Справа № 813/3016/15
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2016 року Справа № 813/3016/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Петрик Р.І.,

представник позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» звернулось із адміністративним позовом до Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення №20830033 від 22.04.2015 р. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, а саме про відмову у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, що розташована у Львівській області, Пустомитівський район, село Борщовичі, кадастровий номер №:01:003:0373 за Публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК»; зобов'язання Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області зареєструвати а Публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК» право власності на земельну ділянку, що розташована: Львівська область, Пустомитівський район, село Борщовичі, кадастровий номер№:01:003:0373 - про що прийняти відповідне рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПУАТ «ФІДОБАНК», як правонаступник ПУАТ «Ерсте Банк» 07.04.2015 р. звернувся до Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області із заявою від 30.03.2015р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з реєстрації права власності за Банком на земельну ділянку за адресою: Львівська область, Пустомитівський р-н, село Борщовичі, кадастровий номер №:01:003:0373. Оскаржуваним рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №20830033 від 22.04.2015 р. Реєстраційною службою Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області відмовлено банку у реєстрації а власності на вищезазначену земельну ділянку. Причиною відмови у рішенні №20830033 від 22.04.2015 р. зазначено, що заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) від 30.03.2015 р. підписано представником ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності №3548 від 04.12.2013 р. підписаною ОСОБА_4, дані про повноваження якої відсутні у ЄДР. Однак, ОСОБА_4 уповноважена підписувати такі довіреності, а сама довіреність посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 04.12.2013 р. за р.№3548, після перевірки повноважень. Право на підписання довіреності від імені ПУАТ «ФІДОБАНК» делеговано Заступнику голови правління ПУАТ «ФІДОБАНК» ОСОБА_4, відповідно до п.10.6.8 Статуту ПУАТ «ФІДОБАНК» та Наказу №676 від 15.07.2013 р..

Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2013 року №868 в п.37 передбачено перелік документів, які підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно. Пп. 4 п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, передбачено таким документом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги не відбулися. Вичерпний перелік документів був поданий відповідачу, а тому позивач вважає, що у державній реєстрації речового права було відмовлено безпідставно.

Представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, зазначених у запереченні. Ствердив, зокрема, що згідно ч. 1 п. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» N 1952-ІУ від 01.07.2004 р. у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Згідно детальної інформації з Державну реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців особа, що має право вчиняти дії від імені юридичної особи - ПАТ «ФІДОБАНК» - без довіреності, у тому числі підписувати дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи визначена як ОСОБА_5. Натомість подана заявником довіреність № 3548 від 04.12.2013 р. підписана ОСОБА_4, дані про повноваження якої відсутні у ЄДР. У поданому пакеті документів міститься Свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів, що не відбулися № 1454 від 24.12.2012 р.. видане Приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_6, в якому зазначено, що право власності за ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» підлягає державній реєстрації у Відділі Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області. Натомість, у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (НВ- 0 1 5 від 30.01.2015 р.), виданого відділом Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області, що поданий у пакеті документів, містяться відомості про попереднього власника земельної ділянки, а саме ОСОБА_7. Таким чином, ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» не провів державної реєстрації права власності за собою на вказане майно (земельну ділянку площею 0,2524 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована на території с. Борщовичі, Борщовицької сільської ради, Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер :01:003:0068), як того вимагало чинне станом на 24.12.2012 року законодавство України у сфері державної реєстрації, а, отже, ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» не набуло право власності на земельну ділянку. Більше того, свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціону), що не відбулися, з долученим до нього державним актом на право власності на земельну ділянку, з відміткою нотаріуса про перехід права власності на земельну ділянку, не може вважатися правовстановлюючим документом на земельну ділянку з урахуванням правових положень Земельного кодексу.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення, суд встановив наступне.

ПУАТ «ФІДОБАНК» являється правонаступником ПАТ «Ерсте Банк», що підтверджується статутом. 30.10.2013 р. на підставі рішення загальних зборів Акціонерів ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» (Протокол №68) був затверджений передавальний акт, у відповідності до якого Банку було передано усе майно, права та обовязки ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОКОМБАНК» (ідентифікаційний код 34001693), зареєстрований НБУ 25.01.2006 р. (реєстраційний №303). ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ФІДОКОМБАНК» є особою створеною внаслідок зміни найменування Публічного акціонерного товариства «ЕРСТЕ Банк», у звязку з чим ПАТ «ФІДОКОМБАНК» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк» (ідентифікаційний код 34001693), а також Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» (ідентифікаційний код 34001693).

