Справа № 760/22574/15-а
Суддя: Калініченко О. Б.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-37/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про визнання дій протиправними та вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України Солом'янського району м. Києва щодо відмови їй у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на серпень 2010 року) на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 08.12.2015 № 18-98зп про заробітну плату з розрахунку 90% із середнього заробітку.

Крім того, позивачка просила зобов'язати Управління Пенсійного фонду України Солом'янського району м. Києва провести їй перерахунок пенсії за вислугу років згідно довідки Генеральної прокуратури України від 08.12.2015 № 18-98зп про заробітну плату, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на грудень 2008 року) з розрахунку 90% із середнього заробітку - 17370,97 грн. з 10 грудня 2015 року без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (12 місяців).

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з 01 квітня 2015 року вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Солом'янському районі м. Києва (з 01.12.2008 р. по 01.04.2015 р. перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду Святошинського району м. Києва), як отримувач пенсії за вислугу років згідно із Законом України «Про прокуратуру» (у редакції від 12.07.2001 № 2663-ІІІ) у розмірі 90% від середнього заробітку з посади старшого прокурора відділу розгляду звернень громадян управління розгляду звернень та прийому громадян Генеральної прокуратури України (пенсійна справа № 865528/124). В подальшому продовжила роботу в органах прокуратури по 30 березня 2015 року.

З 30 березня 2015 року, згідно наказу Генерального прокурора України від 27.03.2015 № 506ц, позивачку звільнено з Генеральної прокуратури України за власним бажанням (у зв'язку із виходом на пенсію за вислугою років) відповідно до ст.38 Кодексу законів про працю України з посади старшого прокурора відділу розгляду звернень громадян управління організації прийому громадян та розгляду звернень Генеральної прокуратури України. На день звільнення загальний стаж роботи позивачки складає 40 років 4 місяці 16 днів, з них в органах прокуратури - 38 років 8 місяців 13 днів.

10 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі м. Києва із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення їй пенсії і подальших перерахунків (90% від місячної заробітної плати) та довідки Генеральної прокуратури України про заробітну плату від 08.12.2015 № 18-98зп.

Однак, листом від 15.12.2015 року відповідач відмовив у здійсненні перерахунку пенсії. Вказане рішення мотивував тим, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 №213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів Україні «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. З цієї норми відповідач зробив висновок, що з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених вказаними законами не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Позивачка вважає дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку належної пенсії виходячи з розміру заробітку на час звільнення - протиправними оскільки пенсія за вислугою років призначена 01.12.2008 року, отже саме з вказаного часу між позивачем та Державою виникли відносини щодо пенсійного забезпечення. На час призначення пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури урегульовано, зокрема, положеннями ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (1991 року), частина перша якої в редакції станом на грудень 2008 передбачала наступне: «прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 90 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

З урахуванням викладеного відповідач був зобов'язаний провести позивачці перерахунок пенсії на підставі її заяви від 10.12.2015 року, документів пенсійної справи, довідки Генеральної прокуратури України від 08.12.2015 року № 18-98зп про заробітну плату та частин 13, 18 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на грудень 2008 року) з розрахунку 90% від середнього заробітку - 17370,97 грн. з 10 грудня 2015 року без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (12 місяців).

Не погоджуючись із відмовою відповідача, позивачка звернулася із даним позовом до суду.

14.01.2016 року представник відповідача надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що перерахунок пенсії проведений відповідно до чинного законодавства України, а тому просив відмовити в задоволенні позову.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.12.2008 року ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру в розмірі 90% від суми місячного заробітку.

Наказом Генерального прокурора України від 30.03.2015 ОСОБА_1 звільнено з роботи в органах прокуратури.

10.12.2015 позивачка звернулася до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва із заявою про перерахунок пенсії призначеної їй відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розміру 90% від суми щомісячної заробітної плати, при цьому надавши відповідачу довідку про заробітну плату від 08.12.2015 № 18-98зп з додатком до неї.

Листом від 15.12.2015 року, вих. № 15287/12 Управлінням Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва було роз'яснено позивачці, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів Україні «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

При відмові в перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90% від розміру заробітку на час звільнення вказана норма була застосована відповідачем. Однак, вона повинна застосовуватися до працівників при виході на пенсію після прийняття і вступу в законну силу даного Закону. Позивачка у своїй заяві не просила призначити їй пенсію, а просила зробити перерахунок, вже призначеної пенсії, тому при проведенні перерахунку Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва не повинно було застосовувати цю норму.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, в редакції що діяла на час призначення пенсії позивачу прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Статтями 22, 92 Конституції України визначені права і свободи людини і громадянина, гарантії прав і свобод визначаються Законами України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а відповідач фактично обмежив право позивача на перерахунок пенсії в розмірі 90%.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Законом України № 3668-VІ від 08.07.2011 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено зміни, що стосуються призначення пенсій.

Зокрема, згідно ч. 3 вказаної статті, розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включається в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Відповідно до ч. 15 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно ж до нової редакції ч. 2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними Законом № 213-VIII від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»), пенсія призначається в розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, нова редакція ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цими законами.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, відповідно до ст. ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України»Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Тому звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Пенсія позивачеві була призначена відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на грудень 2008 року), тобто до набрання чинності цими законами. Крім того, зміни внесені до вказаної статті стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Отже, новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений вищевказаними законами, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Відповідно до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 213-VIII від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 213-VIII від 02.03.2015 не зазнали.

Отже відповідач повинен провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 10.12.2015 року, документів пенсійної справи, довідки Генеральної прокуратури України від 08.12.2015 року № 18-98зп про заробітну плату та частин 13, 18 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на грудень 2008 року) з розрахунку 90% від середнього заробітку у розмірі 17370,97 грн. з 10 грудня 2015 року без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (12 місяців).

З огляду на викладене, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні докази, надавши їм належну оцінку приходжу до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Пунктом 1 частини 1 статті 256 КАС України передбачено, що негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України у межах суми стягнення за один місяць

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про прокуратуру», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, ст.ст. 2, 3, 11, 12, 17, 99, 160, 161,162, 163, 160, 186 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про визнання дій протиправними та вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України Солом'янського району м. Києва щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на грудень 2008 року) на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 08.12.2015 № 18-98зп про заробітну плату з розрахунку 90% із середнього заробітку.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України Солом'янського району м. Києва провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років згідно довідки Генеральної прокуратури України від 08.12.2015 № 18-98зп про заробітну плату, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на грудень 2008 року) з розрахунку 90% із середнього заробітку у розмірі 17370,97 грн. з 10 грудня 2015 року без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (12 місяців).

Постанова підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: