Справа № 820/7337/14
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"20" січня 2016 р. № 820/7337/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Сайко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління механізації "Аерошляхбуд"
до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області
про скасування податкових повідомленнь-рішеннь ,

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління механізації "Аерошляхбуд" до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомленнь-рішеннь. У своєму позові позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.11.2013 року №; від 19.11.2013 року №; рішення від 19.11.2013 року №1470/10/20-20-17-18.

В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначив, що Нововодолазькою ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області було проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "УМ "Аерошляхбуд" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 р. по 31.08.2013 р. Результати перевірки оформлені актом від 06.11.2013 р. №149/20-20-22-08/33481985. На підставі акту перевірки податковим органом були прийняті податкові повідомлення-рішення від 19.11.2013 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 547,50 грн.; від 19.11.2013 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 779602,50 грн.

Також позивачем зазначено, що рішенням від 19.11.2013 року №1470/10/20-20-17-18 позивачу була нарахована пеня в сумі 7150,67 грн.

Позивач з зазначеними податковими повідомленнями рішеннями від 19.11.2013 року №, № та рішенням №1470/10/20-20-17-18 не погоджується, вважає їх незаконними та таким, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі.

Позивач, ТОВ "Управління механізації "Аерошляхбуд" зареєстроване 07.06.2005 року в Нововодолазькій райдержадміністрації, включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України з ідентифікаційним кодом - 33291994.33481985, що підтверджується довідкою з ЄДРПОУ (а.с. 177 т. 3).

Позивача взято на облік як платника податків 30.06.2005 р. за № 12-05, є платником ПДВ згідно свідоцтва від 12.07.200 р. № 27961111, перебуває на податковому обліку в Нововодолазькій ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області, індивідуальний податковий номер 05 (а.с. 178 т. 3).

На підставі постанови про призначення документальної перевірки від 26.09.2013 р., наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 16.10.2013 р., згідно із п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, фахівцями Нововодолазької ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "Управління механізації "Аерошляхбуд" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 р. по 31.08.2013 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 р. по 31.08.2013 р. (а.с. 92 - 93, 90 т. 1).

За результатами перевірки складено акт № 149/20-20-22-08/33481985 від 06.11.2013 р. (а.с. 12 - 40 т. 1).

Відповідно до висновків акту перевірки податковим органом встановлено порушення: п.п. 135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755- VI, в результаті чого було занижено податок на прибуток всього 365 грн., у тому числі за III квартал 2012 року в сумі 56,00 грн., за ІV квартал 2012 року в сумі 309 грн.; п. 198.3 ст. 198, п. 187.7 ст. 187 Податкового Кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 р. зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 519735 грн., у тому числі за липень 2012 року в сумі 363 грн., за вересень 2012 року в сумі 485 грн., за жовтень 2012 року в сумі 296000 грн., за листопад 2012 року в сумі 23333 грн., за грудень 2012 року в сумі 28333 грн., за січень 2013 року в сумі 11667 грн. за березень 2013 року в сумі 3333 грн., за квітень 2013 року 156221 грн.; пункт 119.2 статті 119, ст. 168, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755, порушено строки сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб, заборгованість зі сплати податку на доходи фізичних осіб станом на 31.08.2013 р. становить 52688,41 грн., за несвоєчасну сплату податку нарахована пеня в сумі 7150,67 грн., невідображені доходи отримані суб'єктами господарської діяльності (ознака доходу 157), які проводили взаємодії з підприємством.

На підставі зазначеного акту перевірки № 149/20-20-22-08/33481985 від 06.11.2013 р. відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення форми "Р" № від 19.11.2013 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 779602,50 грн., з яких: за основним платежем 519735 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 259867,5 грн.; № від 19.11.2013 р.,, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 547,5 грн., з яких: за основним платежем 365 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 182,5 грн., № від 19.11.2013 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 26854,21 грн., з яких: за основним платежем 0 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 26854,21 грн. (а.с. 55 - 57 т. 1).

Рішенням від 19.11.2013 року №1470/10/20-20-17-18 ДПІ було донараховано пеню в сумі 7150,67 грн.

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ "Управління механізації "Аерошляхбуд" оскаржило його до податкового органу. Рішенням Міндоходів і зборів України № 5852/6/99-9910-0115 від 02.04.14 р. скаргу було залишено без задоволення (а.с. 59 - 64 т. 1).

Однак, у рішенні Міндоходів від 02.04.14 р. про результати розгляду скарги відсутні висновки щодо рішення від 19.11.2013 року №1470/10/20-20-17-18.

Підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень слугував висновок податкового органу про порушення позивачем вимог чинного законодавства, а саме: заниження податку на прибуток всього 365 грн., у тому числі за III квартал 2012 року в сумі 56,00 грн., за ІV квартал 2012 року в сумі 309 грн., заниження податку на додану вартість всього у сумі 519735 грн., у тому числі за липень 2012 року в сумі 363 грн., за вересень 2012 року в сумі 485 грн., за жовтень 2012 року в сумі 296000 грн., за листопад 2012 року в сумі 23333 грн., за грудень 2012 року в сумі 28333 грн., за січень 2013 року в сумі 11667 грн. за березень 2013 року в сумі 3333 грн., за квітень 2013 року 156221 грн.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що в перевіряємому періоді позивач мав взаємовідносини з ТОВ "СТ "Галактика", ТОВ "САТ Україна", ТОВ "КЕРОС-КИЇВ", Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради.

Так, між позивачем та ТОВ "КЕРОС-КИЇВ" () було укладено договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 17 від 28.08.2012 р. (а.с. 84-85 т. 2).

Матеріали справи містять додаткові угоди до договору № 17 від 28.08.2012 р.: № 1 від 30.08.2012 р., № 2 від 28.12.2012 р., № 3 від 03.01.2013 р. (а.с. 86-91 т. 2).

Згідно умов вказаного договору, позикодавець ТОВ "КЕРОС-КИЇВ" надає позичальникові ТОВ "Управління механізації "Аерошляхбуд" безвідсоткову поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов'язується повернути надану допомогу в порядку і на умовах, визначених цим договором.

Банківські виписки, наявні в матеріалах справи, свідчать про отримання такої допомоги позивачем та наступне повернення її ТОВ "КЕРОС-КИЇВ".

Так, ТОВ "КЕРОС-КИЇВ" надано ТОВ "Управління механізації "Аерошляхбуд" поворотну фінансову допомогу відповідно до договору №17 від 28.08.2012 р.: у III кварталі 2012 року сума отриманої фінансової допомоги складає 100000,00 грн., у IV кварталі 2012 року сума отриманої фінансової допомоги складає 595000,00 грн., за III квартал ТОВ "Управління механізації "Аерошляхбуд" повернуто фінансової допомоги у сумі 50000,00 грн. , залишок 50000,00 грн., за IV позивачем повернуто фінансової допомоги у сумі 190000,00 грн., залишок 405000,00 грн. (а.с. 92 - 105 т. 2).

Згідно вимог п.п.14.1.257 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це:

сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів;

сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості;

сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності;

основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних);

сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Відповідно до п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до ст. 137, на підставі документів, зазначених у п. 135.2 цієї статті, та складаються з:

- доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;

- інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 135.5.4., 135.5.5 ст.135. Податкового кодексу України, інші доходи включають, зокрема, вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи; суми поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, що залишаються неповерненими на кінець такого звітного періоду, від осіб, які не є платниками цього податку (в тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із цим Кодексом мають пільги з цього податку, в тому числі право застосовувати ставки податку нижчі, ніж установлені п. 151.1 ст. 151 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що твердження податкового органу про необхідність нарахування та включення позивачем до складу валового доходу суму процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, є безпідставним.

Враховуючи викладене, викладений в Акті перевірки висновок відповідача про порушення ТОВ "Управління механізації "Аерошляхбуд" ст.135 Податкового кодексу України є необґрунтованим та таким, що не відповідає чинному законодавству та дійсним обставинам справи, а винесене на його підставі спірне податкове повідомлення-рішення № від 19.11.2013 р. є неправомірним та підлягає скасуванню.

В перевіряємому періоді позивач також мав взаємовідносини з Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради в рамках рамкових угод № 157 від 05.07.2012 р., № 184 від 28.08.2012 р. (а.с. 106 - 110 т. 2, а.с. 89 - 93 т. 3).

Відповідно до рамкової угоди № 157 від 05.07.2012 р., Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради (Генеральний замовник) з однієї сторони, Департамент житлово - комунального комплексу Черкаської міської ради (Замовник) доручають, а ТОВ "Управління механізації "Аерошляхбуд" (Підрядник) зобов'язується виконати роботи з реконструкції доріг із застосуванням щебенево-мастикового покриття (а.с. 106 - 110 т. 2).

Матеріали справи містять договірні ціни (а.с. 121 - 132 т. 2), локальні кошториси (а.с. 133 - 214 т. 2, а.с. 3 - 7 т. 3), відомості ресурсів (а.с. 8 - 42 т. 3), зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва (а.с. 83 т. 3).

В матеріалах справи наявні податкові накладні (а.с. 43 - 82 т. 3).

Розрахунки між суб'єктами господарювання проводились в безготівковій формі, що підтверджується виписками банку (а.с. 85 - 88 т.3).

Згідно рамкової угоди № 184 від 28.08.2012 р., ТОВ "Управління механізації "Аерошляхбуд" (Підрядник) зобов'язується виконати роботи з реконструкції із застосуванням щебенево-мастикового асфальтобетону просп. Хіміків від вул. Смілянської до вул. Першотравнева м. Черкаси (а.с. 89 - 93 т. 3).

В матеріалах справи наявні: зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва ( 94 т. 3), договірна ціна (а.с. 95 т. 3), локальний кошторис (а.с. 96 - 105 т. 3), відомості ресурсів (а.с. 106 - 109 т. 3).

Матеріали справи містять довідки про вартість виконаних будівельних робіт (а.с. 114 - 144 т. 3). Сторонами рамкових угод підписано акти приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 145 - 173 т. 3).

Досліджені в ході судового розгляду справи платіжні документи на перерахування коштів засвідчують факт виконання зобов'язань по оплаті вартості робіт за переліченими рамковими угодами шляхом перерахування безготівкових грошових коштів.

ТОВ "Управління механізації "Аерошляхбуд" на розрахунковий рахунок були отримані кошти (передплата на виконання робіт з реконструкції доріг м. Черкаси) від Департаменту ЖКХ Черкаської МР (реєстраційний номер 26323404), що підтверджено матеріалами справи (а.с. 85 - 88, 174 т.3).

Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради 26.10.2012 р. перераховано позивачу 3033194,21 грн. у якості передоплати (а.с. 88 т.3).

Оскільки дана операція була першою подією, позивачем виписано податкову накладну №22 від 29.10.2012 р. При цьому, сума податкової накладної, в т.ч. ПДВ, була зазначена у податковій накладній помилково - 1257194,21 грн. замість 2737194,21 грн. (без ПДВ) та сума ПДВ - 209532,37 грн. замість 505532,37 грн. (а.с. 82 т.3).

Після виявлення зазначеної помилки ТОВ "Управління механізації "Аерошляхбуд" складено розрахунок №1 від 30.09.2013 р. коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної від 29.10.2012 р. №22 на суму 1480000,00 грн. та ПДВ - 296000,00 грн. та в порядку ст.50 Податкового кодексу України направлено до податкового органу податкову декларацію з ПДВ за вересень 2013 р. (а.с. 73 - 83 т. 2).

