Справа № 804/9223/15
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2015 р. Справа № 804/9223/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Борисенко П.О., судді Турової О.М. та судді Серьогіної О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною, визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної казначейської служби України в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України у залишенні без розгляду та відповіді звернення від 05.02.2015 р., скарг до Кабінету Міністрів України від 28.04.2015 р., 03.07.2015 р., та зобовязання розглянути ці звернення , надавши на них повні та обґрунтовані відповіді; визнати протиправними дії Державної казначейської служби України, які виразились у порушенні строку пересилання скарги до Кабінету Міністрів України від 28.04.2015 р. для розгляду ОСОБА_2 управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві; визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України, яка виразилась у неповідомленні ОСОБА_1 про пересилання її скарги від 28.04.2015 р. до Кабінету Міністрів України на розгляд до ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України у м. Києві; зобовязати Державну казначейську службу України протягом 10 днів із дня набрання чинності рішенням суду надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення.
В обґрунтування позову зазначено, що позивачем 05 лютого 2015 р. було направлено звернення до Державної казначейської служби України про стан перерахування коштів на його користь за судовими рішеннями. В звязку з залишенням звернення без розгляду позивачем направлялися з даного приводу скарги до КМУ 28 квітня 2015 р. та 03 липня 2015 р.
Відповіді на скаргу від 03 липня 2015 р. позивачем отримано не було.
ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України від 16 червня 2015 р. надано відповідь на скаргу від 28 квітня 2015 р., згідно якого вбачається, що скарга від 28 квітня 2015 р. була надіслана на адресу ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в м. Києві для виконання від Державної казначейської служби України 26 травня 2015 р.
В звязку з чим позивач вважає, що відповідачем були порушені строки розгляду його звернення від 05.02.2015 р. та його скарг до Кабінету Міністрів України від 28.04.2015 р. та від 03.07.2015 р. Були порушені строки пересилання Державною казначейською службою України до Кабінету Міністрів України його скарги до від 28.04.2015 р. для розгляду ОСОБА_2 управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві.
Позивач належним чином повідосмлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату і місце розгляду справи, подав заперечення на адміністративний позов, згідно яких зазначив, що ОСОБА_2 управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві та ОСОБА_2 управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області позивачу надано відповіді на його звернення щодо перерахування коштів на його користь.
За таких обставин, у відповідності до ч. 4 ст. 122 та ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
Правовідносини, що випливають з позовних вимог регулюються нормами Закону України «Про звернення громадян».
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.
Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема, об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.
Відповідно до матеріалів справи судом встановлено наступне.
05 лютого 2015 р. позивачем було направлено звернення до Державної казначейської служби України про стан перерахування коштів на його користь за 7 судовими рішеннями.
У звязку з залишенням звернення без розгляду позивачем 28 квітня 2015 р. та 03 липня 2015 р. направлялися скарги до Кабінету Міністрів України.
Згідно листа секретаріату Кабінету Міністрів України вбачається, що його скарга позивача від 28 квітня 2015 р. 06 травня 2015 р. надіслана для розгляду до Державної казначейської служби України.
26 травня 2015 р. скаргу позивача від 28 квітня 2015 р. надіслано для розгляду до ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в м. Києві.
Листом від 16 червня 2015 р. ОСОБА_2 управлінням Державної казначейської служби України в м. Києві надано відповідь на скаргу позивача від 28 квітня 2015 р. та повідомлено про обставини перерахування коштів на його користь за 1 судовим рішенням. Факт отримання даного листа підтверджено позивачем в його позовній заяві. Відтак позивача було повідомлено про частковий розгляд його звернення від 05 лютого 2015 р. в частині надання інформації по 1 судовому рішенню.
Листом від 15 червня 2015 р. ОСОБА_2 управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області надано відповідь на скаргу позивача від 28 квітня 2015 р. та повідомлено про обставини перерахування коштів на його користь за 6 судовими рішеннями. Відповідачем не надано доказів направлення листа 15 червня 2015 р. на адресу позивача. Відтак позивача не було повідомлено про розгляд його звернення від 05 лютого 2015 р. в частині надання інформації по 6 судовим рішенням.