ПУАТ «ФІДОБАНК», як правонаступник ПУАТ «Ерсте Банк» 07.04.2015 р. звернувся до Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області із заявою від 30.03.2015р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з реєстрації права власності за Банком на земельну ділянку за адресою: Львівська область, Пустомитівський р-н, село Борщовичі, кадастровий номер №:01:003:0373.

До заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) підписаної представником ПУАТ «ФІДОБАНК» ОСОБА_3, справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 30.03.2015 р. були додані: оригінал платіжного доручення №261509528 від 26.02.2015р. - сплата держмита; оригінал платіжного доручення №261514547 від 26.02.2015р. - за надання витягу; оригінал витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.01.2015р.; оригінал Свідоцтва виданого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 за р.№1454 від 24.12.2012р.; нотаріально завірена копія свідоцтва виданого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 за р.№1454 від 24.12.2012р.; (копія завірена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 10.03.2015р., за р.№1549); оригінал довідки за вих. № 01-14/05-4444 від 29.01.2014р. виданої відділом держземагенства у Пустомитівському районі Львівської області - про зміну кадастрового номеру, (виданої представнику ПУАТ «ФІДОБАНК» ОСОБА_1М.); копія довіреності представника Банку ОСОБА_1 за №1504 від 24.11.2014р.; нотаріально завірена копія статуту ПУАТ «ФІДОБАНК» зареєстрованого 16.06.2014р.; нотаріально завірена копія свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість №200056349; виписка з ЄДРЮО та ФО - підприємців на ПУАТ «ФІДОБАНК» від 16.02.2015р.; оригінал довіреності представника ПУАТ «ФІДОБАНК» ОСОБА_3, посвідченої 04.12.201З р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за р.№3548; нотаріально завірена копія довіреності представника ПУАТ «ФІДОБАНК» ОСОБА_3, посвідченої 4.12.201З р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за №3548; (копія завірена 10.03.2015р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9, за р.№1550); копія паспорта ОСОБА_3, серії СР №907078, виданого Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області 01.06.2002р.; копія реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_3. На некомплектність пакету документів сторони не посилались.

Оскарженим рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №20830033 від 22.04.2015 р. Реєстраційною службою Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області відмовлено банку у реєстрації права власності на вищезазначену земельну ділянку на підставі ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав па нерухоме майно та їх обтяжень", пунктів 20 та 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно за їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_11 України від 17.10.2013 № 868.

Причинами відмови у рішенні №20830033 від 22.04.2015 р. зазначено, що заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) від 30.03.2015 р. підписано представником ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності №3548 від 04.12.2013 р. підписаною ОСОБА_4, дані про повноваження якої відсутні у ЄДР; не проведення державної реєстрації права власності на спірне майно за право попередником позивача, тобто, не набуття ним права власності; а також невідповідність Свідоцтва виданого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 за р.№1454 від 24.12.2012р., вимогам, які ставляться до правовстановлюючих документів щодо прав на земельні ділянки.

Покликання відповідача на те, що довіреність, подана разом із пакетом документів, була підписана особою, відомості про повноваження якої відсутні в ЄДР, не заслуговують на увагу.

У відповідності до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» № 755-ІУ від 15.05.2003 р. якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Згідно ч. 1 п. З ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» N 1952-ІУ від 01.07.2004 р. у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа. У відповідності до п. 12 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою КМУ № 868 від 17.10.2013 р., у разі подання заяви від імені юридичної особи державний реєстратор, який є користувачем Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, одержує інформацію із зазначеного Реєстру щодо такої особи. Згідно детальної інформації з Державну реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців особа, що має право вчиняти дії від імені юридичної особи - ПАТ «ФІДОБАНК» - без довіреності, у тому числі підписувати дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи визначена як ОСОБА_5. Тим не менш, подана заявником довіреність № 3548 від 04.12.2013 р. підписана ОСОБА_4, є дійсною і виданою в межах повноважень вказаної особи.

П. 10.6.8. вищезазначеного статуту Банку передбачає, що Голова Правління має право без довіреності діяти від імені Банку, в тому числі представляти інтереси Банку, вчиняти правочини від імені Банку, видавати накази та давати розпорядження, обовязкові для виконання всіма працівниками Банку. Голова Правління виконує рішення Правління з дотриманням обмежень встановлених Статутом. Голова Правління представляє Правління перед іншими органами управління Банку. Голова Правління може делегувати здійснення своїх повноважень іншим особам, зокрема передати члену Правління повноваження на видачу довіреностей від імені Банку, кандидатура якого є погодженою НБУ. Враховуючи, що дана довіреність є нотаріально посвідченою, то при вчинення даної нотаріальної дії приватний нотаріус ОСОБА_10 здійснила перевірку повноважень підписанта з дотриманням норм ЗУ «Про нотаріат», та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ 22.02.1012року за р.№296/5.

Використовуючи цю обставину, відповідач покликається на те, що згідно ч. 1 п. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» N 1952-ІУ від 01.07.2004 р. у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Однак, жодних доказів чи пояснень невідповідності встановленим законом вимогам нотаріально посвідченою довіреністю суду надано не було. Зазначена довіреність не впливає на відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а відтак, це покликання відповідача є протиправним.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. N 1952-ІУ державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження кавою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав проводиться згідно частини 5 статті 3 Закону N 1952-ІУ органом державної реєстрації прав. Відповідно до частини 7 статті 3 Закону N 1952-ІУ державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених цією статтею. Відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заборонена.

Статтею 144 Господарського кодексу України право на майно, що підлягає державній реєстрації, виникає з дня реєстрації цього майна або відповідних прав на нього, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 1 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Пунктом 2 статті 182 Цивільного кодексу України державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Пунктом 4 статті 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Пунктом 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» N 1952-ІУ від 01.07.2004 р. права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

У поданому пакеті документів міститься Свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів, що не відбулися № 1454 від 24.12.2012 р.. видане Приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_6, в якому зазначено, що право власності за ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» підлягає державній реєстрації у Відділі Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області. Натомість, у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (НВ- 0 1 5 від 30.01.2015 р.), виданого відділом Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області, що поданий у пакеті документів, містяться відомості про попереднього власника земельної ділянки, а саме ОСОБА_7. Таким чином, ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» не провів державної реєстрації права власності за собою на вказане майно (земельну ділянку площею 0,2524 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована на території с. Борщовичі, Борщовицької сільської ради, Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер :01:003:0068), як того вимагало чинне станом на 24.12.2012 року законодавство України у сфері державної реєстрації, а, отже, ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» не набуло право власності на земельну ділянку. Однак, зазначене не спростовує права позивача на реєстрацію такого речового права, оскільки в силу положень статуту, позивач є правонаступником ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» та має підстави для реєстрації речового права, безпосередньо після його реєстрації за попереднім власником ОСОБА_7. На неподання позивачем документів, які б підтверджували підставність переходу права власності від ОСОБА_7 до ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» відповідач в оскаржуваному рішенні не посилався.

Відповідно до п. 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2013 р. №868 для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком. П.37 Порядку передбачає перелік документів, які підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно. П.п.4 п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2013 року №868 передбачено таким документом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги не відбулися.

Нормами статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 51) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 52) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 42 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 53) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 54) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 55) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 56) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Суд дійшов висновку, що жодна із зазначених у рішенні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень підстав не відповідає вимогам вказаним у Законі України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», відтак, позовну вимогу про визнання протиправним та скасування рішення №20830033 від 22.04.2015 р. належить задовольнити.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області зареєструвати а Публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК» право власності на земельну ділянку, що розташована: Львівська область, Пустомитівський район, село Борщовичі, кадастровий номер№:01:003:0373 - про що прийняти відповідне рішення суд зазначає наступне.

Вирішення питань про державну реєстрацію прав та їх обтяжень належить до виключної компетенції відповідача та не належить до компетенції адміністративного суду, а відтак суд не повноважний перебирати на себе функції іншого субєкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого субєкта та зобовязувати його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність субєкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не може втручатися у дискрецію субєкта владних повноважень в межах такої перевірки.

У відповідності з Рекомендаціями №R (80) 2 Комітету ОСОБА_11 Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тому, у задоволенні вказаної вимоги належить відмовити.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення №26799702 від 07.12.2015 року суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 КАС України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову. Позивач має право відмовитися від адміністративного позову у суді апеляційної чи касаційної інстанції до закінчення відповідно апеляційного чи касаційного розгляду. Позивач має право до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Суд зазначає, що заява про збільшення позовних вимог подана під час судового розгляду справи по суті. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України про судовий збір, у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або предявлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою, однак, такий позивачем сплачено не було, докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

Відтак, суд не розглядає вказану позовну вимогу, оскільки, така містить новий предмет та підстави позову, та за таку не сплачена сума судового збору.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно доКонституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_11 України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог і на підставі п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 162 КАС України вважає за необхідне адміністративний позов ПАТ «Фідобанк» задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 7-14, 17-20, 69-71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення №20830033 від 22.04.2015 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, а сааме про відмову у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, що розташована у Львівській області, Пустомитівський район, село Борщовичі, кадастровий номер №:01:003:0373 за Публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК»

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4.Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» (м. Київ, вул. Червоноармійська, 10; ) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанову може бути оскаржено, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст постанови складено та підписано 27.01.2016 року.