Справа № 826/16085/15
Суддя: Нагорянський С.І.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 січня 2016 року № 826/16085/15

Суддя Окружного адміністративного суду м. Києва Нагорянський С.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доНаціональної комісії, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг

провизнання протиправною бездіяльності
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг, в якому просив (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог):

1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у задоволенні запитів на доступ до публічної інформації від 26 червня 2015 року:

- про надання інформації про розмір (відсоток) щомісячної премії, яка була встановлена працівникам Нацкомфінпослуг по результатам роботи за лютий, березень, квітень та травень 2015 року та належним чином завірені копії наказу голови Нацкомфінпослуг (витягів з наказів);

- про надання довідки про нараховані, утримані та виплачені ОСОБА_1 кошти у період з 16 травня 2013 року по 13 листопада 2013 року включно, із зазначенням відповідних сум за кожен місяць окремо;

- про надання довідки про нараховані, утримані та виплачені ОСОБА_1 кошти у період з 01 січня 2015 року по 31 травня 2015 року включно, із зазначенням відповідних сум за кожен місяць окремо;

- про надання довідки про середню заробітну плату (дохід) ОСОБА_1 за останні 6 місяців;

2) зобов'язати відповідача надати інформацію запитувану у запитах на доступ до публічної інформації від 26 червня 2015 року, а саме:

- інформацію про розмір (відсоток) щомісячної премії, яка була встановлена працівникам Нацкомфінпослуг по результатам роботи за лютий, березень, квітень та травень 2015 року та належним чином завірені копії наказу голови Нацкомфінпослуг (витягів з наказів);

- довідку про нараховані, утримані та виплачені ОСОБА_1 кошти у період з 16 травня 2013 року по 13 листопада 2013 року включно, із зазначенням відповідних сум за кожен місяць окремо;

- довідку про нараховані, утримані та виплачені ОСОБА_1 кошти у період з 01 січня 2015 року по 31 травня 2015 року включно, із зазначенням відповідних сум за кожен місяць окремо;

- довідку про середню заробітну плату (дохід) ОСОБА_1 за останні 6 місяців.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року відкрито провадження у справі.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову, з огляду на обставини вкладені у письмових запереченнях.

17 вересня 2015 року суд ухвалив про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, оцінивши докази, які мають значення для розгляду та вирішення справи, судом встановлено наступне.

26 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг із запитом на доступ до публічної інформації, в якому просив надати наступну інформацію та завірені належним чином копії підтверджуючих цю інформацію документів, а саме:

1) розмір (відсоток) щомісячної премії, яка була встановлена працівникам Нацкомфінпослуг по результатам роботи за лютий 2015 року та належним чином завірену копію наказу голови Нацкомфінпослуг щодо преміювання працівників Нацкомфінпослуг за лютий 2015 року (витяг з наказу);

2) розмір (відсоток) щомісячної премії, яка була встановлена працівникам Нацкомфінпослуг по результатам роботи за березень 2015 року та належним чином завірену копію наказу голови Нацкомфінпослуг щодо преміювання працівників Нацкомфінпослуг за лютий 2015 року (витяг з наказу);

3) розмір (відсоток) щомісячної премії, яка була встановлена працівникам Нацкомфінпослуг по результатам роботи за квітень 2015 року та належним чином завірену копію наказу голови Нацкомфінпослуг щодо преміювання працівників Нацкомфінпослуг за лютий 2015 року (витяг з наказу);

4) розмір (відсоток) щомісячної премії, яка була встановлена працівникам Нацкомфінпослуг по результатам роботи за травень 2015 року та належним чином завірену копію наказу голови Нацкомфінпослуг щодо преміювання працівників Нацкомфінпослуг за лютий 2015 року (витяг з наказу).

Листом від 03 липня 2015 року № 3902/18-12 позивачу було надано: витяг з наказу голови Нацкомфінпослуг від 26 лютого 2015 року № 61-к «Про преміювання працівників за лютий 2015 року» на 1 арк. в 1 прим.; витяг з наказу голови Нацкомфінпослуг від 27 березня 2015 року № 103-к «Про преміювання працівників за березень 2015 року» на 1 арк. в 1 прим.; витяг з наказу голови Нацкомфінпослуг від 28 квітня 2015 року № 135-к «Про преміювання працівників за квітень 2015 року» на 1 арк. в 1 прим.; витяг з наказу голови Нацкомфінпослуг від 28 травня 2015 року № 167-к «Про преміювання працівників за травень 2015 року» на 1 арк. в 1 прим.

Також, 26 червня 2015 року позивач направив до Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг запит на доступ до публічної інформації, в якому просив надати довідку про нараховані, утримані та виплачені ОСОБА_1 кошти у період з 16 травня 2013 року по 13 листопада 2013 року включно, із зазначенням відповідних сум за кожен місяць окремо.

Листом від 03 липня 2015 року № 3898/18-12 позивачу було відмовлено у задоволенні вказаного запиту на інформацію з тих підстав, що запитувана ним інформація не підпадає під ознаки публічної у розумінні вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки за період з 16 травня 2013 року по 13 листопада 2013 року у Нацкомфінпослуг не відображалась не задокументовувалась в будь-яких системах обліку, будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація про створені документи.

Крім того, 26 червня 2015 року позивач направив до Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг запит на доступ до публічної інформації, в якому просив надати довідку про нараховані, утримані та виплачені ОСОБА_1 кошти у період з 01 січня 2015 року по 31 травня 2015 року включно, із зазначенням відповідних сум за кожен місяць окремо.

Листом від 03 липня 2015 року № 3900/18-12 позивачу було відмовлено у задоволенні вказаного запиту на інформацію з тих підстав, що запитувана ним інформація не підпадає під ознаки публічної у розумінні вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки за період з 01 січня 2015 року по 31 травня 2015 року у Нацкомфінпослуг не відображалась не задокументовувалась в будь-яких системах обліку, будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація про створені документи.

Також, 26 червня 2015 року позивач направив до Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг запит на доступ до публічної інформації, в якому просив надати належним чином оформлену довідку про середню заробітну плату (дохід) ОСОБА_1 за останні 6 місяців.

Листом від 03 липня 2015 року № 3897/18-12 позивачу було відмовлено у задоволенні вказаного запиту на інформацію з аналогічних підстав, а саме: запитувана ним інформація не підпадає під ознаки публічної у розумінні вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки за період з 01 грудня 2014 року по 31 травня 2015 року у Нацкомфінпослуг не відображалась не задокументовувалась в будь-яких системах обліку, будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація про створені документи.

Вважаючи, що відповідачем протиправно відмовлено у наданні публічної інформації згідно запитів позивача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 32, 34 Конституції України, кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Закон України «Про доступ до публічної інформації».

Так, згідно статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Тобто, за змістом наведеної статті можна виділити такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до ст. 12 Закону № 2939-VI, суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації, згідно ст. 12 вказаного Закону є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Згідно ст. 13 вищевказаного Закону до розпорядників інформації, зокрема, віднесено суб'єктів владних повноважень, до яких відносяться: органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до ст. 5 Закону № 2939-VI, доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 19 Закону № 2939-VI передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Як вбачається зі змісту листів відповідача від 03 липня 2015 року №№ 3898/18-12, 9300/18-12, 3897/18-12, позивачу було відмовлено у задоволенні запитів на інформацію з тих підстав, що запитувана інформація не підпадає під ознаки публічної у розумінні вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки вона не відображалась і не задокументовувалась в будь-яких системах обліку Нацкомфінпослуг, будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація про створені документи.

Аналізуючи наведені вище положення Закону України «Про доступ до публічної інформації» та змісту запитів ОСОБА_1 від 26 червня 2015 року, суд дійшов висновку, що запитувана ним інформація містить ознаки публічної, адже вона знаходиться у володінні Нацкомфінпослуг та була отримана ним в процесі виконання цим органом своїх обов'язків.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

При цьому, згідно частини 4 статті 22 Закону № 2939-VI, така відмова має бути вмотивованою, тобто містити посилання на вищенаведені підстави для відмови.

