Справа № 461/12435/15-а
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2015 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Кахнич С.П.,

розглянув у відкритому судовому засідання в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №13/01/023/0027-0015 від 03.12.2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.188-6 КУпАП, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що постанову щодо нього винесено за ст188-6 КУпАП, яка передбачає відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу. Однак, у оскаржуваній постанові вказано, що ОСОБА_1 допустив не нарахування та не виплату звільненому працівнику ОСОБА_2 середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях. Просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити з огляду на наступне.

Згідно постанови №13/01/023/0027-0015 від 03.12.2015 /а.с.3/, ОСОБА_1 працюючи ректором Львівського Національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім.С.З.Гжицького допустив порушення вимог ст.117 КЗпП України не нараховано та не виплачено звільненому працівнику ОСОБА_2 середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме за період з 12.07.2010р. по 16.11.2011р.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення №13/01/023/0027 від 03.12.2015 року, підставою для складення такого стало невиконання ОСОБА_1 вимог припису від 09.09.2015 року №13-01-024/0065-0047 /а.с.4/.

Однак, з матеріалів справи видно, що припис №13-01-024/0065-0047 щодо усунення порушень вимог ч.1 ст.117 КЗпП України адресований ректору Львівського Національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім.С.З.Гжицького ОСОБА_1 датований 10.09.2015 року /а.с.21/.

Тобто, з наведеного випливає, що підстав складення протоколу з приводу невиконання припису від 09.09.2015 року не було, оскільки такий припис не виносився. Натомість виносився припис від 10.09.2015 року, з приводу невиконання саме такого протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Відповідно до диспозиції ст.188-6 КУпАП, відповідальність настає за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу.

Згідно ч.1 ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст.9 КУпАП).

У відповідності до ч.2 ст.283 КУпАП, постанова має містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У цьому процесуальному документі необхідно обґрунтовувати і мотивувати юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обгрунтованість постанови по справі повязана з повним, всебічним і обєктивним дослідженням обставин справи, привальним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підставі доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Однак, як видно з оскаржуваної постанови, у такій жодним чином не вказано про невиконання ОСОБА_1 законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу. Крім того, не наведено належної мотивації оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-6 КУпАП.

При цьому, з обставин, наведених у оскаржуваній постанові видно, що у діях (бездіяльності) ОСОБА_1 може міститися склад іншого адміністративного правопорушення, зокрема передбаченого ст.41 КУпАП.

Отож, суд відхиляє, зазначені в оскаржуваній постанові відомості, оскільки такі не відповідають фактичним обставинам справи.

Інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-6 КУпАП в судовому засіданні не здобуто.

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене суд приходить до висновку про неправомірність постанови №13/01/023/0027-0015 від 03.12.2015 та вважає, що дану постанову слід скасувати.

Керуючись ст.ст.7-12,70,86,160-163,171-2 КАС України, суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного інспектора праці ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення від 03.12.2015 року №13/01/023/0027-0015.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року № 3-рп/2015 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, - постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Стрельбицький В.В.