Справа № 2-а-8680/11
Суддя: Висоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2011-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-8680/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2011 року Корюківський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Висоцької Н.В.,

при секретарі Крапивній Н.Л.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корюківка справу за позовною заявою ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Чернігівській області, ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду, визнання неправомірними дій субєкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду, з цією позовною заявою в порядку адміністративного судочинства України, посилаючись на те, що постановою серії СВ1 №045374 від 01.09.2011 року інспектора 5-го взводу батальйону ДПС ДАІ УМВС України в Чернігівській області сержанта міліції ОСОБА_2 його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено штраф в сумі 450,00 грн. Посадова особа вважає, що 01 вересня 2011 року о 14-й год. 15 хв. в м. Чернігові по проспекту Перемоги зі сторони вулиці Кирпоноса позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, та виїхав за сигналом світлофора, таким чином, що не зміг бачити його сигналів, та продовжив рух на заборонений сигнал світлофора Червонийі скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач не визнає свою вину в тому, що 01 вересня 2011 року о 14-й год. 15 хв. в м. Чернігові по проспекту Перемоги зі сторони вулиці Кирпоноса позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, та виїхав за сигналом світлофора, таким чином, що не зміг бачити його сигналів, та продовжив рух на заборонений сигнал світлофора Червоний. Заперечує проти висновку інспектора, що в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП. Вважає, що складений протокол про порушення ним правил проїзду перехрестя це субєктивна думка працівника ВДАІ, яка ніякими конкретними доказами не підтверджена. Керуючи своїм автомобілем позивач рухався за автобусом на зелений сигнал світлофора, а коли він зупинився позивач опинився на перехресті проїжджої частини і тому не міг бачити якого кольору був світлофор, він лише закінчував проїзд перехрестя. За таких обставин позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Отже дана постанова є незаконною і підлягає скасуванню. Строк на оскарження постанови позивачем був пропущений з поважних причин, тому просить суд поновити йому строк для оскарження постанови.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача УДАЇ УМВС України в Чернігівській області та відповідач, в судове засідання не зявились, про поважні причини неявки в суд не повідомили, своєчасно та в установленому порядку повідомлені про час і місце розгляду справи в суді. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомила, що перебувала в машині під час проїзду даного перехрестя, водій керував транспортним засобом та діяв у відповідності до вимог ПДР, аварійної обстановки не створив, на червоне світло світлофора не їхав, працівники міліції перебували за перехрестям, де і зупинили машину, водій не визнавав, що скоїв правопорушення.

Суд, вислухавши позивача, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково, за наступних підстав. По справі встановлено, що постановою серії СВ1 №045374 від 01.09.2011 року інспектора 5-го взводу батальйону ДПС ДАІ УМВС України в Чернігівській області сержанта міліції ОСОБА_2 позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено штраф в сумі 450,00 грн. Посадова особа вважає, що 01 вересня 2011 року о 14-й год. 15 хв. в м. Чернігові по проспекту Перемоги зі сторони вулиці Кирпоноса позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, та виїхав за сигналом світлофора, таким чином, що не зміг бачити його сигналів, та продовжив рух на заборонений сигнал світлофора Червонийі скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про постановляється ухвала. Суду надано докази про поважні причини пропуску строку звернення до суду. За таких умов суд приходить до висновку про необхідність поновлення строку звернення до суду, з врахуванням наданих доказів.

Позивач в протоколі про адміністративне правопорушення пояснив, що не згоден з протоколом, так як закінчував маневр на проїжджій частині.

Чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлено, що справи за адміністративні правопорушення, в тому числі й порушення правил дорожнього руху, передбачені ч. 1, 2 ст.122 КУпАП, мають право розглядати працівники ДАІ МВС України, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач та представник відповідача жодного разу у судові засідання не з'явився і не надав доказів, які підтверджують правомірність винесеної постанови. Позивач не згодний з складеним на нього протоколом, будь-яких пояснень свідків правопорушення суду не надано.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене в позові, враховуючи скоєне порушення ПДР, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення були порушені права позивача, він мав право скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, в тому числі й послугами адвоката, не було зясовано ні обставин, що помякшують чи обтяжують стягнення, ступінь вини порушника, його майновий стан та інших обставин, при винесенні постанови позивач з нею був не згоден і оспорив її. Від маневру позивача, які відповідали ПДР України, ніяких шкідливих наслідків не настало, руху інших транспортних засобів він не заважав, дані обставини також підтвердив свідок в судовому засіданні.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача не були зібрані всі необхідні матеріали; не роз'яснено права позивачу, в тому числі право користуватися юридичною допомогою адвоката та інших фахівців в галузі права; права на захист; не з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, що є порушенням вимог ст.ст.268, 278 - 280 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Але при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не були дотримані вимоги ч. 2 ст.33 КУпАП, а саме: не враховано характер правопорушення, ступінь вини, майновий стан, особу правопорушника та обставини, які пом'якшують відповідальність, тобто постанова винесена упереджено, а інспектором не об'єктивно досліджені та враховані всі обставини, які мають значення для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Судом враховано, що на даний час втрачено будь-яку можливість здобути інші докази по справі, та з врахуванням часу який минув з дня складання протоколу, суд вважає недоцільним повертати протокол на новий розгляд.

Позивач по справі в межах заявленого позову просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, але не просить визнати дії незаконними в частині складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова винесена на підставі і у порядку, визначеному законом, в межах повноважень, але необґрунтовано, а тому позов підлягає задоволенню частково.

За таких обставин, аналізуючи в сукупності вищенаведене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку, що скоєне позивачем правопорушення є незначним, скоєне вперше, не навмисно, даним правопорушення не було завдано шкоди, будь-яких інших доказів по справі не надано ні позивачем, ні відповідачем, тому провадження в справі слід закрити по малозначності, обмежитись щодо порушника (позивача) усним зауваженням.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.141, 22, 33, ч. 2 ст. 122, 268, 278-280, 289, 293 КУпАП, ст.ст.3, 6, ч. 2 ст. 18, 87, 128, 158-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Чернігівській області, ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду, визнання неправомірними дій субєкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Поновити строк звернення до суду.

Визнати дії протиправними та скасувати постанову серії СВ 1 № 45374 від 01 вересня 2011 року молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення за ст. 122 ч. 2 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 450 (чотириста пятдесят) гривень відносно ОСОБА_1, на підставі ст. 22 КУпАП в силу малозначності діяння звільнити його від стягнення, та справу провадження закрити, обмежившись усним зауваженням.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Копію постанови направити сторонам до відому.

Постанова місцевого загального суду, як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною і оскарженню не підлягає згідно ст.. 171-2 КАС України.

Суддя Н. В. Висоцька