Справа № 442/2102/15а,2а/442/77/15
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року Справа № 876/8989/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: ОСОБА_1, представника ОСОБА_2

відповідача по справі: не зявився

третьої особи 1 по справі: представників ОСОБА_3, ОСОБА_4

третьої особи 2 по справі: представників ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради за участю третіх осіб Дрогобицької міської державної лікарні ветеринарної медицини, Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України про визнання рішення незаконним та зобовязання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради за участю третіх осіб Дрогобицької міської державної лікарні ветеринарної медицини, Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України та просив визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 23.10.2003 року №247 «Про оформлення права власності на нежитлове приміщення по вул. Трускавецькій, 124 в м. Дрогобичі».

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 серпня 2015 року в справі №442/2102/15а в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 серпня 2015 року в справі №442/2102/15а.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови суд не в повній мірі зясував всі обставини, які мають значення для справи, порушив норми матеріального права, і це призвело до неправильного вирішення питання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржувану постанову скасувати та провадження у справі закрити. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції встановив, що рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 23.10.2003 року №247 «Про оформлення права власності на нежитлове приміщення по вул. Трускавецькій, 124 в м. Дрогобичі» оформлено право власності на вказане нежитлове приміщення за Дрогобицькою міською державною лікарнею ветеринарної медицини та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 18.11.2003 року №706810.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У звязку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Прийняте виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради Львівської області (як субєктом владних повноважень) рішення про передачу Державному департаменту ветеринарної медицини у власність нежитлового приміщення є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого акта не породжує наслідків для власника приміщення, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на нежитлове приміщення юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Ураховуючи наведене, позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність нежитлового приміщення, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника нежитлового приміщення, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння ним і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Таким чином, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах, Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що у разі прийняття органом місцевого самоврядування (як субєктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема, рішення про передачу земельних ділянок у власність, укладання договору оренди), позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, не повинен розглядатися, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Спір у справі, що розглядається, не є адміністративним, оскільки відносини перейшли у сферу приватноправових.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові №21-405а14 від 11 листопада 2014 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на наведене апеляційні вимоги підлягають до часткового задоволення, а справа закриттю провадженням.

Керуючись ст.157, ч.3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.4 ч.1 ст.198, ст.203, п.4 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 серпня 2015 року в справі №442/2102/15а скасувати та провадження у справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач ОСОБА_7

Судді Л.П. Іщук

ОСОБА_8

Повний текст виготовлено 26.01.2016 року