Справа № 808/8343/15
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року Справа № 808/8343/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любов Олександрівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любов Олександрівни (далі - відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач 2, Фонд), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною відмову відповідача 1 щодо не включення позивача до повного переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу «Довіра» №350851 (особовий рахунок НОМЕР_2, рахунок нарахованих процентів НОМЕР_3) від 28.05.2015;

зобов'язати відповідача 1: включити позивача до повного переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві «Український професійний банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що має вкладний (депозитний) рахунок у ПАТ «УПБ» з вкладом в національній валюті. На підставі постанови Правління Національного банку України від 28.05.2015 №562 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Український професійний банк», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 28.08.2015 №158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Український професійний банк» та розпочато виплати коштів вкладникам банку. При зверненні до банка-агента Фонду, позивач дізнався, що його не включено до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. У вересні 2015 року позивач отримав повідомлення Уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочинів з посиланням на те, що договір банківського вкладу укладений між позивачем та ПАТ «УПБ» був вчинений виключного з метою штучного створення обов'язку Фонду на відшкодування коштів, а отже є таким, що спрямований на заволодіння державними коштами та порушує публічний порядок. Позивач вважає відмову відповідача 1 у включенні його до переліку вкладників ПАТ «УПБ» протиправною та просить зобов'язати відповідача подати до Фонду відповідну додаткову інформацію та включити позивача до Загального переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач 1 проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень зазначив, що з метою належного захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зокрема, з метою забезпечення гарантованого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладами, Уповноважену особу Фонду наділено повноваженням складати перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Однак, чинним законодавством також передбачено обов'язок Уповноваженої особи Фонду забезпечити перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку. На виконання даного обов'язку спеціально створеною відповідачем 1 комісією було проведено перевірку вкладів фізичних осіб та виявлено, що кошти на рахунок позивача були перераховані з рахунку іншої фізичної особи вкладника ПАТ «УПБ» з метою отримання останньою коштів позачергово за рахунок держави, а не за рахунок ліквідаційної маси банку, з використанням штучної конструкції договору позики, спрямованого на порушення публічного порядку та черговості виплат коштів вкладникам та кредиторам неплатоспроможного банку. Вважає, що договір банківського вкладу позивача був спрямований не на реальне настання наслідків правочину у вигляді отримання відсотків за вкладом, а на виведення грошових коштів іншої особи за рахунок коштів Фонду. З посилання м на зазначені обставини вважає не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на отримання коштів за вкладами за рахунок Фонду, обґрунтованими. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що загальний реєстр вкладників складається Фондом виключно на підставі переліку вкладників, складеного Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів. Враховуючи, що відповідачем 1 не було включено позивача до переліку вкладників, відсутні підстави для включення позивача до загального реєстру. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Представник відповідача 1 подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин та керуючись приписами ч.4 ст.122, ч.2,4 ст.128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі представників сторін в порядку письмового провадження. На підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України у зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, надавши оцінку доказам у їх сукупності та взаємозв'язку, зазначає таке.

28 травня 2015 року між ПАТ «УПБ» (банк) та позивачем (вкладник) укладено договір №350851 банківського вкладу «Довіра» (особовий рахунок НОМЕР_2, рахунок нарахованих процентів НОМЕР_3), згідно п.1.1 якого вкладник передає, а банк приймає на умовах цього договору грошові кошти в сумі 180000,00 грн.

Згідно з п.2.1 вказаного Договору вкладник передає вклад банку готівкою або шляхом безготівкового перерахування зі свого поточного або іншого вкладного рахунку, відкритого в банку чи в іншому уповноваженому банку України. Також на вкладний рахунок вкладника можуть зараховуватися кошти, перераховані з поточного рахунку іншої фізичної особи. У цьому разі вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про свій вкладний рахунок.

Платіжним дорученням №23055573 від 28.05.2015 ОСОБА_3 перерахувала на рахунок ОСОБА_1 у ПАТ «УПБ» 180000,00 грн. з призначенням платежу: перерахування коштів на депозитний вклад згідно договору №350851 від 28.05.2015.

Судом встановлено, що Постановою Правління Національного банка України від 30.04.2015 № 293/БТ ПАТ «УПБ» віднесено до категорії проблемних та запроваджено особливий режим контролю за діяльністю банку у зв'язку з виявленням порушень нормативно-правових актів Національного банку України.

У зв'язку з невжиттям належних заходів для усунення порушень законодавства Постановою Правління Національного банку України від 28.05.2015 №348 ПАТ «УПБ» віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі вищезазначеної постанови Виконавчою дирекцією Фонду прийнято Рішення №107 від 28.05.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Український професійний банк», згідно з яким з 29.05.2015 по 28.08.2015 включно запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Український професійний банк» Пантіну Любов Олександрівну.