Суд відзначає, у випадку якщо в розпорядника інформації існує обов'язок мати певну інформацію і щодо неї надійшов запит, але фактично вона відсутня, то такий розпорядник теж не може відмовити в задоволенні запиту за пунктом 1 частини першої ст.22 Закону.

Як встановлено судом з наказу Нацкомфінпослуг від 26 травня 2015 року № 164-К, ОСОБА_1 обіймає посаду заступника директора департаменту методології, стандартів регулювання та нагляду за фінансовими установами в Нацкомфінпослуг, до цього обіймав посаду заступника директора департаменту організаційно-аналітичного, документального та кадрового забезпечення Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг.

Вищенаведене дає підстави зробити суду висновок, що під час звернення позивача до Нацкомфінпослуг із запитами про надання публічної інформації стосовно його заробітної плати, Нацкомфінпослуг було роботодавцем ОСОБА_1 а відтак, і розпорядником інформації щодо нього, як працівника.

При цьому, відповідачем жодним чином не доведено відсутність у Нацкомфінпослуг відомостей щодо заробітної плати ОСОБА_1, як заступника директора департаменту методології, стандартів регулювання та нагляду за фінансовими установами в Нацкомфінпослуг.

Таким чином, суд вважає, що звертаючись до відповідача з запитами на отримання публічної інформації, позивач мав право розраховувати на дотримання відповідачем порядку та термінів його розгляду, визначених Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як розпорядник публічної інформації, відмовляючи у задоволенні запитів на інформацію позивача листами від 03 липня 2015 року №№ 3898/18-12, 9300/18-12, 3897/18-12, діяв з порушенням наведених норм Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Стосовно вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо ненадання інформації про розмір (відсоток) щомісячної премії, яка була встановлена працівникам Нацкомфінпослуг по результатам роботи за лютий, березень, квітень та травень 2015 року та належним чином завірені копії наказу голови Нацкомфінпослуг (витягів з наказів), суд не вбачає підстав для їх задоволення, з огляду наступне.

Як було встановлено судом, листом від 03 липня 2015 року № 3902/18-12 позивачу було надано: витяг з наказу голови Нацкомфінпослуг від 26 лютого 2015 року № 61-к «Про преміювання працівників за лютий 2015 року»; витяг з наказу голови Нацкомфінпослуг від 27 березня 2015 року № 103-к «Про преміювання працівників за березень 2015 року»; витяг з наказу голови Нацкомфінпослуг від 28 квітня 2015 року № 135-к «Про преміювання працівників за квітень 2015 року»; витяг з наказу голови Нацкомфінпослуг від 28 травня 2015 року № 167-к «Про преміювання працівників за травень 2015 року».

Водночас, позивач вважає вказану інформацію неповною, оскільки витяги з наказів голови Нацкомфінпослуг не містять відомості про розмір (відсоток) щомісячної премії.

З цього приводу суд зазначає, що відповідач надав позивачу витяги з наказів голови Нацкомфінпослуг щодо преміювання працівників, як того просив позивач, при цьому позивачем не доведено, що у вказаних наказах повинні були міститись відомості про розмір (відсоток) щомісячної премії.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1

Згідно частин 1 та 3 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158-163, 167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг щодо відмови у задоволенні запитів ОСОБА_1 на доступ до публічної інформації від 26 червня 2015 року стосовно надання довідок про заробітну плату (дохід) ОСОБА_1.

3. Зобов'язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг надати ОСОБА_1 інформацію, запитувану у запитах на доступ до публічної інформації від 26 червня 2015 року, а саме: - довідку про нараховані, утримані та виплачені ОСОБА_1 кошти у період з 16 травня 2013 року по 13 листопада 2013 року включно, із зазначенням відповідних сум за кожен місяць окремо; - довідку про нараховані, утримані та виплачені ОСОБА_1 кошти у період з 01 січня 2015 року по 31 травня 2015 року включно, із зазначенням відповідних сум за кожен місяць окремо; - довідку про середню заробітну плату (дохід) ОСОБА_1 за останні 6 місяців.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати в сумі 164,43 грн. (сто шістдесят чотири грн. 43 коп.) присудити на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.І. Нагорянський