Справа № 826/12199/15
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Бистрик Г.М.

Земляної Г.В.

за участю секретаря Запорожченко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна інжинірінгова компанія" до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправною відмови та визнання податкової декларації,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна інжинірінгова компанія" (далі - ТОВ "Інвестиційна інжинірінгова компанія") звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ДПІ у Подільському районі) про визнання протиправною відмови від 02.06.2015 р. №709/10/26-56-11-02-05 щодо прийняття податкової декларації з податку на додану вартість та додатків та визнання таких документів поданими у день їх фактичного отримання відповідачем.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову ДПІ у Подільському районі від 02.06.2015 р. №709/10/26-56-11-02-05 щодо неприйняття декларації з податку на додану вартість, додатку 2 до податкової декларації з податку на додану вартість «Розрахунок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року», додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за травень 2015 року від ТОВ «Інвестиційна інжинірингова компанія». В іншій частині позову відмовлено.

На вказану постанову ДПІ у Подільському районі подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати в частині задоволення позову та в цій частині ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 02.06.2015 р. ТОВ "Інвестиційна інжинірінгова компанія" направила до ДПІ у Подільському районі засобами електронного зв'язку податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року разом із додатками 2, 5, яка відповідно до квитанції №2 була отримана податковим органом.

ДПІ у Подільському районі листом від 02.06.2015 р. №7099/10/26-56-11-02-05 повідомила ТОВ "Інвестиційна інжинірінгова компанія" про те, що така декларація з реєстраційним № не вважається податковою декларацією, оскільки при її заповненні було порушено норми п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України, так як зазначено відомості, які не відповідають дійсності, зокрема інформація щодо місцезнаходження, що є обов'язковим реквізитом податкової декларації.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно п. 48.1 ст. 48 Податкового кодексу України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

В пункті 48.3 статті 48 Податкового кодексу України закріплено, що податкова декларація повинна містити обов'язкові реквізити, зокрема: місцезнаходження (місце проживання) платника податків.

За вимогами пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України, прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до п. 49.11 ст. 49 Податкового кодексу України, у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Згідно п. 45.2 ст. 45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

В частині першій статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" встановлено, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, виданого ТОВ "Інвестиційна інжинірингова компанія" станом на 20.05.2015 р., місцезнаходженням позивача є місто Київ, вулиця Ярославська, будинок 4 літера Б.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в графі 6 (місцезнаходження платника податку) податкової декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період травень 2015 року зазначено адресу: 04071, м. Київ, вулиця Ярославська, будинок 4 літера Б.

Отже, позивачем у податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року зазначено достовірну адресу місцезнаходження.

Посилання відповідача на те, що відповідно до повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням від 02.06.2015 р. №18-ОПП № 833/26-56-11-01-20 місцезнаходження позивача за вказаною адресою не встановлено, є необгрунтованим, оскільки запис про не підтвердження відомостей про юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відсутній.

Таким чином, відповідачем було неправомірно не визнано податковою декларацією податкову звітність позивача з податку на додану вартість за травень 2015 року з реєстраційним №.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновку суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, які впливають на правильність вирішення справи.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2015 р. ДПІ у Подільському районі відстрочено сплату судового збору до прийняття рішення у справі. Станом на 20.01.2016 р. судовий збір заявником апеляційної скарги не сплачено, а тому він підлягає стягненню судом, в розмірі встановленому Законом України "Про судовий збір", - 80,39 грн. Згідно з ч. 1 ст. 9 цього Закону, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову в оскаржуваній частині, а тому апеляційну скаргу ДПІ у Подільському районі необхідно залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 80,39 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Бистрик Г.В.

Земляна Г.В.

Повний текст ухвали складено 25.01.2016 року

.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Бистрик Г.М.

Земляна Г.В.