, який підзвітний та підконтрольний в частині здійснення державного контролю Державній екологічній інспекції. Інспекція в межах своїх повноважень забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), екологічної та в межах своєї компетенції радіаційної безпеки на відповідній території.

Відповідно до Закону України «Про державну службу» посадові особи державних органів зобов'язані діяти лише в рамках чинного законодавства, повинні бути неупередженими та не мають права висвітлювати неправдиві данні та інформацію. За такі дії законодавствам передбачається дисциплінарна, адміністративна та, навіть, кримінальна відповідальність, а також матеріальна - за збитки спричинені юридичній особі неправомірними та протизаконними діями посадовця. Але, викладене в акті перевірки та приписі не відповідає дійсності та наявним докуме6нтам, що надавалися до перевірки.

У відповідності до п.п. 3.8, 3.9, 4.3, 4.13, 4.19, 4.22, 4.23 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства позапланова перевірка проводиться за наказом органу Держекоінспекції та направленням на проведення перевірки керівника органу Держекоінспекції або його заступника. Тривалість позапланової перевірки не повинна перевищувати десяти робочих днів. Перед початком перевірки державні інспектори зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі направлення на перевірку та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу Держекоінспекції, і надати копію направлення. Державним інспектором складається уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містить перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), залежно від ресурсу, що перевірявся. В останній день перевірки два примірники акта перевірки підписуються державними інспекторами, які проводили перевірку, і всіма членами комісії (якщо перевірка проводилася комісією), керівником або уповноваженою особою суб'єкта господарювання. Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта перевірки. У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт, про це зазначається в акті перевірки.

На підставі акта, який складено за результатами перевірки, протягом п'яти днів з дня її завершення, у разі виявлення порушень вимог природоохоронного законодавства складається припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Припис щодо усунення порушень природоохоронного законодавства складається у двох примірниках, один з яких не пізніше п'яти робочих днів з дня складення акта надається керівнику суб'єкта господарювання чи уповноваженій ним особі для виконання, другий з підписом такої особи залишається в органі Держекоінспекції, який здійснював перевірку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності", припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Нормами ч. 9 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності" встановлено, що невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб'єкта господарювання згідно із законом.

Положеннями закріпленими в п. 4.25 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства закріплено, що строк для усунення порушень законодавства, визначених у приписі, встановлюється державним інспектором залежно від того, яке порушення виявлено, але не може бути більшим, ніж 6 місяців.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності" виключно законами встановлюється перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документу.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме оскаржуваного припису, підставами для того, що ПСП «Нове життя» було зобов'язано забезпечити здійснення виробничого контролю за охороною атмосферного повітря (пункт 4 Припису) став висновок відповідача про порушення позивачем вимог ст. 29 Закону України № 2707 ч. 1,2 абз. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України № 113.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», виробничий контроль у сфері охорони атмосферного повітря здійснюють суб'єкти господарювання, які у своїй діяльності використовують джерела шкідливих хімічних, біологічних і фізичних впливів на атмосферне повітря і які повинні призначати осіб, що відповідають за проведення виробничого контролю в галузі охорони атмосферного повітря.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ПСП «Нове життя» має Дозвіл на викиди в атмосферне повітря №-68 від 06.08.2012 року (а.с. 66-67). В п. 5. Дозволу вказуються заходи щодо здійснення контролю згідно з чинним законодавством. І згідно цього пункту заходи щодо здійснення контролю за дотриманням встановлених гранично допустимих викидів забруднюючих речовин для позивача не передбачені.

На підставі вищезазначеного, колегія судів робить висновок, що відсутні будь-які порушення з боку ПСП «Нове життя» положень ст. 29 Закону України № 2707 ч. 1,2 абз. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України № 113, а отже п. 4 Припису є необґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме оскаржуваного припису, підставами для того, що ПСП «Нове життя» було зобов'язано винести в натуру та забезпечити належне утримання зон санітарної охорони водних об'єктів (арт- свердловини, колодязь) (Пунктом 9 Припису) став висновок відповідача про порушення позивачем вимог п. 6 ч. 1 ст. 44,93 Водного кодексу України.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України визначено, що водокористувачі зобов'язані: утримувати в належному стані зони санітарної охорони джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, прибережні захисні смуги, смуги відведення, берегові смуги водних шляхів, очисні та інші водогосподарські споруди та технічні пристрої.

Так, ст. 1 Водним кодексом України дається визначення, що водний об'єкт - це природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт).

Відповідно до ст. 93 Водного кодексу України з метою охорони водних об'єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних і оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони, які поділяються на пояси особливого режиму.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ПСП «Нове життя» не має та не може мати в користування водних об'єктів державного значення та не здійснює забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних і оздоровчих потреб, оскільки всі умови користування зазначені безпосередньо в дозволі на спеціальне водокористування ПСП «Нове Життя» (а.с. 90-93).

На підставі вищезазначеного колегія судів робить висновок, що відсутні будь-які порушення з боку ПСП «Нове життя» положень п. 6 ч. 1 ст. 44,93 Водного кодексу України, а отже п. 9 Припису є необґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме оскаржуваного припису, підставами для того, що ПСП «Нове життя» було зобов'язано одержати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземними водами), не допускати самовільне користування надрами (підземні води) до отримання спеціального дозволу (Пунктом 12 Припису) став висновок відповідача про порушення позивачем вимог ст. 16,19,21,23 Кодексу України про надра.

Відповідно до ст. 1 Водного кодексу України забір води - це вилучення води з водного об'єкта для використання за допомогою технічних пристроїв або без них. Водний об'єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт). Водоносний горизонт - однорідна пластова товща гірських порід де постійно знаходяться води.

Згідно з ст. 28 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти , включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач здійснює діяльність по забору води з підземного джерела (артсвердловини) дебіт 81,082 кубометрів на добу, на підставі дозволу на спеціальне водокористування № 04.01-10-413 А/Хар., який видано Державним управлянням охорони навколишнього природного середовища в Харківській області 30.03.2015 р. на строк до 02.04.2018 р. (а.с.90-93).

Стаття 14 Кодексу України про надра містить перелік видів користування надрами. Надра надаються у користування для: геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення; видобування корисних копалин; будівництва та експлуатації підземних споруд, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод; створення геологічних територій та об'єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам'ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади та ін.).

Спеціальні дозволи на користування надрами надаються в порядку, визначеному ст. 16 Кодексу України про надра. Згідно із ч. 1 ст. 19 Кодексу України про надра, - надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

За приписами ст. 21 цього Кодексу надра у користування для видобування прісних підземних вод і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Частиною 1 ст. 23 цього Кодексу визначено, що землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу, та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

З наведеного вбачається, що право користування надрами для їх промислової розробки виникає в користувача лише за одночасної наявності таких умов, як одержання ліцензії та одержання гірничого відводу, в той час як користування надрами для непромислової розробки дозволяється без додержання вказаних умов.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що об'єми води, які має право використовувати для своїх потреб та фактично використовує ПСП «Нове життя» з розрахунку на добу, встановлені у Дозволі на спеціальне водокористування і становлять 81,082 м.куб/добу, тобто менш ніж 300 м. куб/добу.

На підставі вищезазначеного колегія судів робить висновок, що відсутні будь-які порушення з боку ПСП «Нове життя» положень ст.ст. 16, 19, 21 Кодексу України про надра, а отже п. 12 Припису є необґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме оскаржуваного припису, підставами для того, що ПСП «Нове життя» було зобов'язано забезпечити здійснення заходів щодо попередження забруднення підземних вод ПСП «НОВЕ ЖИТТЯ» (обладнати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод) (Пунктом 15 Припису) став висновок відповідача про порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 105 Водного кодексу України.

Відповідно до на ч. 1 ст. 105 Водного кодексу України підприємства, установи і організації, діяльність яких може негативно впливати на стан підземних вод, особливо ті, які експлуатують накопичувачі промислових, побутових і сільськогосподарських стоків чи відходів, повинні здійснювати заходи щодо попередження забруднення підземних вод, а також обладнувати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом цих вод.

