Справа № 804/7885/15
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2016-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2016 р. Справа № 804/7885/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дніпро» до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та визнання нечинним розрахунку, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дніпро» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, в якому із врахуванням уточнень просить:
- визнати протиправними дії відповідача щодо виставлення розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2015 року, виданого 09.04.2015 року за №1674/02/22;
- визнати нечинним розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2015 року, виданого 09.04.2015 року за №1674/02/22.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірний розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій складено Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області протиправно, чим порушено приписи частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки виплата пільгових пенсій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а не за рахунок підприємства.
Позивач у судове засідання не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника.
Відповідач позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, зазначивши, що на позивача чинним законодавством покладено обовязок в повному обсязі відшкодовувати витрати Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених особам, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а тому оскаржуваний розрахунок винесено правомірно, в межах повноважень та на підставі законодавства, у звязку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника в порядку письмового провадження.
Розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
09 квітня 2015 року Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області за №1674/02/22 складено розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2015 року.
Зі змісту складеного розрахунку вбачається, що по особам, яким призначена пенсія на пільгових умовах, - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з 2015 року нараховано фактичні витрати на виплату та доставку пенсій.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до пунктів «а»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.
За пунктом 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Так, згідно пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ.
Крім того, цим Законом збережено порядок покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, що діяв до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності цим Законом.
У відповідності до пункту 1 статті 1, пункту 1 статті 2, пункту 1 статті 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року №400/97-ВР для суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднань, бюджетних, громадських, інших установ та організацій, об'єднань громадян та інших юридичних осіб, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, обєктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за ставкою 100% від обєкта оподаткування.
При цьому 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок, у звязку з чим чинним законодавством на позивача покладено обов'язок в повному обсязі відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених особам, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
За приписами абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» 3акону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.
Аналіз положень пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у контексті статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ дає підстави вважати, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ.
Як вбачається зі спірного розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій 09.04.2015 року за №1674/02/22, пенсії особам, що працювали на підприємстві, призначені на підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ, а тому на позивача покладено обовязок відшкодування Фонду понесені витрати на їх виплату та доставку.
Згідно пункту 6.2 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663 (далі Інструкція №21-1 від 31.12.2003 року), витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Пунктом 6.4 пункту 6 вказаної Інструкції закріплено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону № 1058- IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.
У відповідності до підпункту 6.8 пункту 6 Інструкції №21-1 від 31.12.2003 року підприємства та організації зобов'язані щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», був складений за формою, передбаченою Інструкцією №21-1 від 31.12.2003 року, та направлений Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дніпро».
Крім того, суд зазначає, що сам по собі розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не носить обовязкового характеру для виконання позивачем та не тягне за собою безспірне стягнення зазначених у ньому сум, оскільки такі суми стягуються в судовому порядку. Позивач не позбавлений права надавати заперечення проти такого розрахунку при розгляді справи по стягненню сум на підставі зазначеного розрахунку.
Що ж стосується позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо виставлення розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2015 року, виданого 09.04.2015 року за №1674/02/22 суд зауважує, що матеріалами справи підтверджено, що відповідач реалізовував повноваження, надані чинним законодавством, за таких обставин вказані дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції.
Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є такими, що задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дніпро» до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та визнання нечинним розрахунку відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1