Як свідчать матеріали справи, Департамент ЖКХ Черкаської МР (реєстраційний номер 26323404) неприбуткова організація, фінансується за рахунок бюджетних коштів. Ознака неприбуткової установи 0004 "установи, організації, створені органами місцевого самоврядування, що утримуються за рахунок коштів відповідних бюджетів".

Відповідно до п. 187.7 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань у разі постачання товарів/послуг з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата зарахування таких коштів на банківський рахунок платника податку.

Згідно до п. 50.1 ст. Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Таким чином, суд приходить до висновку, що твердження податкового органу про заниження задекларованих позивачем показників у рядку 1 "Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів" всього у сумі 4522621 грн., в тому числі за липень 2012 р. в сумі 2876093 грн., за вересень 2012 р. в сумі 1350528 грн., за жовтень 2012 р. в сумі 296000 грн. на порушення п. 187.7 ст. 187 Податкового кодексу України, є безпідставним.

В перевіряємому періоді позивач також мав взаємовідносини з ТОВ "СТ "Галактика" за договором № 20/08-12 від 20.08.2012 р., ТОВ "САТ Україна" за договором № РП-01 від 10.12.2012 р. (а.с. 5, 50 - 53 т. 2 ).

В підтвердження взаємовідносин з ТОВ "СТ "Галактика" позивачем надано додаткову угоду № 1 від 01.11.2012 р., протокол узгодження ціни, податкові накладні, акти надання послуг, картку рахунку (а.с. 4 -17 т. 2).

Перевіркою встановлено, що ТОВ "Управління механізації "Аерошляхбуд" включено до складу податкового кредиту суми ПДВ в сумі 71666 грн. по податковим накладним, отриманим від ТОВ "СТ "Галактика" на виконання робіт з улаштування верхнього шару покриття з щебенево-мастикового асфальтобетону.

Дані податкові накладні містять наступні реквізити: ціна визначена в "грн.", а кількість визначена в "робота".

Таким чином, податковий орган дійшов висновку, що наведені в податкових накладних реквізити не дають можливості встановити відповідність змісту і обсягу господарської операції та одиниці виміру господарської операції, і як наслідок загальну суму господарської операції, в т.ч. ПДВ. Тобто, відповідач вважає, що оформлені таким чином документи не дають можливості підтвердити зв'язок понесених витрат із господарською діяльністю платника податку.

Суд не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно з п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); г) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарі в/послуг та їх кількість, обсяг: є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (п. 201.4 ст.201 Податкового кодексу України).

Згідно з п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України).

Копії долучених до матеріалів справи податкових накладних не мають дефектів форми, змісту або походження, які в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р.№88 зареєстровано в Міністерстві юстиції від 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом -Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

На підтвердження взаємовідносин з ТОВ "САТ Україна" позивачем надано додатки № 1 від 10.12.2012 р., № 2 від 15.01.2013 р., № 3 від 24.01.2013 р., акти виконаних робіт, податкові накладні, акти надання послуг, картку рахунку, банківські виписки (а.с. 54 - 71 т. 2).

Податковим органом зазначено, що ТОВ "Управління механізації "Аерошляхбуд" включено до складу податкового кредиту суми ПДВ в сумі 151221 грн. по податковим накладним, отриманим у ТОВ "САТ Україна" на придбання послуг з розігрівання поверхні перед кладкою а/б покриття, а послуги, отримані позивачем від ТОВ "САТ Україна" відповідно до податкових накладних, не були включені ним в акти приймання виконаних будівельних робіт.

Таким чином, податковий орган дійшов висновку, що ТОВ "Управління механізації "Аерошляхбуд" включено до податкового кредиту суми ПДВ придбаних послуг з розігрівання поверхні перед укладкою а/б покриття, що не використовувались у межах господарської діяльності.

Однак, матеріали справи спростовують таке твердження податкового органу, оскільки зазначені роботи є підготовчим етапом основного циклу реконструкції доріг, замовником якого є Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради.

