Справа № 802/43/16-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

м. Вінниця

20 січня 2016 р. Справа № 802/43/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Середюка М.А.,

представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовом: ОСОБА_2

до: Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області

про: визнання дій протиправними, скасування наказу та зобов'язання вчинити дій

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 з позовними вимогами до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання дій протиправними, скасування наказу та зобов'язання вчинити дії.

Крім того, разом з позовною заявою позивач надав клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 27.11.2015 № 2-6121/20-15-сг.

Клопотання про забезпечення адміністративного позову мотивоване тим, що в разі продовження дії протиправного наказу існує загроза позбавлення попереднього орендаря - ОСОБА_3, реалізувати переважне право, а також ризик позбавлення прав власності на посіви та майбутній урожай.

На переконання позивача, ознаки неправомірності оскаржуваних рішень (дій) є очевидними, оскільки останній, як сумлінний орендар, правомірно користувався законно орендованими земельними ділянками, а саме на підставі договору оренди землі від 18.12.2012 та договору оренди землі від 10.05.2006.

Відповідно до положень ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) клопотання про забезпечення позову призначене до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача подане клопотання про забезпечення позову підтримала та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. При цьому, на адресу суду надійшли письмові заперечення проти клопотання про забезпечення адміністративного позову, в яких зокрема, зазначено, що наведені позивачем доводи про наявність ознак протиправності оскаржуваного рішення є передчасними, оскільки оцінка протиправності рішення здійснюватиметься при розгляді справи по суті.

Частина 3 статті 118 КАС України визначає, що питання про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених частинами першою і другою цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

Таким чином, суд вважає за можливе провести розгляд клопотання про вжиття заходів забезпечення позову за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши доводи клопотання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання про забезпечення адміністративного позову не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 117 КАС України визначено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 117 КАС України суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржується. Також адміністративний позов, може бути забезпечено шляхом заборони вчиняти певні дії.

Не допускається забезпечення позову шляхом: 1) зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції та встановлення для них заборони вчиняти певні дії; 2) зупинення рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та стосовно здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони проводити певні дії уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації або ліквідації банку, що передбачає ч. 5 ст. 117 КАС України.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 1 ст. 117 КАС України.

За приписами п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Положення ст. 117 КАС України передбачають, що обов'язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтоване клопотання сторони в тому рахунку з зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

Обґрунтування позивачем очевидності протиправності оскаржуваного рішення відповідача без дослідження всіх обставин та доказів у справі на даній стадії судового розгляду зумовить фактичне вирішення судом спору по суті, що суперечить інституту забезпечення позову.

Також позивачем не надано доказів на підтвердження того, що існує небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття забезпечення позову. Крім того, наказ, дію якого просить зупинити позивач, є актом індивідуальної дії, та безпосередньо не породжує прав та обов'язків позивача.

Суд, аналізуючи наведені аргументи для забезпечення позову з мотивів докладання значних зусиль для відновлення своїх прав, вважає їх недостатніми для задоволення клопотання про забезпечення адміністративного позову у даній справі. Вказані позивачем доводи клопотання про забезпеченням позову співпадають із обґрунтуванням адміністративного позову, інших доводів позивачем не зазначено та оскільки дії відповідача та пов'язані з ними порушення прав позивача є предметом оскарження у даній справі, а тому оцінка цим обставинам з точки зору законності буде надаватися при розгляді справи по суті, а не при вирішенні клопотання про забезпечення позову.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості таких вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд приходить висновку, що клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 165, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович