Справа № 810/5835/15
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року 810/5835/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Білоцерківського національного аграрного університету до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

в с т а н о в и в:

21 грудня 2015 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся Білоцерківський національний аграрний університет (далі позивач) з позовом до Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 25 червня 2015 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем своєчасно було подано до відповідного територіального управління Державної казначейської служби платіжні доручення для сплати грошових зобовязань за 4-й квартал 2014 р. за платежами: надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, збір за спеціальне використання води, надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на обєктах.

Вважає, що органи казначейства до 21 лютого 2015 р. не мали підстав здійснювати видаткові операції по рахунках позивача. Стверджує, що у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне перерахування платежу до бюджету. Крім того, зазначив, що університет не мав можливості перерахувати податок на додану вартість з поточних рахунків інших фінансових установ, у звязку з їх відсутністю. За таких обставин просив суд визнати протиправними та скасувати оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

Представник відповідача позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивачем було порушено граничні строки сплати самостійно визначених грошових зобовязань із податку на додану вартість, у звязку із чим до нього застосовано штрафні санкції оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

Представниками сторін були подані суду письмові клопотання, у яких вони просили розглянути справу без участі їх представників, у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, клопотання сторін, суд не знаходить перешкод для розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, без участі повноважних представників сторін відповідно до приписів ч. 4 ст. 122 КАС України за наявними в ній матеріалами.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

16 жовтня 1995 р. позивач зареєстрований як юридична особа, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с. 49-54).

Основними видами діяльності позивача за КВЕД 2016 є: вища освіта; розведення великої рогатої худоби молочних порід; виробництво паперових канцелярських виробів; друкування іншої продукції; оптова торгівля зерном необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; професійно-технічна освіта; загальна медична практика; надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у.; надання в оренду і експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природних і технічних наук; постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

12 червня 2015 р. відповідачем було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати позивачем екологічного податку, за результатами якої у цей же день було складено акт перевірки № 000383/10-02-15-02 (далі акт перевірки № 000383/10-02-15-02) (а.с. 10).

У розділі "Висновок" названого акту перевірки зазначено, що позивачем порушено п. 57.1 ст. 57, п. 250.2 ст. 250 Податкового кодексу України від 2 грудня 2012 р. № 2755-VI (далі ПК України), а саме порушено строки сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з екологічного податку у сумі 23 512 грн 72 коп.

На підставі висновків акту № 000383/10-02-15-02 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 25 червня 2015 р. № НОМЕР_2, яким зобовязано сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 274 грн 23 коп. за платежем збір за спеціальне використання води (далі - податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2) (а.с. 8).

12 червня 2015 р. відповідачем було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати позивачем збору за спеціальне використання води, за результатами якої у цей же день було складено акт перевірки № 000382/10-02-15-02 (далі акт перевірки № 000382/10-02-15-02) (а.с. 11).

У розділі "Висновок" названого акту перевірки зазначено, що позивачем порушено п. 57.1 ст. 57, п. 328.4 ст. 328 ПК України, а саме порушено строки сплати самостійно визначеного грошового зобовязання зі збору за спеціальне використання води у сумі 2749 грн 32 коп.

На підставі висновків акту № 000382/10-02-15-02 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 25 червня 2015 р. а саме:

- № НОМЕР_3, яким зобовязано сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 41 грн 79 коп. за платежем надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на обєктах (далі - податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3) (а.с. 9).

- № НОМЕР_2, яким зобовязано сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 2309 грн 48 коп. за платежем надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення (далі - податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2) (а.с. 7).

У зв'язку з тим, що позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, ним було подано даний адміністративний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані ПК України.

Як убачається з п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до вимог п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з вимогами ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Як убачається з п.п. 16.1.3. п. 16.1 ст. 16 ПК України платники податків зобовязані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до вимог п.п. 191.1.2. п. 191.1 ст. 191 ПК України контролюючі органи здійснюють контроль за своєчасністю подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Згідно з вимогами п.п. 20.1.19. п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Як убачається з п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до вимог п. 250.2. ст. 250 ПК України платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації:

250.2.1. за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, скиди забруднюючих речовин у водні об'єкти, розміщення протягом звітного кварталу відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах - за місцем розміщення стаціонарних джерел, спеціально відведених для цього місць чи об'єктів;

250.2.2. виключено;

250.2.3. за утворення радіоактивних відходів та тимчасове зберігання радіоактивних відходів понад установлений особливими умовами ліцензії строк - за місцем перебування платника на податковому обліку у контролюючих органах.