Відповідно до п.п.21.8.10. ДБН В.2.3-4: 2007 "Споруди транспорту. Автомобільні дороги" покриття та основи дорожнього одягу з асфальтобетонних сумішей треба проводити в суху погоду. Укладання холодних та гарячих асфальтобетонних сумішей потрібно проводити весною або влітку при температурі повітря не нижче плюс 5°С, восени - не нижче плюс 10 °С.

Як виняток, роботи з використанням гарячих асфальтобетонних сумішей допускається проводити при температурі повітря не нижче ніж 0°С, за умови дотримання наступних вимог:

- верхній шар покриття дорожнього одягу допускається влаштовувати після прогріву нижнього шару гарячим піском, висівками або асфальторозігрівачами інфрачервоного випромінювання.

Надання послуг з розігрівання поверхні перед кладкою асфальтобетонного покриття ТОВ "САТ Україна" зафіксовано актами виконаних робіт №1, №2 від 15.01.2013 р., за 16-18.01.2013р., №3 від 24.01.2013 р., за 18-23.01.2013 р., №4 від 24.01.2013 р. (а.с. 57 -61 т. 2).

Відповідно до статті 9 Закону України від 16.07.1999р. № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, обов'язкові реквізити. Пунктом 2.7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку визначено, що первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов'язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Підпунктом 14.1.181. пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1. статті 198 ПК України встановлено право суб'єкта підприємницької діяльності на віднесення сум сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з абз.1 п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг і не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, формування ТОВ "Управління механізації "Аерошляхбуд" податкового кредиту з податку на додану вартість є правомірним та повністю відповідає вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим викладений в Акті перевірки висновок відповідача про порушення позивачем 198.3 ст. 198, п. 187.7 ст. 187 ПК України є необґрунтованим та таким, що не відповідає чинному законодавству та дійсним обставинам справи, а винесене на його підставі спірне податкове повідомлення-рішення № від 19.11.2013 р. є неправомірним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Як встановлено приписами ст. 19 Конституції України відповідач - суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень. За таких умов, оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення № та № від 19.11.2013 року не відповідають вимогам закону, що є підставою для їх скасування.

Щодо позовних вимог, а саме, скасування рішенням Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 19.11.2013 року №1470/10/20-20-17-18 ДПІ про донараховано пеню в сумі 7150,67 грн., суд вважає, що в цій частині позов підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до приписів п.п. 129.1.1. п. 129.1. ст. 129 ПКУ пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно п.57.3. СТ.57 ПКУ у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

При цьому, скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою (п.56.15. СТ.56ПКУ).

Як було встановлено судом та не заперечувалось відповідачем по справі, що ТОВ "Управління механізації "Аерошляхбуд" оскаржило його до податкового органу. Рішенням Міндоходів і зборів України № 5852/6/99-9910-0115 від 02.04.14 р. скаргу було залишено без задоволення (а.с. 59 - 64 т. 1), у рішенні Міндоходів від 02.04.14 р. про результати розгляду скарги відсутні висновки щодо рішення від 19.11.2013 року №1470/10/20-20-17-18.

Як було встановлено судом на час розгляду справи вище зазначеного рішення за результатами розгляду скарги в частині рішення від 19.11.2013 року №1470/10/20-20-17-18 не прийнято, а отже суд приходить до висновку, що у відповідності до приписів п.56.9. СТ.56 ПКУ якщо вмотивоване гашення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-zенного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Отже, враховуючи те, що позивач оскаржував в т.ч. і рішення від 19.11.2013 року № 470/10/20-20-17-18 про нарахування пені, а вмотивоване рішення по ньому не було прийнято в контексті п.56.9. ст.56 ПКУ, та на день розгляду справи спірне рішення є таким, що має юридичну сулу, то суд приходить до висновку, що рішення від 19.11.2013 року №1470/10/20-20-17-18 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління механізації "Аерошляхбуд" до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомленнь-рішеннь - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області № та № від 19.11.2013 року.

Скасувати рішення Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 19.11.2013 року №1470/10/20-20-17-18.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 25 січня 2016 року.

Суддя Спірідонов М.О.