Справа № 420/2488/15-а
Суддя: Ханова Раїса Федорівна
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тарасов Д.С.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року справа №420/2488/15-а

зал судового засідання № 1 у приміщенні суду за адресою: м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Васильєва І.А.

Жаботинська С.В.

розглянувши в порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на постанову Новопсковського районного суду Луганської області

від 3 грудня 2015 року

по адміністративній справі №420/2488/15-а

за позовом ОСОБА_3

до Управління Пенсійного фонду України в

Новопсковському

районі Луганської області

про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити

певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (надалі позивач) звернувся у серпні 2015 року з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області (надалі управління, відповідач) про визнання незаконними дії управління в частині відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Звертаючись до суду позивач просив зобов'язати управління зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 14 листопада 1985 року по 1 січня 1987 року у якості газоелектрозварника в Новопсковській райсільгосптехнічі - в Новопсковському ремонтно - транспортному підприємстві та за цією ж професією з 22 серпня 1992 року по 21 січня 2004 року в Новопсковському ремонтно - транспортному підприємстві - ВАТ «Новопсковський агротехсервіс», та прийняти рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а. с.3-4).

Постановою Новопсковського районного суду Луганської області від 3 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області відмовлено з огляду на безпідставність позовних вимог та законність дій управління, яка в свою чергу обумовлена відсутністю проведення атестації робочого місця, як обов'язкової умови призначення пенсії на пільгових умовах із заявлених підстав (а.с. 62-64).

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі (а. с. 68-69).

Заявник апеляційної скарги (позивач у справі) посилається на те, що обов'язок та відповідальність за проведення атестації робочих місць покладено на керівника підприємства та вважає, що за умовами ст.ст. 13, 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» несвоєчасне проведення атестації робочих місць не може позбавляти права на соціальний захист щодо вирішення питання надання пенсії за віком на пільгових умовах. Крім того, проведення чи не проведення атестації робочих місць не залежить від волі працівника підприємства, а покладено виключно на його керівника.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 9 червня 2015 року звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії згідно Списку №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням пункту 1 частини 2 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та 2 липня 2015 року звернувся до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному Управлінні ПФУ в Луганській області із заявою про підтвердження його стажу роботи у період з 1 січня 1987 року по 21 січня 2014 року (а.с.58).

Рішенням комісії при Головному управлінні ПФУ в Луганській області №07/21 від 28 липня 2015 року підтверджено право на зарахування періодів роботи в Новопсковській райсільгосптехніці (ВАТ «Новопсковський агросервіс») в якості електрогазозварника з 1 січня 1987 року по 21 серпня 1992 року до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до вимог пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Період роботи з 22 серпня 1992 року по 21 січня 2004 року не зараховано до пільгового стажу роботи позивача у зв'язку з відсутністю атестації робочих місць (а.с. 7).

Рішенням відповідача від 6 серпня 2015 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки стаж роботи позивача на пільгових умовах становить 5 років 7 місяців 21 день (зараховано період роботи з 1 січня 1987 року по 21 серпня 1992 року) (а.с.5-6).

З трудової книжки, яка досліджена колегією суддів під час апеляційного провадження вбачається, що позивач у період з 14 листопада 1985 року по 21 січня 2004 року працював в Новопсковській райсільгосптехніці (ВАТ «Новопсковський агросервіс») в якості електрогазозварника (а. с. 8-10).

Факт роботи позивача на даному підприємстві у спірні періоди не є спірним між сторонами. Спірними питаннями між сторонами є не зарахування до пільгового стажу позивача період його роботи з 14 листопада 1985 року по 1 січня 1987 року та з 22 серпня 1992 року по 21 січня 2004 року.

Що стосується не включення відповідачем до пільгового стажу позивача спірного періоду з 14 листопада 1985 року по 1 січня 1987 року колегія суддів зазначає наступне.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-12 (надалі Закон України №1788-12), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-4 (надалі Закон України №1058-4).

Відповідно до пункту «б» частини 1статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, у яких має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків або їхні номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано таку довідку, - що передбачено п. 20 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. N 637.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем ні управлінню при наданні документів для призначення йому пенсії за віком відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України №1788-12 ні суду не надано уточнюючої довідки про характер та умови його праці у спірний період, а саме, з 14 листопада 1985 року по 1 січня 1987 року.

Згідно архівної довідки №05-15/503 від 26.05.2015 року виданої Новопсковською районною комунальною установою «Об'єднаний трудовий архів Новопсковського району», накази про атестацію робочих місць зазначеного підприємства на зберіганні відсутні, передавалися лише накази про прийняття та звільнення працівників (а. с. 20).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців діяльність юридичної особи - ВАТ «Новопсковський Агросервіс», припинено на підставі судового рішення Господарського суду Луганської області від 23.06.2011 року, у зв'язку з його банкрутством (а. с. 21-23).

Крім того, позивач не скористався своїм правом та не звернувся до відповідної комісії передбаченої Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, затвердженого постановою ПФУ України №18-1 від 10 листопада 2006 року (зареєстровано МЮ України 24 листопада 2006 року, за номером 1231/13105), є нормативно - правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України, підлягає застосуванню відповідно до положень принципу законності, закріпленого статтею 9 КАС України, за своїм правовим навантаженням визначає механізм підтвердження спірного періоду роботи позивача для призначення пенсії на пільгових умовах, у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, за умови неповних відомостей наведених трудовою книжкою.

Тому, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що зазначений спірний період не підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача.

Що стосується не включення спірного періоду з 22 серпня 1992 року по 21 січня 2004 року до пільгового стажу позивача з підстав не атестації робочого місця колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17 березня 2015 року у справі №21-585а14, яка підлягає обов'язковому застосуванню відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 244-2 КАС України в якій викладено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, на підставі вищевикладеного посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що відповідальність за проведення атестації робочих місць покладається на керівника підприємства колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на законі.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази проведення обов'язкової атестації робочих місць, а саме, посади електрогазозварника, на якій працював позивач, період з 22 серпня 1992 року по 21 січня 2004 року за умовами праці не породжують виникнення права на зарахування до пільгового стажу зазначеного спірного періоду роботи позивача на Новопсковській райсільгосптехніці (ВАТ «Новопсковський агротехсервіс»), у зв'язку з чим немає підстав для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивачем при звернені до суду обраний не вірний правовий захист своїх прав, оскільки правові наслідки для позивача має саме рішення про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, а не самі по собі дії управління, які просить визнати неправомірними позивач. Способом реалізації владних управлінських функцій відповідача в розумінні частини 2 статті 19 Конституції України та пункту 1 частини 3 статті 2 КАС України є саме рішення органу, а не його дії.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про те, що судом першої інстанції вирішено спір по суті вірно, що доводить наявність підстав для залишення постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення, відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 3 грудня 2015 року у адміністративній справі №420/2488/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 3 грудня 2015 року у адміністративній справі №420/2488/15-а - залишити без змін.

Ухвала постановлена 26 січня 2016 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя : Р.Ф. Ханова

Судді: І.А.Васильєва

С.В.Жаботинська