Справа № 2а-19088/11/2670
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

21 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Ткачук М.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Завод «Генератор» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2011 року Державне підприємство «Завод «Генератор» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 25 травня 2011 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2012 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 червня 2015 року - постанову ОАС м. Києва від 20 червня 2012 року та ухвалу КААС - скасовано, справу №2а-19088/11/2670 - направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2015 року справу №2а-19088/11/2670 прийнято до провадження суддею Іщуком І.О.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2015 року позовні вимоги Державного підприємства «Завод «Генератор» задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить Постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку діям відповідача щодо правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підставі направлення від 14.02.2011 року № 348/23-3, направлення від 16.03.2011 р. №9750/23, виданих ДПІ у Оболонському районі м. Києва, наказів від 28.01.2011 року № 194 про проведення планової документальної виїзної перевірки, від 14.02.2011 року №407 та від 25.02.2011 року № 562 про зміну терміну проведення документальної планової виїзної перевірки, від 15.03.2011 року № 722 про подовження терміну проведення документальної планової виїзної перевірки! виданих ДПІ у Оболонському районі м. Києва начальником відділу перевірок збиткових та малоприбуткових платників податків управління податкового контролю юридичних осіб ДПІ у Оболонському районі м. Києва Морозовою Аллою Михайлівною, головним державним податковим ревізором-інспектором відділу перевірок збиткових та малоприбуткових платників податків управління податкового контролю юридичних осіб ДПІ у Оболонському районі м. Києва інспектором податкової служби І рангу Вишняк Мариною Валеріївною, завідувачем сектору по контролю за операціями у сфері ЗЕД відділу контролю за фінансовими установами та операціями у сфері ЗЕД ДПІ у Оболонському районі м Києва радником податкової служби III рангу Мальковою Людмилою Григорівною, головним державним податковим ревізором-інспектором сектору по контролю за операціями у сфері ЗЕД відділу контролю за фінансовими установами та операціями у сфері ЗЕД ДПІ у Оболонському районі м Києва інспектором податкової служби І рангу Карповою Лілією Іванівною, головним державним податковим ревізором-інспектором відділу адміністрування податків фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДШ у Оболонському м. Києва інспектором податкової служби І рангу Магдалюк Тетяною Петрівною, старшим державним податковим ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної суб'єктів господарської діяльності управління оподаткування фізичних осіб Оболонському районі м. Києва- інспектором податкової служби II рангу Шелест Віктором Вячеславовичем, головним державним податковим ревізором-інспектором адміністрування майнових податків управління оподаткування фізичних осіб ДПІ в Оболонському районі м. Києва - інспектором податкової служби І рангу Очалюк Тетяною Юріївною, головним державним податковим ревізором-інспектором відділу організації погашення податкового боргу управління погашення прострочених податкових зобов'язань ДПІ в Оболонському районі м. Києва - інспектором податкової служби І рангу Скубою Петром Петровичем згідно статтей 20, 77, 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 2755-VI та відповідно до плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання проведена документальна планова виїзної перевірка Державного підприємства завод «Генератор» (далі по тексту - ДП завод «Генератор») з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року.

На підставі акта ДПІ в Оболонському районі м. Києва ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.05.2011 року №, яким нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 9638,37 грн. Правовою підставою в акті перевірки та спірному рішенні зазначено порушення позивачем п.п. 8.1.1 п.п.8.1 ст. 8, п.п.16.3.2 п.п.16.3 ст. 16 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» та п.п.129.4 ст. 129 Податкового кодексу України.

З даного приводу колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правові відносини виникли до 01 січня 2011 року, тобто до набрання чинності Податковим кодексом України, судом при вирішенні справи з урахуванням положень ст. 58 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1/99-рп застосовуються ті норми законодавства, які діяли на момент виникнення спірних відносин, тобто дані правовідносини регулюються Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 № 889-IV.

Згідно п. 1.15 ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» податковий агент - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Згідно ч. 2.1 ст. 2 цього ж Закону, платниками податку є:

- резидент, який отримує як доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи;

- нерезидент, який отримує доходи з джерелом їх походження з території України.

Згідно ст. 8 цього ж Закону, податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

Податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки не мають права приймати платіжні документи на виплату доходу, які не передбачають сплати (перерахування) цього податку до бюджету. Якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду.

Якщо згідно з нормами цього Закону окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню при їх нарахуванні чи виплаті, то платник податку зобов'язаний самостійно включити суму таких доходів до складу загального річного оподатковуваного доходу та подати річну декларацію з цього податку.

Згідно ст. 16 цього ж Закону сума податку за звітний місяць, яка підлягає перерахуванню до місцевого бюджету за місцезнаходженням таких відокремлених підрозділів, визначається юридичною особою або уповноваженим підрозділом самостійно, виходячи із загальної кількості громадян, які працюють у цих підрозділах, та суми виплаченого (нарахованого) оподатковуваного доходу.

Юридична особа за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням своїх підрозділів, а уповноважений підрозділ за своїм місцезнаходженням, одночасно з поданням документів на отримання коштів для виплати належних платникам податку доходів, сплачує (перераховує) суми утриманого податку на відповідні розподільчі рахунки, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства України.

Відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного місцевого бюджету несе юридична особа або її уповноважений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід.

Згідно п. 17.1 ст. 17 цього ж Закону особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є працедавець (самозайнята особа), який виплачує такі доходи на користь платника податку (такої самозайнятої особи).

Згідно п.п. «а» п. 17.2. ст. 17 цього ж Закону, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є

для оподатковуваних доходів з джерелом їх походження з України - податковий агент.

У відповідності до п.п. «а» п. 19.2 ст. 19 вказаного Закону особи, які відповідно до цього Закону мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок.

Згідно п.п. 20.3.1. п. 20.3. ст. 20 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» особами, відповідальними за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу з цього податку, є при нарахуванні податку особою, на яку покладається відповідальність за таке нарахування, утримання та сплату (перерахування) податку до бюджету згідно з нормами цього Закону, - така особа - податковий агент.

Підпунктом 20.3.2. п. 20.3. ст. 20 Закону передбачено, що у разі коли податковий агент до або під час виплати доходу на користь платника податку не здійснює нарахування, утримання або сплату (перерахування) цього податку, відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок таких дій, покладається на такого податкового агента.

Відповідно до податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ), поданих позивачем у порядку звітності, сума утриманого податку з доходів фізичних осіб, яка підлягає перерахуванню до бюджету складає за 4 квартал 2007 р. 878 770,00 грн., за 1 квартал 2008р. 912 359 грн.

Так, згідно наданих позивачем банківських виписок податок з доходів фізичних осіб було сплачено позивачем в наступному порядку (том І, а.с. 129-239):

- за грудень 2007 року: суму податку розмірі 141 300,00 грн. було сплачено 28.03.2008 року (з простроченням на 58 днів), суму податку у розмірі 6 450,00 грн. - сплачено 03.04.2008 року (з простроченням на 63 дні), суму податку у розмірі 5 040,00 грн. - сплачено 10.04.2008 року (з простроченням на 70 днів), суму податку у розмірі 7 360,00 грн. - сплачено15.04.2008 року ( з простроченням на 75 днів), суму податку у розмірі 1 300,00 грн. - сплачено 22.04.23008 року (з простроченням на 82 дні), суму податку у розмірі 470,00 грн. - сплачено 22.04.2008 року (з простроченням на 82 дні), суму податку у розмірі 28 320,00 грн. - сплачено 24.04.2008 року (з простроченням на 84 дні), суму податку у розмірі 9 000,00 грн. - сплачено 07.05.2008 року (з простроченням на 97 днів), суму податку у розмірі 1 935,00 грн. - сплачено 08.05.2008 року (з простроченням на 98 дні), суму податку у розмірі 525,00 грн. - сплачено 16.05.2008 року (з простроченням на 106 днів), суму податку у розмірі 2 263,00 грн. - сплачено 19.05.2008 року (з простроченням на 109 дні), суму податку у розмірі 600,00 грн. - сплачено 20.05.2008 року (з простроченням на 110 дні), суму податку у розмірі 2 600,00 грн. - сплачено 27.05.2008 року (з простроченням на 117 днів), суму податку у розмірі 2 687,49 грн. - сплачено 03.06.2008 року (з простроченням на 124 дні), суму податку у розмірі 1 800,00 грн. - сплачено 06.06.2008 року (з простроченням на 127 дні).

- за лютий 2008 року: суму податку у розмірі 1 050,00 грн. - сплачено 28.02.2008 року (з простроченням на 104 дні), суму податку у розмірі 43 000,00 грн. - сплачено 28.02.2008 року - сплачено 13.06.2008 року (з простроченням на 105 днів), суму податку у розмірі 5 400,00 грн. сплачено 24.06.2008 року (з простроченням на 116 днів), суму податку у розмірі 3 000,00 грн. - сплачено 02.07.2008 року (з простроченням на 124 дні), суму податку у розмірі 2 400,00 грн. - сплачено 03.07.2008 року (з простроченням на 125 днів), суму податку у розмірі 1 200,00 грн. - сплачено 04.07.2008 року (з простроченням на 126 дні), суму податку у розмірі 13 000,00 грн. - сплачено 08.07.2008 року (з простроченням на 130 днів), суму податку у розмірі 1 500,00 грн. - сплачено 09.07.2008 року (з простроченням на 131 день), суму податку у розмірі 1 800,00 грн. - сплачено 10.07.2008 року (з простроченням на 132 дні), суму податку у розмірі 1 060,00 грн. - сплачено 11.07.2008 року (з простроченням на 133 дні), суму податку у розмірі 5 800,00 грн. - сплачено 14.07.2008 року (з простроченням на 136 днів), суму податку у розмірі 1 020,00 грн. - сплачено 15.07.2008 року (з простроченням на 137 днів), суму податку у розмірі 10 200,00 грн. - сплачено 16.07.2008 року (з простроченням на 138 днів), суму податку у розмірі 8 000,00 грн. - сплачено 17.07.2008 року (з простроченням на 139 днів), суму податку у розмірі 2 200,00 грн. - сплачено 18.07.2008 року (з простроченням на 140 днів).

Розрахунок повноти і своєчасності перерахування ДП завод «Генератор» до бюджету утриманих сум податку з доходів фізичних осіб за вказаний період наведено у додатку до Акту перевірки, при цьому вищезазначені дати фактичної оплати коштів та належність їх зарахування відповідачем, позивачем не спростовуються. Колегія суддів звертає увагу, що п.п.15.1.1 п. 15.1. ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-III (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) - за винятком випадків, визначених підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Тому, колегія суддів вважає за необхідне визначити період за який була нарахована штрафна санкція, як вбачається з матеріалів справи, - що це період з 28.03.2008 р. по 17.07.2008 р.

Штрафна санкція була нарахована за те, що з 28.03.2008 р. по 17.07.2008 р. ДП Завод «Генератор» при сплаті податку з доходів фізичних осіб користувався абзацом 1 п. 8.1.2. ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», де зазначено, що податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки не мають права приймати платіжні документи на виплату доходу, які не передбачають сплати (перерахування) цього податку до бюджету.

Позиція податкового органу зводилась до того, що застосуванню підлягав абзац 2 п.8.1.2. ст.8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», де зазначено «якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду».

Проте колегія суддів апеляційної інстанції наголошує на тому, що в період з 28.03.2008р. -17.07.2008р. не існувало встановленого законом місячного податкового періоду для сплати податків з доходів фізичних осіб.

Також, відповідно до п.п.4.1.6. п. 4 ЗУ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», якщо згідно із законом з питань окремого податку, збору (обов'язкового платежу) податковий період не встановлено, то податкова декларація подається та податкове зобов'язання сплачується у строки, передбачені цим пунктом для місячного базового податкового періоду, крім випадків, коли подання декларації не передбачено таким законом.

Станом на 28.03.2008 р. по 17.07.2008 р. в жодному законі не була передбачена декларація з обчислення (звіту) податку на прибуток фізичних осіб.

В той період часу платниками податку подавалася щоквартально податковий розрахунок за формою № 1ДФ Податковий розрахунок ф. № 1ДФ не є декларацією (розрахунком) у розумінні Закону № 2181- IV.

Відповідно до положень п.п. 4.1.4 п.4 ЗУ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» якщо базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному кварталу або то він визначається - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Варто підкреслити, що місячний податковий період для подачі декларації з податку з доходів фізичних осіб був встановлений з 08.07.2010 року.

Так, пункт 8.1 статті 8 доповнено підпунктом 8.1.5 згідно із Законом N 2457-УІ ( 2457-17 ) від 08.07.2010 року, тобто пізніше перевіряємого періоду.

