Справа № 760/14579/15-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Бистрик Г.М.

Земляної Г.В.

за участю секретаря Запорожченко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва (далі - УПФ України в Солом'янському районі) про скасування рішення від 03.07.2015 р. №7820/06 та зобов'язання призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" з 17.03.2015 р.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

На вказану постанову ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, позивач перебуває на пенсійному обліку в УПФ України в Солом'янському районі.

У зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності (за загальним захворюванням згідно виписки з акту огляду Медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0426138), позивач 17.03.2015 р. звернувся до УПФ України в Солом'янському районі із заявою про призначення пенсії по інвалідності на підставі Закону України «Про державну службу».

Листом від 03.07.2015 р. №7820/06 УПФ України в Солом'янському районі відмовило позивачу в призначенні такої пенсії, оскільки до стажу його державної служби не може бути зараховано період роботи в Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі при ГУ МВС України в м. Києві, тому позивач має менше 10 років необхідного стажу державної служби для призначення відповідної пенсії.

Відповідно до ч. 9 ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Згідно абзацу 10 статті 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» науково-дослідні установи входять до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України.

Пунктом 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення стажу державної служби» від 03.05.1994 р. №283 встановлено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про віднесення деяких посад працівників органів державної влади, інших державних органів, установ до відповідних категорій посад державних службовців та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» від 14.08.2013 р. №703 встановлено віднести деякі посади працівників органів державної влади, інших державних органів, установ до відповідних категорій посад державних службовців згідно з додатками 1 - 31.

Колегія суддів зазначає, що у додатку №20 до вказаної постанови визначено Перелік посад працівників Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління, управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі, на транспорті, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Проте, посади на яких працював позивач у Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві з березня 1999 року по листопад 2012 року, а саме: старший експерт відділу дактилоскопічних досліджень науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в м. Києві; старший експерт відділення дактилоскопічної експертизи та обліків відділу криміналістичних експертиз науково-дослідного центру при ГУ МВС України в м. Києві; старший експерт сектору дактилоскопічних досліджень відділу криміналістичних досліджень науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в м. Києві, - до цього переліку не віднесені.

Посилання позивача на те, що судом першої інстанції неправомірно застосовано положення постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 р. №703, є необґрунтованими, оскільки до прийняття такої постанови Кабінетом Міністрів України не приймалось інших постанов, які регулюють віднесення певних посад до відповідних категорій посад державних службовців.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, які впливають на правильність вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно залишити без задоволення, а постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Бистрик Г.В.

Земляна Г.В.

Повний текст ухвали складено 25.01.2016 року

.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Бистрик Г.М.

Земляна Г.В.