Відповідачем 1 було створено комісію з перевірки договорів, якою на підставі наказу відповідача 1 від 02.06.2015 № 31/ТА здійснено перевірку за всіма банківськими рахунками, на яких обліковуються залишки грошових коштів вкладників, щодо виявлення наступних фактів:

- безготівкового перерахування грошових коштів з банківських рахунків юридичних та фізичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в тому самому банку;

- безготівкового перерахування грошових коштів з поточних рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб, відкриті в одному банку, з призначенням платежу, відмінним від платежу, пов'язаним із трудовими відносинами фізичної особи з такою юридичною особою;

- безготівкового перерахування грошових коштів з поточних рахунків фізичних осіб на рахунки інших фізичних осіб, відкриті в одному банку, призначення платежу яких свідчать про нетиповий характер операції, в тому числі надання та повернення фінансової допомоги (позики), залучення коштів на вклад іншої фізичної особи, перерахування коштів без зазначення підстав перерахування тощо, якщо це призвело до збільшення розміру гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами;

- безготівкового перерахування грошових коштів з поточних рахунків юридичних та фізичних осіб на рахунки фізичних осіб із неналежним призначенням платежу;

- проведення банківських операцій в позаопераційний час банку;

- проведення банківських операцій в період застосування обмежень щодо певних категорій операцій відповідно до постанови Правління Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних;

- проведення банком касових операцій без фактичного внесення/отримання фізичними особами готівкових грошових коштів.

Згідно витягу з протоколу № 1 засідання комісії про перевірку вкладів фізичних осіб від 26.06.2015, наданого відповідачем 1 до матеріалів справи, за результатами перевірки надано список рахунків конкретних фізичних осіб, з якими було здійснено вищезазначені операції, у якому за №39 зазначений особовий рахунок НОМЕР_2 та рахунок процентів НОМЕР_3 позивача на суму 180000,00 грн.

Наказом відповідача 1 від 03.07.2015 №64/ТА тимчасово обмежено здійснення ПАТ «УПБ» під час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за рахунками згідно переліку.

Рішенням комісії з перевірки договорів, оформлених протоколом №21 від 17.08.2015, затверджено результати перевірки, якою виявлено правочини (договори), що є нікчемними згідно зі ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» а також доручено юридичному департаменту та департаменту індивідуального бізнесу здійснити направлення повідомлень про нікчемність правочинів фізичним особам, на рахунки яких були зараховані кошти з рахунків інших фізичних осіб та з рахунків юридичних осіб, а також на рахунки яких оформлювались операції із внесення коштів готівкою і період дії Постанови НБУ від 30 квітня 2015 року № 293/БТ.

27.08.2015 відповідачем 1 на адресу позивача направлено повідомлення про нікчемність правочинів № 01-10/4087 за змістом якого встановлено, що відповідач 1 з посиланням на ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», абз.1 ч.1 ст.215, ч.ч.1 та 2 ст.228 Цивільного кодексу України вважає правочини, вчинені позивачем, такими, що порушують публічний порядок, оскільки вчинені з метою штучного створення обов'язку Фонду щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів, та спрямовані на заволодіння державними коштами.

Керуючись даними висновками, відповідач 1 не включив позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Постановою Правління Національного банку України від 28.08.2015 №562 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УПБ».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 28 серпня 2015 №158 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «УПБ» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до Плану врегулювання з 31.08.2015 по 30.08.2016 та делеговано повноваження ліквідатора банку відповідачу 1.

Враховуючи відсутність даних позивача у переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, складному Уповноваженою особою Фонду, позивача не було внесено до Загального реєстру вкладників ПАТ «УПБ, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача-1 щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452 (далі - Закон №4452).

Відповідно до п.15 ч.1 ст.2 Закону №4452 (тут і в подальшому - в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) система гарантування вкладів фізичних осіб являє собою сукупність відносин, що регулюються цим Законом, суб'єктами яких є Фонд, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, банки та вкладники.

Згідно з п.4 ч.1 ст.2 Закону №4452 вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №4452 Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.4 Закону №4452 основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, серед іншого, такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку

За приписами статті 26 Закону №4452 Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач, будучи вкладником ПАТ «УПБ», після прийняття Правлінням Національного банку України постанови «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за договором банківського вкладу «Довіра» №350851 від 28.05.2015, за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування.

Частиною 4 ст.26 Закону №4452 передбачено, що Фонд не відшкодовує кошти:

1) передані банку в довірче управління;

2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень;

3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника;

4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік;

5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік;

6) розміщені на вклад власником істотної участі банку;

7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку;

8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань;

9) за вкладами у філіях іноземних банків;

10) за вкладами у банківських металах.

До матеріалів справи не надано доказів того, що кошти за вкладом позивача підпадають під визначений перелік.

За правилами ч.ч.1-3 ст.27 Закону №4452 уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч.5 ст.27 Закону №4452 протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч.6 ст.27 Закону №4452 уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Таким чином, протягом трьох днів з моменту отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УПБ» відповідач-1 був зобов'язаний сформувати повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, включивши до нього позивача, як вкладника ПАТ «УПБ», та визначити суми, що підлягають відшкодуванню.

Відповідачем-1 не заперечується, що після отримання рішення про ліквідацію банку ПАТ «УПБ» ним було сформовано перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та в установлений законом термін направлено до Фонду.

Разом з тим, в порушення вимог Закону України №4452 відповідачем-1 до вказаного переліку не було включено відомості про позивача.

Щодо доводів відповідача-1 про відсутність підстав для включення позивача до вказаного переліку з посиланням на нікчемність договору банківського вкладу, укладеного між позивачем та ПАТ «УПБ», суд зазначає таке.

Згідно ч.2 ст.38 Закону №4452 протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина 3 ст.38 Закону №4452 визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

За правилами ст.204 Цивільного кодексу України встановлена презумпція правомірності правочину, яка полягає у тому, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Загальне поняття недійсності правочину встановлено ст.215 Цивільного кодексу України, відповідно до змісту частин 2 та 3 якої недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до приписів ч.ч.1 та 2 ст.228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що уповноважена особа Фонду наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення нікчемних, однак дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставин, з якими закон пов'язує нікчемність правочину. Тобто, саме по собі твердження про нікчемність правочину є недостатнім для визнання його таким, оскільки у даному випадку воно нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Відтак, якщо Уповноважена особа Фонду вважає правочин (договір банківського вкладу), укладений між позивачем та ПАТ «УПБ», нікчемним, вона зобов'язана навести відповідне обґрунтування з посиланням на передбачені ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстави визнання правочину нікчемним.

Враховуючи, що у повідомленні про нікчемність посилання на відповідний пункт частини 3 вищезазначеної статті щодо підстав визнання нікчемним договору банківського вкладу від 28 травня 2015 року №350851, відсутні, суд вважає висновки відповідача 1 необґрунтованими.

Також суду не надано доказів наявності відповідного судового рішення про визнання договору банківського вкладу від 28 травня 2015 року №350851 недійсним.

З матеріалів справи встановлено, що за рахунком НОМЕР_2, відкритим на ім'я ОСОБА_1, 28.05.2015 здійснено перерахування коштів у сумі 180000,00 грн. з рахунку іншої фізичної особи, відкритого у ПАТ «Український професійний банк» - ОСОБА_3.

Згідно зі ст.1062 Цивільного кодексу України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що операції щодо перерахування ОСОБА_3 коштів на рахунок позивача у ПАТ «УПБ» узгоджуються з приписами ст.1062 Цивільного кодексу України.

В свою чергу, суд критично оцінює твердження відповідача 1, що зміст угоди не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків та створення правових наслідків, що обумовлюються цим правочином, оскільки воно ґрунтується виключно на припущеннях відповідача 1 щодо характеру правовідносин між позивачем та п. ОСОБА_3 без надання жодних належних доказів.

Суд зазначає, що до матеріалів справи позивачем надано копію розписки ОСОБА_3, зі змісту якої встановлено, що 21.01.2015 ОСОБА_3 позичила у позивача грошові кошти в розмірі 180000,00 грн., які зобов'язалась повернути протягом чотирьох місяців. Також, з наданої до матеріалів справи копії розписки ОСОБА_1 від 29.05.2015, судом встановлено, що грошові кошти в розмірі 180000,00 грн., які позичались ОСОБА_3, були повернуті позивачу в повному обсязі на депозитний рахунок в ПАТ «Український професійний банк».

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за змістом угоди даний правочин є договором позики, який, враховуючи презумпцію правомірності правочину, є правомірним. Доказів іншого суду не надано.

Зазначені обставини не були враховані відповідачем 1 при прийнятті рішення про нікчемність правочину та невключенні позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що свідчить про неврахування суб'єктом владних повноважень всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Уповноваженою особою Фонду не доведено наявність правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «УПБ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність відповідача 1 суперечить приписам чинного законодавства та є протиправною.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача 1 включити позивача до повного переліку вкладників ПАТ «УПБ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, суд зазначає таке.

Відповідно до пунктів 3-6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 9 серпня 2012 року №14 (далі по тексту - Положення) уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно:

зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування;

зміни розміру належних їм сум;

зміни особи вкладника;

змін реквізитів вкладників;

змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Згідно з п.2 розділу IV Положення Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, суд приходить до висновку, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників загального реєстру вкладників; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду загального реєстру вкладників.

При цьому, повний перелік вкладників, який формується та направляється до Фонду уповноваженою особою Фонду, є підставою для формування загального реєстру вкладників. В свою чергу, зміни до загального реєстру вкладників можуть вноситись Фондом на підставі додаткової інформації про вкладників, наданої уповноваженою особою Фонду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду є зобов'язання відповідача 1 подати то Фонду додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника ПАТ «УПБ», а вимоги про зобов'язання відповідача включити ОСОБА_1 до повного переліку вкладників не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любов Олександрівни щодо не включення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до повного переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського вкладу «Довіра» №350851 (особовий рахунок НОМЕР_2, рахунок нарахованих процентів НОМЕР_3) від 28.05.2015.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіну Любов Олександрівну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві «Український професійний банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати в розмірі 974,40 грн. (дев'ятсот сімдесят чотири гривні 40 коп.) присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко