Справа № 361/8408/15-а
Суддя: Селезньова Т. В.
Дата ухвалення: 2016-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 361/8408/15-а
провадження № 2-а/361/34/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 січня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Селезньової Т.В.,

при секретарі - Коваль А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бровари, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Броварах та Броварському районі Київської області про бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність УПФУ у м. Броварах та Броварському районі Київської області, яка полягає в тому, що відповідач з 1.06.2015 р. не поновив і відмовився поновити за його зверненням, пенсії по інвалідності, призначену йому відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та просив зобов'язати відповідача з поновити йому з 01.06.2015 р. виплату призначеної пенсії по інвалідності. Позовні вимоги вмотивовані тим, що він як інвалід ІІІ групи за загальним захворюванням перебуває на обліку в УПФУ у м.Броварах та Броварському районі Київської області, з 21.11.2005 р. отримує пенсію по інвалідності відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Також станом на 01.04.2015 р. працював на посаді, яка відповідно до Закону України «Про державну службу» віднесена до державної служби. У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015р., з 01.04.2015р. йому було призупинено виплату пенсії по інвалідності, оскільки він працює на посаді державного службовця. Вважає, що з 1.06.2015р. виплату пенсії йому повинно було бути поновлено, з таких підстав: Згідно п. 5 Перехідних положень Закону №213-VIII від 02 березня 2015 року у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України. Оскільки до 01 червня 2015 року Верховною Радою України не було прийнято закону про призначення таких пенсій, у тому числі спеціальних, то з 01 червня 2015 року відпали підстави для припинення йому виплати пенсії по інвалідності, оскільки він із зазначеної дати не є особою, яка має право на призначення пенсії у порядку, передбаченому спеціальним законом. Він звернувся до УПФУ з заявою про поновлення виплати пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак УПФУ відмовило йому у поновленні виплати пенсії по інвалідності, з посиланням на те, що даний вид пенсії не виплачується тимчасово - до законодавчого врегулювання пенсійного забезпечення. Таку бездіяльність відповідача, позивач вважав неправомірною та такою, що порушує його законні права на пенсійне забезпечення.

Відповідач позов не визнав, подав письмові заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову, мотивуючи тим, що позивач є пенсіонером по інвалідності, працюючим на посаді державного службовця, і у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. до нього застосовуються обмеження, зокрема, тимчасове припинення виплати пенсії по інвалідності у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, а відтак, у Пенсійного фонду відсутні законні підстави для поновлення виплати пенсії по інвалідності з 1.06.2015р.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням, з 21.11.2005 р. перебуває на обліку в УПФУ у м.Броварах та Броварському районі Київської області, пенсія по інвалідності йому була призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 працює на посаді заступника начальника відділу правової роботи та управління державною власністю Державного агентства автомобільних доріг України, яка відповідно до ЗУ «Про державну службу» віднесена до категорії посад державних службовців.

У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року, позивачу як пенсіонеру, який працює на посаді державного службовця, з 01.04.2015 р. призупинено виплату пенсії по інвалідності.

03 червня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення раніше призначеної пенсії по інвалідності на підставі п. 5 розділу ІІІ Перехідних положень до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 р., але листом від 08.07.2015 р. УПФУ відмовило йому у поновленні виплати пенсії по інвалідності, з посиланням на те, що даний вид пенсії не виплачується тимчасово - до законодавчого врегулювання пенсійного забезпечення та зазначено, що після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до Закону буде проведена у повному обсязі.

Позивач повторно 15.10.2015 р. звернувся до відповідача із заявою про поновлення раніше призначеної пенсії по інвалідності, але листом від 02.11.2015 р. УПФУ відмовило йому у поновленні виплати пенсії по інвалідності, з посиланням на те, з 01.06.2015 р. скасовано норми щодо призначення (перерахунку) пенсій відповідно до спеціальних законів, разом із тим зміни щодо порядку виплати пенсій не вносились, а відтак відсутні підстави для поновлення виплати йому пенсії по інвалідності, як особі, яка працює на посаді державного службовця.

Розглядаючи даний спір, суд виходить з норм закону, що регулює дані правовідносини, зокрема:

З 01.04.2015р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 р. (далі - Закон № 213-VIII від 02.03.2015р.), пп. 2 п. 12 розділу І якого внесені зміни в ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно яких:

Тимчасово, у період з 01.04.2015р. по 31.12.2015р.: у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про статус народного депутата України». «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються та у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії ї соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Згідно п. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015р. порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Таким чином, дана правова норма чітко визначає подію, з ненастанням якої припиняють свою дію норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу» та інших спеціальних законів, зазначених вище.

Конституційний Суд України у п. 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 р. №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У зв'язку із тим, що у зазначений у пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015р., строк, тобто до 01.06.2015 р., закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, прийнятий не був, то із вказаної дати втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) за цим Законом державним службовцям не призначаються, і відповідно позивач, який є державним службовцем, перестав бути особою, яка має право на призначення пенсії у порядку, передбаченому спеціальним законом, і відповідно перестав бути особою, передбаченою у статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка була підставою для зупинення виплати пенсії з 1.04.2015р.

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, вже не дає йому права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», тому позивач з 1.06.2015р. перестав бути особою, якій у відповідності до ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1.04.2015р. було призупинено виплату пенсії, то відпали і підстави для застосування даної норми закону, а відповідно виплата пенсії позивачу з даної дати повинна бути поновлена до виплати.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач дійсно з 1 червня 2015 року неправомірно допускає бездіяльність, яка полягає у тому, що він з 1.06.2015р. не поновив виплату пенсії позивачу як інваліду третьої групи за загальним захворюванням, оскільки з даної дати він вже не є особою, яка має право на призначення пенсії за спеціальним законом («Про державну службу»), і відповідно він став прирівняним до звичайного працівника у правах на призначення пенсії на загальних підставах. Тому пенсійні права позивача з 1.06.2015р. по 31.12.2015р. відповідачем порушуються і вони підлягають судовому захисту шляхом покладення на відповідача обов'язку відновити виплату позивачу пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Підстав для покладення на відповідача обов'язку виплачувати пенсію позивачу після 31.12.2015р. нема, враховуючи подальші зміни до зазначеного вище закону і межі позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 69, 71, 86, 99, 159 - 163 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у м.Броварах та Броварському районі Київської області щодо невиплати з 01 червня 2015 року ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії по інвалідності;

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у місті Броварах та Броварському районі Київської області відновити з 1 червня 2015 року і по 31 грудня 2015 року ОСОБА_1 виплату пенсії по інвалідності, призначеної йому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя Т.В. Селезньова