Справа № 803/3920/15
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2016-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2016 року Справа № 803/3920/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ковальчука В.Д.,

при секретарі судового засідання Ткачук І.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства Волинський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Автомобільні дороги України до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про скасування постанов та визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство Волинський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Автомобільні дороги України (далі ДП Волинський облавтодор ВАТ Автомобільні дороги України, позивач) звернулося з адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі УДВС Головного ТУЮ у Волинській області, відповідач) про скасування постанов головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного ТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 від 27 листопада 2015 року про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні №41392281 щодо накладення арешту на грошові кошти 11 філій ДП Волинський облавтодор ВАТ Автомобільні дороги України та визнання таких дій державного виконавця протиправними.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановами головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного ТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 від 27 листопада 2015 року про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні №41392281 накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках 11 філій ДП Волинський облавтодор ВАТ Автомобільні дороги України.

Зазначені постанови позивач вважає необґрунтованими та незаконними з наступних підстав.

Позивач вказує, що державний виконавець має право накладати арешт на майно і кошти боржника, а не його структурних підрозділів.

ДП Волинський облавтодор ВАТ Автомобільні дороги України було направлено відповідачу переліки майна, яке знаходиться на окремому балансі філій ДП Волинський облавтодор ВАТ Автомобільні дороги України і не використовується у виробничій діяльності, для проведення його опису, арешту та подальшої реалізації. Позивач зазначає, що з невідомих йому причин опис, арешт і реалізація даного майна не були здійснені, що суперечить вимогам частини 1 статті 66 Закону України Про виконавче провадження, згідно якої у разі відсутності у боржника юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

Позивач вважає, що державний виконавець порушив вказану норму Закону України Про виконавче провадження та помилково застосував арешт коштів на банківських рахунках.

Крім того, позивач зазначає, що оскаржувані постанови суперечать також частині 4 статті 65 Закону України Про виконавче провадження, оскільки державний виконавець звернув стягнення на банківські рахунки філій позивача, які відкриті ними самостійно, а не безпосередньо позивачем, а тому на підставі вищенаведеного просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

15 січня 2016 року представник позивач подав заяву від 14 січня 2016 року №30 про збільшення позовних вимог, в якій просив скасувати постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного ТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 від 27 листопада 2015 року, від 21 та 31 грудня 2015 року про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні №41392281 щодо накладення арешту на грошові кошти 11 філій ДП Волинський облавтодор ВАТ Автомобільні дороги України та визнання таких дій державного виконавця протиправними. Крім того, 22 січня 2016 року представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив також скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного ТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 від 19 січня 2016 року про арешт коштів боржника щодо накладення арешту на грошові кошти філії Ківерцівський автодор ДП Волинський облавтодор ВАТ Автомобільні дороги України.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач подав заперечення проти позову від 04.01.2016 року №04-34/1, в якому просив відмовити у задоволенні позову ДП Волинський облавтодор ВАТ Автомобільні дороги України, оскільки під час виконання зведеного виконавчого провадження №41392281 про стягнення з ДП Волинський облавтодор ВАТ Автомобільні дороги України на користь держави, фізичних та юридичних осіб боргу на загальну суму 11141066,89 грн. державним виконавцем вчинені всі необхідні дії щодо виявлення рухомого та нерухомого майна боржника, а також коштів позивача. У звязку з відсутністю коштів на рахунках ДП Волинський облавтодор в банках та неможливістю стягнення заборгованості за рахунок нерухомого та рухомого майна, державний виконавець виявив, що позивач має відокремлені підрозділи, які мають відкриті рахунки в банках. У відповідності до ч.4 ст.65 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем було накладено арешт на грошові кошти в банках 11 філій ДП Волинський облавтодор.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає зазначені дії державного виконавця правомірними та такими, що відповідають вимогам Закону України Про виконавче провадження та іншим нормативно-правовим актам.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у письмовому запереченні проти позову, просить у його задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх письмовими доказами, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області перебуває зведене виконавче провадження №41392281 про стягнення з ДП Волинський облавтодор ВАТ Автомобільні дороги України на користь держави, фізичних та юридичних осіб боргу на загальну суму 11141066,89 грн., у якому станом на 04.01.2016 року перебуває 49 виконавчих проваджень.

В процесі виконання зведеного виконавчого провадження, з метою забезпечення виконання судових рішень про стягнення коштів з ДП Волинський облавтодор ВАТ Автомобільні дороги України, керуючись статями 50, 55 Закону України Про виконавче провадження, державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та не рухоме майно боржника.

З метою встановлення майнового стану боржника державним виконавцем направлено відповідні запити до органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна.

Зокрема встановлено, що боржником відкриті рахунки у банківських установах, зареєстровані транспортні засоби.

На рахунки боржника накладено арешт та направлені платіжні вимоги з метою списання коштів з арештованих рахунків ДП Волинський облавтодор ВАТ Автомобільні дороги України, проте згідно повідомлень банківських установ кошти на рахунках відсутні.

У звязку з відсутністю грошових коштів на банківських рахунках ДП Волинський облавтодор ВАТ Автомобільні дороги України на виконання вимог частини 5 статті 52 Закону України Про виконавче провадження та запиту державного виконавця від 29 серпня 2014 року №04-32/5140 (а.с.166, том 1), позивачем супровідним листом від 11 вересня 2014 року №1303 (а.с.167, том 1) були направлені державному виконавцю переліки майна, яке знаходиться на окремому балансі філій ДП Волинський облавтодор ВАТ Автомобільні дороги України і не використовується у виробничій діяльності, для проведення його опису, арешту та подальшої реалізації згідно статей 57, 58, 59, 60, 62 Закону України Про виконавче провадження, загальна залишкова вартість якого становить 541705,60 грн.

В процесі виконання зведеного виконавчого провадження державним виконавцем за погодженням із ДП Волинський облавтодор ВАТ Автомобільні дороги України здійснено опис та арешт асфальтного заводу філії Рожищенський автодор, асфальтного заводу філії Луцький автодор, а також іншого рухомого майна, яке не використовується у виробництві.

В порядку статті 66 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем направлено повідомлення до ПАТ ДАК Автомобільні дороги України про накладення арешту на вищезазначене нерухоме майно боржника.

На адресу відповідача надійшов лист від ПАТ ДАК Автомобільні дороги України №1/16-10/1435 від 04.09.2015 року (а.с.190, том 1), з якого слідує, що ПАТ ДАК Автомобільні дороги України заперечує проти реалізації вищезазначеного арештованого майна ДП Волинський облавтодор ВАТ Автомобільні дороги України, оскільки зазначене майно належить не боржнику, а його засновнику - ПАТ ДАК Автомобільні дороги України. Крім того, частка держави в статутному фонді компанії становить 100 відсотків, а тому відповідно до статті 1 Закону України Про введення мораторію на примусову реалізацію майна встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження було зясовано, що ДП Волинський облавтодор ВАТ Автомобільні дороги України має відокремлені підрозділи, які мають відкриті рахунки в банках. У звязку з цим головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС Головного ТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 постановами про арешт коштів боржника від 27 листопада 2015 року (а.с.12-33, том 1) було накладено арешт на грошові кошти в банках 11 філій ДП Волинський облавтодор - Володимир-Волинська дорожньо-експлуатаційна дільниця, Ковельська дорожньо-експлуатаційна дільниця, Луцька дорожньо-експлуатаційна дільниця, Горохівський автодор, Маневицька дорожньо-експлуатаційна дільниця, Ковельський автодор, Луцький автодор, Старовижівський автодор, Ківерцівський автодор, Рожищенський автодор, Любомльський автодор та від 31 грудня 2015 року про арешт коштів боржника щодо накладення арешту на грошові кошти філії Ковельський автодор Дочірнього підприємства Волинський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Автомобільні дороги України.

Судом встановлено, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС Головного ТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 повторно накладено арешт на грошові кошти в банках 11 філій ДП Волинський облавтодор, про що він виніс постанови про арешт коштів боржника від 21.12.2015 року (а.с.85-86, 88-89, 92-93, 95-96, 98-99, 101-102, 104-105, 108-109, 111-112, 114-115, 117-118, 120-121, том 2), постанову про арешт коштів боржника від 31.12.2015 року (а.с.126-127, том 2) та постанову про арешт коштів боржника від 19 січня 2016 року (а.с.167, том 2).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України Про виконавче провадження заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

За правилами ч.2 ст.52 Закону України Про виконавче провадження стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Частиною 6 цієї статті встановлено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

У разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій (ч.1 ст.33 Закону України Про виконавче провадження).

Відповідно до положень ст. 57 Закону України Про виконавче провадження арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Порядок та умови зняття арешту з майна визначені статтею 60 Про виконавче провадження, згідно якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Згідно приписів ч.4 ст.65 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

З системного аналізу вказаної норми закону слідує, що державний виконавець має право звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через його філії. Тобто стягнення звертається виключно на кошти боржника.

З матеріалів справи слідує, що державним виконавцем накладено арешт на кошти, що знаходяться на рахунках філій боржника та належать філіям боржника.

Згідно оскаржуваних постанов боржником у зведеному виконавчому провадженні №41392281 є ДП Волинський облавтодор ВАТ Автомобільні дороги України, а не його філії.

Частинами 1, 3, 4 ст.95 Цивільного кодексу України передбачено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Керівники філій призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Таким чином, з вищенаведеного слідує, що філія є цілісним майновим комплексом, тобто господарським об'єктом із закінченим циклом виробництва продукції (робіт, послуг), сукупність активів якого забезпечує проведення окремої господарської діяльності на постійній і регулярній основі.

З наданих позивачем положень про його філії слідує (а.с.101-164, том 1), що філії мають окремі баланси, розрахункові рахунки у банках, печатки та штампи зі своїм найменуванням.

З наданих представником позивача документів (копій листів-відповідей банківських установ, договорів банківських рахунків) (а.с.133-164, том 2) слідує, що арештовані відповідачем рахунки філій позивача є рахунками відокремлених підрозділів філій ДП Волинський облавтодор ВАТ Автомобільні дороги України, а не рахунками юридичної особи - ДП Волинський облавтодор ВАТ Автомобільні дороги України, оскільки договори банківських рахунків укладені між філіями і відповідними банківськими відділеннями, підписані керівниками філій і посвідчені печатками філій. Право використання рахунків належить лише філіям. Розпорядниками коштів на рахунках філій є керівники і головні бухгалтери філій.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС Головного ТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 протиправно наклав арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках в банках філій позивача, оскільки такі рахунки самостійно відкриті філіями.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що загальна сума боргу позивача на підставі виданих виконавчих документів становить 11141060,89 грн., проте державний виконавець наклав арешт на кошти на рахунках в банках щодо кожної філії позивача по 11141060,89 грн., що не відповідає загальній сумі боргу позивача та є порушенням частини 6 статті 52, частини 1 статті 33 Закону України Про виконавче провадження.

Отже, державний виконавець, накладаючи арешт на кошти, що перебувають на рахунках у банках та належать зазначеним вище філіям позивача, вийшов за межі повноважень, зазначених чинним законодавством про виконавче провадження, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст.86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, у ході судового засідання позивач довів суду обґрунтованість позовних вимог, а відповідач не підтвердив правомірність своїх дій, а тому суд адміністративний позов задовольняє.

З урахуванням статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд скасовує оскаржувані постанови державного виконавця, попередньо визнавши їх протиправними.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином за рахунок бюджетних асигнувань УДВС Головного ТУЮ у Волинській області на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1218,00 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення від 08.12.2015 року №420.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України Про виконавче провадження,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 від 27 листопада 2015 року, від 21 грудня 2015 року про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні №41392281 щодо накладення арешту на грошові кошти філій Дочірнього підприємства Волинський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Автомобільні дороги України - Володимир-Волинська дорожньо-експлуатаційна дільниця, Ковельська дорожньо-експлуатаційна дільниця, Луцька дорожньо-експлуатаційна дільниця, Горохівський автодор, Маневицька дорожньо-експлуатаційна дільниця, Ковельський автодор, Луцький автодор, Старовижівський автодор, Ківерцівський автодор, Рожищенський автодор, Любомльський автодор, від 31 грудня 2015 року про арешт коштів боржника щодо накладення арешту на грошові кошти філії Ковельський автодор Дочірнього підприємства Волинський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Автомобільні дороги України та від 19 січня 2016 року про арешт коштів боржника щодо накладення арешту на грошові кошти філії Ківерцівський автодор Дочірнього підприємства Волинський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Автомобільні дороги України.

Визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 щодо винесення постанов про арешт коштів боржника від 27 листопада 2015 року, від 21 грудня 2015 року, від 31 грудня 2015 року та від 19 січня 2016 року протиправними.

Присудити на користь Дочірнього підприємства Волинський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Автомобільні дороги України за рахунок бюджетних асигнувань управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області судовий збір у розмірі 1218 гривень 00 копійок (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень нуль копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 27 січня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Д. Ковальчук