Колегія судів зазначає, що ані у суді першої інстанції ані у суді апеляційної інстанції відповідачем відповідно до ст. 71 КАС України не було доведено того, що ПСП «НОВЕ ЖИТТЯ» здійснює діяльності, яка може негативно впливати на стан підземних вод та того, що у позивача є в наявності у власності чи в експлуатації накопичувачів промислових, побутових і сільськогосподарських стоків чи відходів.

Крім того, як свідчать матеріали справи, всі відходи, що виникають в процесі господарської діяльності позивача вивозяться а утилізуються компетентними т а спеціалізованими організаціями (а.с. 174-177).

На підставі вищезазначеного колегія судів робить висновок, що відсутні будь-які порушення з боку ПСП «Нове життя» вимог ч. 1 ст. 105 Водного кодексу України, а отже п. 15 Припису є необґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме оскаржуваного припису, підставами для того, що ПСП «Нове життя» було зобов'язано ПСП «Нове життя» одержати документи, що посвідчують право власності чи право користування на земельну ділянку, що використовується ПСП «НОВЕ ЖИТТЯ». До отримання документів не допускати самовільного використання земельних ділянок (Пункт 16 Припису) став висновок відповідача про порушення позивачем вимог ст. 125, ч. 1,3,5 ст. 126 ЗКУ, ч.5 прикінцевих положень ЛКУ.

Відповідно до припису та акту перевірки ПСП «Нове життя» використовує без відповідних документів 2 земельні ділянки державної власності, сільськогосподарського призначення, на території Олександрівської сільської ради Банківського району Харківської області, а саме:

1. Земельна ділянка загальною площею 3,60 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення несільськогосподарських угідь (господарчий двір) для обслуговування виробничих споруд.

2. Земельна ділянка загальною площею 48,00 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення державного резервного фонду (ріллі) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до чинного цивільного законодавства, самовільне зайняття земельної ділянки - це фактичне заволодіння (чи заволодіння і користування) земельною ділянкою або її частиною, вчинене в особистих інтересах або інтересах інших осіб тим, кому ця ділянка у встановленому порядку не надавалась у володіння і користування (постійне, оренда, земельний сервітут, емфітевзис, суперфіцій) або не передавалась у власність, або за відсутності вчинення правочину щодо такої земельної ділянки (чи щодо об'єкта, розташованого на земельній ділянці).

Судом першої інстанції було встановлено та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що ПСП «Нове життя» земельної ділянки розміром 48,0 га взагалі не використовує в своїй господарській діяльності та не має відношення до неї. Спірна земельна ділянка Розпорядженнями Валківської районної державної адміністрації Харківської області від 08.04.2011 № 167 від 09.02.2012 № 94 громадянину ОСОБА_3 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 48,0 га для ведення фермерського господарства (а.с. 115-118). Тобто, користувачем вказаної земельної ділянки є гр. ОСОБА_3, доказів того, що він передав вказану земельну ділянку позивачу в матеріалах справи відсутні.

Разом з цим, колегія судів зазначає, що на території іншої земельної ділянки площею 3,602 га знаходяться об'єкти нерухомості ПСП «Нове життя», на які є право власності у підприємства, а саме корівники, ангари, склади, вісова, склад ГСМ, гараж тракторної бригади (а.с. 170-173). Особа, яка має на території земельної ділянки об'єкти нерухомості має право на укладення договору оренди цієї ділянки.

Тобто, факт розташування на цій земельній ділянці нерухомих об'єктів права власності ПСП «Нове життя», на які є правовстановлюючи документи, повністю спростовують факт самозахвату земель, бо не може вважатися самовільним зайняття земельної ділянки під нерухомими об'єктами відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного Кодексу України.

На підставі вищезазначеного колегія судів робить висновок, що відсутні будь-які порушення з боку ПСП «Нове життя» вимог ст. 125, ч. 1,3,5 ст. 126 ЗКУ, ч.5 прикінцевих положень ЛКУ, а отже п. 16 Припису є необґрунтованим.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія судів вважає, що відповідач неправомірно склав розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки ПСП «Нове життя», відповідно до якого розмір зазначеної шкоди становить 69500,26 гривень.з вище викладеного суд приходить

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2015р. по справі № 820/8023/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Пянова Я.В. Зеленський В.В.

Повний текст ухвали виготовлений 26.01.2016 р.