Справа № 383/606/15-а(2-а/383/23/15)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2016 рокусправа № 383/606/15-а(2-а/383/23/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. імені Газети «Правда», 29, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29.10.2015 р. в справі № 383/606/15-а за позовом ОСОБА_1 до Бобринецької міської ради Кіровоградської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_2, про визнання протиправними дій, скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до Бобринецької міської ради Кіровоградської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_2, про визнання протиправними дій щодо прийняття рішення від 30.08.2013 р. № 1429, скасування рішення Бобринецької міської ради Кіровоградської області «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення індивідуального садівництва гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3.» в частині надання дозволу на розробку технічної документації ОСОБА_2

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29.10.2015 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову, ухвалити нове рішення про задоволення позову з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Порушення полягають у неврахуванні судом, що право власності на будинок, розташований у АДРЕСА_1 зареєстровано лише за ОСОБА_3 Крім того, надання відповідачем дозволу на складання технічної документації, а не проекту землеустрою, суперечить приписам ст. 118 Земельного кодексу України. Також судом не взято до уваги, що ОСОБА_2 не мав змоги розробити технічну документацію, оскільки землевпорядна організація відмовилась від вказаного у зв'язку із наявністю реєстрації земельної ділянки 26.04.2013 р. за ОСОБА_4, оскільки земельна ділянка ОСОБА_2, на яку надано дозвіл, фактично накладається на земельну ділянку ОСОБА_4 (ОСОБА_1.). Вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на скасування рішень Бобринецької міської ради № 1157 та № 1200, оскільки позивач є власником земельної ділянки. На думку апелянта, судом першої інстанції не враховано обставин, які не підлягають доказуванню, а саме встановлення рішенням Кіровоградського районного суду від 18.05.2015 р. в справі № 390/320/15-ц того факту, що частину земельної ділянки в розмір 0,071 га, щодо якої наданий дозвіл ОСОБА_2 та ОСОБА_3, займає позивач.

Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у зв'язку з чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області в справі №390/320/15-ц визнано протиправними та скасовані в судовому порядку рішення Бобринецької міської ради тридцять четвертої сесії шостого скликання «Про надання згоди на складання проекту землеустрою, щодо відведення у власність, безкоштовно, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4.» від 05.03.2013 р. №1157 та рішення тридцять п'ятої сесії Бобринецької міської ради Кіровоградської області шостого скликання «Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4.» від 25.03.2013 р. №1200. Даним судовим рішенням встановлено, що згідно з договором дарування від 03.11.1998 р., посвідченого державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 768, ОСОБА_2 належить 1/2 частина житлового будинку з належною частиною надвірних будівель, що розташований по АДРЕСА_1, а інша 1/2 частина житлового будинку з належною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3

Рішенням тридцять четвертої сесії Бобринецької міської ради Кіровоградської області шостого скликання «Про надання згоди на складання проекту землеустрою, щодо відведення у власність, безкоштовно, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4.» від 05.03.2013 р. №1157 надано гр. ОСОБА_4 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність, безкоштовно, земельної ділянки загальною площею 0,4236 га, що знаходяться в запасі Бобринецької міської ради за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням тридцять п'ятої сесії Бобринецької міської ради шостого скликання «Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4.» від 25.03.2013 р. №1200 затверджено ОСОБА_4 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,4236 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, та передано вказану земельну ділянку ОСОБА_4 безоплатно у власність.

Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-013, сформованого 26.04.2013 р., земельна ділянка площею 0,4236 га з кадастровим номером НОМЕР_1, розташована по АДРЕСА_2, перебуває у приватній власності.

За договором купівлі-продажу від 27.10.2014 р., посвідченим приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу в Кіровоградській області та зареєстрованим в реєстрі за №2079, ОСОБА_4 передала у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,4236 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_1.

Рішенням від 30.08.2013 р. №1429 сорокової сесії Бобринецької міської ради Кіровоградської області шостого скликання «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення індивідуального садівництва гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3.» наданий ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (в рівних частках 1/2) згоду на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 0,1421 га, розташованих за адресою АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення індивідуального садівництва площею 0,1421 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають в запасі Бобринецької міської ради.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою не надає права на саму земельну ділянку, тому звернення позивача із позовом через порушення його прав є передчасним. Також суд послався на те, що рішення органу місцевого самоврядування, на підставі яких виникло право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 у ОСОБА_4, у якої її придбав позивач, скасовані в судовому порядку.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За приписами ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Згідно зі ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 1 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що землеустрій це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб'єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.

Відповідно до ст. 19 вказаного Закону до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: а) організація і здійснення землеустрою; б) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Згідно зі ст. 22 Закону землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірне рішення прийнято відповідачем у межах його компетенції та у передбаченому законом порядку, а розроблення саме технічної документації відповідає приписам ст. 118 Земельного кодексу України.

Щодо тверджень позивача про порушення його прав, колегія суддів зазначає, що такі твердження є безпідставними, оскільки надання дозволу на виготовлення технічної документації само по собі не може порушувати прав суміжних землекористувачів, оскільки таким рішенням не закріплюються конкретні розміри та форма земельної ділянки, не визначаються її межі, тому ця земельна ділянка не може накладатися на земельну ділянку суміжних землекористувачів. Саме виготовлення технічної документації із землеустрою і передбачає визначення меж земельної ділянки та їх узгодження із суміжними землекористувачами, тому до її складення та надання до затвердження порушення прав позивача із зазначеної ним підстави є неможливим.

Посилання апелянта на неврахуванні судом першої інстанції, що право власності на будинок, розташований у АДРЕСА_1 зареєстровано лише за ОСОБА_3, є безпідставним, оскільки, як зазначено вище, рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області в справі №390/320/15-ц встановлено, що згідно з договором дарування від 03.11.1998 р., посвідченим державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 768, ОСОБА_2 належить 1/2 частина житлового будинку з належною частиною надвірних будівель, що розташований по АДРЕСА_1, а інша 1/2 частина житлового будинку з належною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що за заявленим адміністративним позовом у ОСОБА_1 відсутній об'єкт судового захисту.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29.10.2015 р. в справі № 383/606/15-а залишити без задоволення.

Постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29.10.2015 р. в справі № 383/606/15-а за позовом ОСОБА_1 до Бобринецької міської ради Кіровоградської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_2, про визнання протиправними дій, скасування рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко