Справа № 820/11321/15
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 січня 2016 р. № 820/11321/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Тітова О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Костіної А.В.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Харківській області, Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій (бездіяльності) та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, приватний нотаріус Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Нововодолазької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області в якому уточнивши позовні вимоги просить суд:

Визнати протиправним, невмотивованим та таким, що не відповідає п. 5.2.«Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу», затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України № 452 від 09.09.2013 року., Рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 15.10.2015 р., прийняте за результатом розгляду скарги приватного нотаріуса ОСОБА_4 від 12.09.2015 року на Вимогу про сплату про сплату боргу (недоїмки) № Ф-40 від 31.08.2015 року;

Скасувати Рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 15.10.2015 р., прийняте за результатом розгляду скарги приватного нотаріуса ОСОБА_4 від 12.09.2015 року на Вимогу про сплату про боргу (недоїмки) № Ф-40 від 31.08.2015 року;

Визнати протиправною бездіяльністю невиконання ОСОБА_6 управлінням ДФС у Харківській області зобовязання з прийняття вмотивованого рішення та надіслання його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів. , встановленого п. 4.1. «Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу», затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України № 452 від 09.09.2013 року;

Визнати протиправними дії старшого державного ревізора-інспектора ОСОБА_6 та старшого державного інспектора Воротника В.В. з проведення перевірки дотримання приватним нотаріусом ОСОБА_4 законодавства щодо правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування;

Визнати Скаргу приватного нотаріуса ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Харківській області від 12.09.2015 року на вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-40 від 31.08.2015 року повністю задоволеною на користь скаржника;

Визнати протиправною та скасувати у повному обсязі Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-40 від 31.08.2015 року;

Визнати протиправною та скасувати у повному обсязі протиправною Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-47 від 19.11.2015 року у розмірі 100 541, 34 грн.;

Визнати протиправним та скасувати у повному обсязі Рішення № НОМЕР_1 ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова, від 16.09.2015 р., про застосування відносно мене штрафних санкцій у розмірі 17 866, 77 грн.;

Визнати протиправним та скасувати у повному обсязі Податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова від 16.09.2015 р. з сумою нарахованого грошового зобовязання зі сплати податку з доходів фізичних осіб у розмірі 105 699,87 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що проведення перевірки, самозайнятої особи, приватного нотаріуса ОСОБА_7, документальної планової виїзної перевірки з питання правильності нарахування обчислення та сплати єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в період з 10 серпня 2015 року по 21 серпня 2015 року співробітниками ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області старшим державним ревізором інспектором Головком А.С., та старшим державним інспектором Воротником В.В., порушено приписи Закону №2464, у звязку з чим оскаржувані рішення а також вимога підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити відповідно до заявлених вимог.

Представники відповідачів у судовому засіданні адміністративний позов не визнали, просили суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Співробітниками ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_7 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року.

За результатами вищевказаної перевірки контролюючим органом складено акт від 31.08.2015 року від 448/1701/НОМЕР_3, відповідно до висновків якого позивачем порушено:

абз.1 п. 2 ч. 1, ст. 7, п. 2, ст. 9 Закону України від 08.07.2010 року №2464-IV «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано єдиний внесок на загальну суму 182259,90 грн., в т.ч. за 2012 рік на суму 67201,36 грн., за 2013 рік на суму 40672,91 грн., за 2014 рік на суму 74385,63 грн.

п. 178.2, п. 178.3, ст. 178, п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755- IV із змінами та доповненнями, занижено податок на доходи фізичних осіб в загальній сумі 84559,90 грн.

ст. 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із змінами, внесеними на підставі Закону України №77-VIII від 28.12.2014 року.

Позивач не погодившись з актом, звернувся до ГУ ДФС у Харківській області Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова з запереченнями де просив скасувати акт від 31.08.2015 року №448/1701/300970844.

Рішенням Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова скаргу ОСОБА_7, від 12.09.2015 року задоволено частково; вимогу ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 31.08.2015 року №Ф-40 скасовано в частині визначення єдиного внеску у сумі 81718,56 грн., в іншій частині вимогу залишено без змін, а скаргу без задоволення.