Відповідно до нової норми п. 8.1.5. Податковий агент зобов'язаний подавати органу державної податкової служби за місцем його реєстрації податкову декларацію з податку з доходів фізичних осіб за базовий податковий період, що дорівнює календарному місяцю за формою, встановленою центральним податковим органом, про загальні суми доходів, які нараховані на користь платників податку, і загальні суми податку з доходів фізичних осіб, які утримані з цих доходів, а також обсяги перерахованого податку до бюджету.

В даному випадку повинні застосовуються норми ст. 58 Конституції України, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 87.10 ст. 87 Податкового Кодексу України з моменту винесення судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок погашення грошових зобов'язань, які включені до конкурсних кредиторських вимог контролюючих органів до такого боржника, визначається згідно із Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» без застосування норм цього Кодексу.

ДП завод «Генератор» знаходиться в процедурі банкрутства починаючи з 26.10.2004 року.

Так, Ухвалою Господарського суду м. Києва по справі № 23/735б від 26.10.04 року порушено провадження у справі про банкрутство ДП завод «Генератор» за заявою АЄК «Київенерго» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, дія якого припинена Ухвалою про припинення дії мораторію у справі № 23/735-6 яка була винесена Київським апеляційним господарським судом 16.09.2008.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.07.2008 р. по справі № 50/1556 за заявою ВАТ «Державний ощадний банк України» було порушено провадження у справі про банкрутство ДП завод «Генератор» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

В період з 28.03.2008 р. по 17.07.2008 (період нарахування пені) діяв мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 12 вищезазначеного Закону, - мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до вимог абзаців першого, третього частини першої, частин другої, третьої статті 14 вищезазначеного Закону конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Копії зазначених заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Боржник разом з розпорядником майна за наслідками розгляду зазначених вимог повністю або частково визнає їх або відхиляє, з обґрунтуванням підстав відхилення, про що розпорядник майна повідомляє письмово заявників і господарський суд. Рішення боржника про невизнання вимог може бути оскаржене до господарського суду, що порушив провадження у справі про банкрутство.

Крім того, штрафна санкція (пеня) нарахована 25 травня 2011 року за період з 28.03.2008р. по 17.07.2008 року, тобто з пропуском встановленого строку.

Строки позовної давності, які застосовуються до стягнення штрафних санкцій (пені) встановлюються Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу України до пені застосовується позовна давність в один рік.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Штрафна санкція нарахована за період з 28.03.2008 р. по 17.07.2008 року.

При нарахуванні штрафних санкцій треба враховувати що 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України.

Відповідно до абз. «а» пп. 14.1.11. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) безнадійна заборгованість - заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Статтею ст. 101 ПК України передбачено, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, в т.ч. податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом, з урахуванням пені та штрафних санкцій нарахованих на нього.

Згідно п. 101.2.3 п. 101.2. ст. 101 ПК України, під терміном «безнадійний» розуміється податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Порядок визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами державної податкової служби, на момент виникнення спірних правовідносин було затверджено Наказом ДПА України від 24.12.2010 р. № 1034 (далі - Порядок № 1034).

Пунктом 2.1.3 Порядку № 1034 передбачено, що безнадійним податковим боргом є, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 Кодексу.

Відповідно до вимог п. 3.1. Порядку № 1034, визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами державної податкової служби, здійснюється: на підставі даних автоматизованої інформаційної системи (далі - АІС), за станом на день виникнення безнадійного податкового боргу;за даними довідки відповідного контролюючого органу про наявність безнадійного податкового боргу на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Згідно п. 3.2 Порядку № 1034 днем виникнення безнадійного податкового боргу у випадку, визначеному в підпункті 2.1.3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку вважається дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.

Пунктом 4.5 Порядку № 1034 передбачено, що списання безнадійного податкового боргу здійснюється структурними підрозділами погашення прострочених податкових зобов'язань щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал.

Отже, списання податковим органом безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється органами державної податкової служби самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи, за станом на день виникнення безнадійного податкового боргу, або за даними довідки відповідного контролюючого органу про наявність безнадійного податкового боргу на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Відповідно до п. 4.6 Порядку № 1034 рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до АІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18 лютого 2014 року по справі № К/800/28966/13.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що на момент нарахування штрафних санкції діяв мораторій на задоволення вимог кредиторів, тому наявні правові підстави для задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Підсумовуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана Постанова винесена судом першої інстанції відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвала в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Карпушова О.В.