Справа № 357/2847/15-а
Суддя: Жарікова О. В.
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/2847/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2015 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Жарікова О. В. , розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про визнання протиправним рішення щодо відмови у видачі посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправним рішення щодо відмови у видачі посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, посилаючись на те, що 10.11.1993 року йому як громадянину, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1993 роках було видане Чорнобильське посвідчення 4 категорії, серії НОМЕР_1. Впродовж всіх років він проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю і в результаті цього отримав другу групу інвалідності, захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС. Дана група інвалідності в зв'язку з захворюванням, пов'язана з впливом аварії на ЧАЕС була встановлена позивачу 26.12.2014 року. 15.01.2015 року позивачем написано заяву до заступника голови обласної державної адміністрації з проханням видати посвідчення постраждалого від аварії на ЧАЕС категорії 1А на підставі документів, які були додані до заяви та передані через Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради. 10.02.2015 року УСЗН БМР було передано позивачу відмову Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації. Відмова мотивована посиланням на Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76 від 28.12.2014 року, яким виключено абзац п'ятий частини другої ст. 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме - виключено зону посиленого радіоекологічного контролю. Позивач вважає, що дії відповідача протирічать вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В зв»язку з цим, позивач звернувся до суду та просив суд визнати протиправною та скасувати відмову Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації від 04.02.2015 року за № 0549263 у видачі ОСОБА_1 посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1А, зобов»язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації прийняти документи для видачі ОСОБА_1 посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1А. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.04.2015 року справу передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.07.2015 року справу передано на розгляд Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, як адміністративного. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2015 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

05.11.2015 року канцелярією суду зареєстровано заяву позивача про зміну позовних вимог, в якій він просить суд: визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради та Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації у прийнятті документів ОСОБА_1 для встановлення йому статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1А; зобов'язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради прийняти документи ОСОБА_1 для встановлення йому статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1А; зобов'язати виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області внести подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1А; зобов»язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації розглянути вказане подання про встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1А з видачею відповідного посвідчення. Крім того, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2015 року за клопотанням позивача до участі в справі було залучено співвідповідачів - Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської Ради та виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області.

Позивач в відкрите судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача - Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, подали до суду, через канцелярію суду письмові заперечення на позов, в яких просили розглянути справу без участі їх представника та відмовити в задоволенні позову.

Відповідач Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, надіслали до суду письмово викладені заперечення на позов, в яких клопотали розглянути справу без участі їх представника та в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ВК БМР Київської області в відкрите судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, надіслали на адресу суду письмово викладені заперечення на позов, в яких просили відмовити в задоволенні позову та розгляд справи проводити без участі їх представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд на підставі ч. 4 ст. 122 КАС України здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, а також своєчасно.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має посвідчення, серії НОМЕР_1, видане 10.11.1993 року Київською облдержадміністрацією, яким йому присвоєно статус громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю ( категорія 4).

Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії № 19 від 25.11.2014 року, встановлено, що захворювання, виявлене у ОСОБА_1, пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС. Йому надано довідку до акта огляду МСЕК, серії АВ № 0206195. Відповідно до даної довідки встановлено, що позивачу встановлена 2 група інвалідності з 26.12.2014 року до 01.01.2018 року. Причина інвалідності - «захворювання, пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС».

Позивач звернувся до ДСЗН Київської ОДА щодо визнання його потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, однак, документи йому були повернені, так як не відповідають вимогам чинного законодавства, в зв"язку зі змінами в законодавстві.

Позивач звернувся до відповідача - Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, з заявою та пакетом документів щодо визнання його потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи, 1 категорії.

Відповідач, після розгляду заяви та доданих до неї документів, відмовив позивачу листом № 8902 від 05.11.2015 року та листом від 06.11.2015 року за № 8964 у прийнятті документів для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 та повідомив про відсутність правових підстав для оформлення подання до Київської ОДА для оформлення йому посвідчення, категорії 1.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: 1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов'язкового) і гарантованого добровільного відселення; 2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій; 3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років; 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років; 5) особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986 - 1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов'язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України; 6) особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п'ятої статті 17 цього Закону.

Стаття 14 ч.1 п.1 цього ж Закону визначає, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Стаття 15 Закону визначає підстави для визначення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зокрема, підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, врегульований постановою КМУ № 51 від 20.01.1997 року.

Відповідно до п.10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 20 січня 1997 р. № 51 (надалі - Порядок), видача посвідчень потерпілим від Чорнобильської катастрофи, провадиться обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання особам, які постійно проживають або працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток № 6), а інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Як вбачається з викладеного вище, посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, серії В-І № 763617, видане позивачу ще у 1993 році. Вказане посвідчення ніким не вилучалось, не визнавалось недійсним, і на даний час залишається діючим. З відповіді, наданої УСЗН позивачу на його заяву, слідує, що посадові особи Управління соціального захисту населення жодним чином не посилаються на будь-який нормативний акт, який надає УСЗН Білоцерківської міської ради Київської області такі повноваження щодо відмови у прийнятті відповідних документів для встановлення статусу потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС, 1 категорії.

Як зазначено в п.10 Порядку, видача посвідчень інвалідам-потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, провадиться на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи. Зазначена довідка відповідачу була надана.

З заперечення Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на вказаний позов вбачається, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року виключено аб.5 ч.2 статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіологічного контролю. Зазначений закон набрав чинності з 01 січня 2015 року. Аналогічна позиція зазначена і в запереченнях відповідачів УСЗН Білоцерківської міської ради та виконавчого комітету Білоцерківської міської ради.

На думку суду, зазначена норма, а саме факт її виключення з Закону жодним чином не впливає на правовідносини, що виникли в рамках розгляду даної справи.

В зв»язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне зобов"язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської Ради Київської області прийняти документи ОСОБА_1 для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав свобод чи інтересів.

Як зазначено вище в даній постанові, посвідчення потерпілого даної категорії, видаються на підставі відповідного подання органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, і тому, суд вважає за необхідне зобов»язати ВК БМР внести подання до ДСЗН Київської ОДА для встановлення позивачу статусу особи, як постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1.

Крім того, суд вважає, що підлягають до часткового задоволення вимоги позивача щодо зобов"язання Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації розглянути вказане подання про встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з видачею відповідного посвідчення, та вважає за можливе задовольнити цю вимогу в частині зобов'язання названого відповідача розглянути вказане подання про встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та за результатами розгляду, прийняти рішення у відповідності до вимог закону.

Враховуючи викладене, а саме те, що позивач має документи, необхідні для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, звернення позивача з такими вимогами до відповідачів, а також чинність норм законодавства, що дозволяють здійснити захист прав позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України).

Враховуючи те, що, як зазначено вище, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, який має діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, суд вважає, що відповідачі не довели правомірності своїх дій. Позивач же надав відповідачу всі документи, які передбачені Законом та Порядком.

Суд вважає за необхідне в зв"язку з викладеним, визнати неправомірними дії відповідачів щодо відмови у прийнятті у позивача документів стосовно встановлення йому статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.ст.2, 17, 71, 122, 158-163, 185, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради та Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації у прийнятті документів ОСОБА_1 для встановлення йому статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1А.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради прийняти документи ОСОБА_1 для встановлення йому статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1А.

Зобов'язати виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області внести подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1А.

Зобов»язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації розглянути вказане подання про встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1А та прийняти рішення відповідно до вимог Закону.

В іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О. В. Жарікова