На підставі висновків акту перевірки від 31.08.2015 року від 448/1701/НОМЕР_3 контролюючим органом прийнято:

вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-40 від 31.08.2015 року на суму 182259,90 грн.;

рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 16.09.2015 року на суму 17866,77 грн.;

податкове повідомлення рішення від 16.09.2015 року № на загальну суму 105699,87 грн., з яких 84599,90 - за основним платежем, 21139,97 грн., - за штрафними санкціями.

перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного податкового повідомлення-рішення, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті №2898/20-38-22-01-04/38383623 від 26.08.2014р. на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд встановив наступне:

Нормативно-правовим документом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є Закон України від 08.07.2010 № 2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі - Закон 2464), статтею 2 якого закріплено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Частиною другою статті 2 Закону визначено, що виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Статтею 9 Закону № 2464 визначено порядок обчислення і сплати єдиного внеску, згідно якого платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 Закону, зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 Закону № 2464, для яких звітним періодом є календарний рік. П.5 ст. 4 Закону № 2464 платником єдиного внеску є особи, які забезпечують себе роботою самостійно займаються незалежною професійною діяльністю, зокрема юридичною практикою, в тому числі нотаріальною діяльністю.

Відповідно до ст. 6 Закону № 2464 був виданий наказ Міністерства доходів та зборів від 09.09.2013 № 454 Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, в пункті 3.4 якого зазначено, що фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, у тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, самі за себе формують та подають до органів доходів і зборів звіт один раз на рік до 1 травня року, наступного за звітним періодом.

Таким чином, звітним періодом для фізичних осіб, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, в тому числі нотаріальною діяльністю - є календарний рік.

Згідно з п. 4 ст. 178 п.4 ПКУ фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність, подають податкову декларацію за результатами звітного року, який відповідно до ст. 34 ПКУ є податковим періодом.

Відповідно до ст. 46 ПКУ податкова декларація, розрахунок це документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Форма податкової декларації була затверджена наказом Міністерства доходів і зборів України від 11.12.2013 № 793, в якій в розділі IV Доходи отриманні фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність вказуються суми доходу, витрат та податку за себе для зазначених осіб за календарний рік.

Таким чином, сума доходу, з якої розраховується єдиний внесок в графі усього таблиці 3 додатка 5 до Порядку № 454 має відповідати чистому доходу, заявленому в податковій декларації, яка подається фізичною особою, що забезпечує себе роботою самостійно, до органів доходів і зборів за результатами календарного року.

Цей висновок підтверджується наказом Міністерства доходів та зборів від 09.09.2013 № 455 Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, в якому зазначено: платники, визначені підпунктом 4 п. 2.1 розділу II Інструкції (фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно) сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 01 травня наступного року на підставі даних річної податкової декларації. Сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток) (підпункт 3 п. 4.5 розділу IV Інструкції).

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 1.1. ст.1 ПКУ визначено, що цей кодекс регулює відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Разом з тим, відповідно до п. 1.3 цієї ж статті, ПКУ не регулює погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п.1 ст. 13 Закону №2464 органи доходів і зборів мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату єдиного внеску, а також інші відомості, необхідні для виконання органами доходів і зборів функцій, передбачених цим Законом а також проводити перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про нотаріат, нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Як випливає із приписів п. 14.1.226 ст. 14 ПКУ, самозайнята особа платник податку, який є фізичною особою підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою підприємцем та використовує найману працю не більш, як чотирьох фізичних осіб.

З урахуванням викладеного вище, приватний нотаріус є фізичною особою, а в трактуванні ПКУ та Закону № 2464 самозайнятою особою, яка займається незалежною професійною діяльністю, та не є суб`єктом, що зобов`язаний надавати відомості про нарахування, обчислення і сплату єдиного внеску органам доходів і зборів та не підлягає перевірці ними з цього приводу.

Відповідно до абзаці другого п. 75.1 Податкового кодексу України, камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Таким чином, проведення посадовою особою ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова планової документальної виїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності та повноти нарахування єдиного соціального внеску є перевищенням такою особою своїх службових повноважень.

