Справа № 2а-734/11
Суддя: Карягіна В. А.
Дата ухвалення: 2011-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-734/1204 Категорія -10.3.1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Біловодськ

З червня 2011 року

Біловодський районний суд Луганської області у складі головуючого-судді Карягіної В.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Біловодському районі Луганської області про визнання дій незаконними з зобовязанням здійснити нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області, в якому зазначив, що він має правовий статус «дитини війни», відповідачем йому не доплачувалося підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», просить визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії, як дитині війни, за період з 23 Л 1.2010 року по день винесення постанови по справі.

Сторони до суду не викликались.

Представник відповідача до канцелярії суду надав заперечення, позов не визнав з мотивів, викладених у запереченнях до позову, вказавши, що доплата до пенсії протягом 2010 року і в січні - травні 2011 року здійснювалася у відповідності до п.8 Постанови КМ України № 530 від 28.05.2008 року в розмірі 49,80 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, має правовий статус дитини війни, що підтверджується посвідченням АГ № 450207 від 08.08.2005 року (арк. справи 5).

Згідно до наданого відповідачем розрахунку позивачеві підвищення до пенсії як дитині війни у 2010 році - січні - травні 2011 року здійснювалося в розмірі 49,80 грн.

Суд вважає вказані дії відповідача у виплаті підвищення до пенсії позивачу в такому розмірі такими, що не відповідають вимогам закону.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-ГУ, що набрав чинності 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статею 2 частиною 1 Закону України « Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 року передбачено, що прожитковий мінімум застосовується для: встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат, виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Згідно статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Вихідними критеріями обрахунку підвищення до пенсій виступають розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно статті 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування

встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. За таких обставин положення частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» були внесені зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», відповідно до яких пункт 17 статті 77, а саме «З метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинити на 2006 рік дію абзацу сьомого ст. 5 та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист діУей війни» було виключено, статтю 110 викладено у такій редакції «Установити, що пільги дітям війни, передбачені абзацом 7 статті 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (2195-15), запроваджуються з 1 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету».

У 2006 році Урядом не впроваджувався порядок надання пільг, передбачений статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України, серед них положення статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якими була зупинена дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зокрема, ст. 6 вказаного Закону після внесення змін передбачалося, що дітям війни до пенсії або щомісячного грошового утримання та державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак, рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 1 січня 2010 року є діючою в наступній редакції: «дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком».

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при нарахуванні щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про державний бюджет на відповідний рік, з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, а не конкретний розмір, встановлений Постановою КМУ від 28.05.2008 р. № 530 « Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», в сумі 49,80 грн., на який посилається відповідач.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» від 27.04.2010 р. N 2154-УІ з 1 січня 2010 року затверджений розмір прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, в розмірі 695 грн., з 01 квітня - 706 грн., з 1 липня - 709 грн., з 1 жовтня - 723 грн., з 1 грудня - 734 грн.

Ст.ст. 52, 70 вищевказаного Закону України Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно з Законом України « Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2010 р. N 2857-УІ з 1 січня 2011 року затверджений розмір прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, в розмірі 750 грн., з 01 квітня - 764 грн., з 1 жовтня - 784 грн., з 1 грудня - 800 грн.

Враховуючи, що позивачеві, починаючи з листопада 2010 року сплачувалося підвищення до пенсії в розмірі по 49,80 грн., за період з 23.11.2010 року відповідач повинен перерахувати і доплатити позивачу суму, виходячи з розрахунку 30 % мінімальної пенсії за віком з врахуванням виплачених.

Ст.1,3 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» передбачає, що державна соціальна гарантія - встановлений цим Законом мінімальний розмір державної соціальної допомоги, а також пільги з метою надання соціальної підтримки дітям війни. Чітко окреслено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Посадові особи і громадяни, винні в порушенні законодавства про соціальний захист дітей війни, несуть відповідальність згідно із законом, вказується у ст. 11 вищевказаного Закону.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Пунктом 1 частини 1 статі 92 Конституції України передбачено, що виключно Законами України визначаються права та свободи людини та громадянина, гарантії цих прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Зважаючи на обставини справи, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та не встановлювати позивачу кінцевого строку виплати підвищення до пенсії як дитині війни.

Згідно з ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 2, 11, 17, 18, 87, 94, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, Законом України « Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про прожитковий мінімум», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Законом України « Про державний бюджет України на 2010 рік» від 27.04.2010 р. N 2154-УІ, Законом України « Про державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2010 р. N 2857-УІ, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком у період з 23.11.2010 року.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 згідно із статтею 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, виходячи з розміру, визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 23.11.2010 року з урахуванням здійснених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі З грн. 40 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Біловодський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Біловодського райсуду Луганської області В.А.Карягіна