250.2.4. виключено.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

17 лютого 2015 р. позивач подав до Білоцерківського управління державної казначейської служби України Київської області платіжні доручення від 17 лютого 2015 р., зокрема:

- № 140 на суму 2865 грн 22 коп. для оплати грошових зобовязань зі збору за спеціальне використання води за 4-й квартал 2014 р. (а.с. 12);

- № 165 на суму 419 грн 06 коп. для оплати грошових зобовязань з екологічного податку за розміщення відходів у спеціально відведених місцях за 4-й квартал 2014 р. (а.с. 13);

- № 164 на суму 23 098 грн 08 коп. для оплати грошових зобовязань з екологічного податку за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення за 4-й квартал 2014 р. (а.с. 13).

Крім того, позивач стверджує, що на момент подачі зазначених платіжних доручень кошти для їх оплати були у достатній кількості на реєстраційному рахунку позивача відкритому у Білоцерківському управлінні Державної казначейської служби України Київської області.

Проте, платежі за платіжними дорученнями позивача від 17 лютого 2015 р. № № 140, 165, 164 Білоцерківським управлінням Державної казначейської служби України Київської області було здійснено лише 23 лютого 2015 р. у звязку з відсутністю у Законі України Про державний бюджет на 2015 рік програми 2801100 Підготовка кадрів для агропромислового комплексу ВНЗ ІІІ-ІУ рівнів акредитації (а.с.12).

Водночас, судом враховано, що позивач до 4 лютого 2015 р. перебував у підпорядкуванні Міністерства аграрної політики і продовольства України. При цьому, у Законі України Про державний бюджет на 2015 рік розпорядником бюджетних програм для фінансування вищих навчальних закладів підпорядкованих Міністерству аграрної політики і продовольства України було визначено Міністерство освіти і науки України (а.с. 18).

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України Про передачу цілісних майнових комплексів навчальних закладів та державної установи до сфери управління Міністерства освіти і науки від 4 лютого 2015 р. № 87-р (розміщеного на урядовому порталі лише 17 лютого 2015 р.), зазначені комплекси передано із сфери управління Міністерства аграрної політики і продовольства до сфери управління Міністерства освіти і науки (а.с.21).

Як убачається з листа Білоцерківського управління Державної казначейської служби України Київської області від 4 березня 2015 р. № 05-03/187/534, лише 17 лютого 2015 р. Міністерством освіти і науки України внесено зміни до мережі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, а саме - додано (КВК 220) на програму 2201160 Підготовка кадрів вищими навчальними закладами І-ІУ рівнів акредитації та забезпечення діяльності їх баз практики (а.с. 22).

18 лютого 2015 р. позивачу було відкрито рахунки у Білоцерківському управлінні Державної казначейської служби України, однак повідомлення про взяття на облік рахунків від Державної фіскальної служби України ним було отримано лише 21 лютого 2015 року (у суботу). У перший робочий день, 23 лютого 2015 року, було дозволено здійснення видаткових операцій по рахунках університету (а.с. 22 на звороті).

23 лютого 2015 р. позивачем було сплачено грошові зобовязання з екологічного податку та збору за спеціальне використання води за платіжними дорученнями від 17 лютого 2015 р. № 140, 165, 164 (а.с. 12-13).

Крім того, судом враховано, що з метою прискорення відкриття мережі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів адміністрація університету звертався до Міністерства освіти і науки України та Премєр-міністра України (копії листів - а.с. 15, 17, 19).

При вирішенні справи судом враховано, що 20 січня 2015 р. Міністерство аграрної політики і продовольства України направило до Державної казначейської служби України лист № 37-18-1-7/585, в якому звернуло увагу на те, що станом на дату звернення вищі навчальні заклади, які належать до сфери управління Мінагрополітики України, повністю позбавлені фінансування, оскільки розпорядником бюджетних програм для їх фінансування визначено Міністерство освіти і науки України; у звязку із цим просили терміново надати доручення територіальним органам Державної казначейської служби щодо здійснення фінансування відповідних закладів за програмами 2201150 та 2201160 (а.с.18).

4 березня 2015 р. Білоцерківське управління Державної казначейської служби України надіслало до позивача лист № 05-03/187/534, в якому зазначило, що до 21 лютого 2015 р. не мало підстав здійснювати видаткові операції по рахунках позивача (а.с. 22).

Наведене свідчить, що:

- до 21 лютого 2015 р. Білоцерківське управління державної казначейської служби України Київської області не мало права здійснювати видаткові операції по рахунках позивача;

-позивач обєктивно із незалежних від нього підстав не міг перерахувати кошти в рахунок сплати податкових зобовязань за 4-й квартал 2014 р. зі збору за спеціальне використання води, екологічного податку за розміщення відходів у спеціально відведених місцях та за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення;

- позивач вжив усіх залежних від нього заходів із метою здійснення оплати такого грошового зобовязання.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, що і було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що не було зроблено відповідачем.

Крім того, судом не можуть бути взяті до уваги заперечення відповідача, оскільки вони жодним чином не спростовують надані позивачем докази.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а податкові повідомлення-рішення від 25 червня 2015 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 9, 69 - 72, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 25 червня 2015 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.