Щодо відповідальності платника податків, передбаченої п. 119.2 ст. 119 ПКУ, за неподання податкової звітності про суми доходів, сплачених фізичним особам підприємцям - суд зазначає наступне:

Форму Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) затверджено Наказом Міністерства доходів і зборів України від 21.01.2014 № 49, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.02.2014 за № 228/25005. Цим же наказом затверджено Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (далі Порядок).

Відповідно до п.18.1 ст. 18 ПКУ, податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Відповідно до п.14.1.180 ст. 14 ПКУ, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п.1.2 Порядку, дія цього Порядку поширюється на податкових агентів, а саме: юридичних осіб (їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи), самозайнятих осіб, представництва нерезидентів - юридичних осіб, інвесторів (операторів) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) нараховують (виплачують, надають) доходи фізичній особі та/або зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі.

Таким чином, податковим агентом визнається особа, яка не лише виплачує дохід фізичній особі, але й нараховує, утримує та сплачує податок до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі.

Відповідно до п. 177.8 ст. 177 ПКУ, під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб'єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб'єкта підприємницької діяльності.

Тобто, самозайнята особа є податковим агентом у відношенні до фізичної особи підприємця і відповідно, повинна подавати ф. 1-ДФ, лише у випадку, коли самозайнята особа виплачує дохід фізичній особі-підприємцю, та нараховує, утримує і сплачує податок до бюджету з цього доходу.

Щодо позовних вимог позивача визнати протиправною та скасувати у повному обсязі Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-40 від 31.08.2015 року суд зазначає наступне.

Як вбачається з рішення про результати розгляду скарги на вимогу ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 31.08.2015 року №Ф-40 про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску в сумі 182259,90 грн., як виконавчий документ вимогу ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 31.08.2015 року №Ф-40 скасовано та зазначено, що вважати її такою, що відкликана з дня прийняття рішення.

Отже вимогу про сплату боргу від 31.08.2015 року №Ф-40 скасовано і вона є недійсною, а тому не вплине на зміни складу майна позивача, у зв'язку з чим вищезазначена позовна вимога задоволенню не підлягаю оскільки стосуються рішення суб'єкта владних повноважень яке на момент розгляду справи скасовано.

Щодо решти позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно п.56.6 ст. 56 ПК України у разі коли контролюючий орган приймає рішення про повне або часткове незадоволення скарги платника податків, такий платник податків має право звернутися протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання рішення про результати розгляду скарги, зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня.

Відповідно до п.56.10 ст. 56 ПК України рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

У той же час, п.1 ч.2 ст.17 КАС України закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень , які породжують , змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно - правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає , що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створюють перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод.

Суд зазначає, що рішення про результати розгляду скарги не є актом реалізації контролюючими органами повноважень у сфері управлінської діяльності та не створює для позивача юридичних наслідків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду від 27.10.14р. по справі К/800/281/14.

Таким чином, суд прийшов до висновки, що позовні вимоги які стосуються рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 15.10.2015 року яке прийнято за результатами розгляду скарги ОСОБА_7 задоволенню не підлягають.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимогу про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - субєкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 17, 105, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Харківській області, Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій (бездіяльності) та скасування рішення суб'єкта владних повноважень задовольнити частково.

Визнати протиправними дії старшого державного ревізора-інспектора ОСОБА_6 та старшого державного інспектора Воротника В.В. з проведення перевірки дотримання приватним нотаріусом ОСОБА_4 законодавства щодо правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Визнати протиправною та скасувати в повному обсязі Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-47 від 19.11.2015 року у розмірі 100 541,34 грн.

Визнати протиправним та скасувати у повному обсязі Рішення № ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова, від 16.09.2015 р., про застосування відносно приватного нотаріуса ОСОБА_4 штрафних санкцій у розмірі 17 866, 77 грн.

Визнати протиправним та скасувати у повному обсязі Податкове повідомлення-рішення № ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ві, 16.09.2015 р. з сумою нарахованого грошового зобов'язання зі сплати податку з доходів фізичних осіб у розмірі 105 699,87 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (юридична адреса: АДРЕСА_1, 61058, ід.код НОМЕР_3) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2728,28 грн. (дві тисячі сімсот двадцять вісім грн. 28 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 25 січня 2016 року.

Суддя Тітов О.М.