Доказів розгляду скарги позивача від 03 липня 2015 р. відповідачем надано не було.
З огляду на зазначене позовні вимоги п. 1 прохальної частини адміністративного позову підлягають частковому задоволенню, а саме визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України у залишенні без розгляду скарги позивача від 03.07.2015 р. до Кабінету Міністрів України, залишення без відповіді звернення від 05.02.2015 р. в частині надання інформації по 6 судовим рішенням, та зобовязати розглянути скаргу від 03.07.2015 р. до Кабінету Міністрів України, надати повну та обґрунтовану відповідь на звернення від 05.02.2015 р. та скаргу від 03.07.2015 р. до Кабінету Міністрів України.
Позовні вимоги в частині визнати протиправними дії Державної казначейської служби України, які виразились у порушенні 5-денного строку пересилання скарги до Кабінету Міністрів України від 28.04.2015 р. для розгляду ОСОБА_2 управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано доказів щодо строків пересилання скарги позивача від 28.04.2015 р. до Кабінету Міністрів України для розгляду ОСОБА_2 управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві, тому суд вирішує дане питання на підставі наявних в справі доказів з урахуванням положень ч. 2 ст. 71 КАС України, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Окрім того, позивача згідно ухвали суду від 05.08.2015 р. було зобовязано надати у разі заперечення проти позову всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії допущення бездіяльності, з приводу яких подано позов.
Також суд зазначає про те, що скарга від 28 квітня 2015 р. 06 травня 2015 р. надіслана для розгляду до Державної казначейської служби України. 26 травня 2015 р. Державна казначейська служба України надіслала скаргу позивача від 28 квітня 2015 р. для розгляду до ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в м. Києві, що з урахуванням строків пересилання поштової кореспонденції вказує на порушення відповідачем 5 денного строку для передачі ним за належністю відповідному органу чи посадовій особі (ОСОБА_2 управлінні Державної казначейської служби України в м. Києві) встановленого ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян».
Позовні вимоги в частині визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України, яка виразилась у неповідомленні ОСОБА_1 про пересилання її скарги від 28.04.2015 р. до Кабінету Міністрів України на розгляд до ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України у м. Києві підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано доказів повідомлення ОСОБА_1 про пересилання її скарги від 28.04.2015 р. до Кабінету Міністрів України на розгляд до ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України у м. Києві
Що стосується позовних вимог в частині зобовязання Державної казначейської служби України протягом 10 днів із дня набрання чинності рішенням суду надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення, суд зазначає наступне.
Повноваження адміністративного суду щодо здійснення контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах з метою забезпечення їх повного, правильного і своєчасного виконання встановлені ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України.
Зазначеною статтею передбачено, зокрема, форму контролю за виконанням рішень за ініціативою суду. Суд, який ухвалив судове рішення, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, який програв справу і на якого покладено певні обов'язки, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Покладення таких зобов'язань на суб'єкта владних повноважень є правом, а не обов'язком суду. З матеріалів справи суд не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, а тому, в цій частині суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.
Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до зазначеного та на підставі встановлених судом обставин, колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 71, 86, 94, 128, 158 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України у залишенні без розгляду скарги позивача від 03.07.2015 р. до Кабінету Міністрів України, залишення без відповіді звернення від 05.02.2015 р. в частині надання інформації по 6 судовим рішенням, та зобовязати розглянути скаргу від 03.07.2015 р. до Кабінету Міністрів України, надати повну та обґрунтовану відповідь на звернення від 05.02.2015 р. та скаргу від 03.07.2015 р. до Кабінету Міністрів України.
Визнати протиправними дії Державної казначейської служби України, які виразились у порушенні строку пересилання скарги до Кабінету Міністрів України від 28.04.2015 р. для розгляду ОСОБА_2 управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві.
Визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України, яка виразилась у неповідомленні ОСОБА_1 про пересилання її скарги від 28.04.2015 р. до Кабінету Міністрів України на розгляд до ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України у м. Києві
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Присудити ОСОБА_1 здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету в сумі 54,81 грн. (п'ятдесят чотири гривні вісімдесят одна копійка).
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Головуючий суддя (підпис) Суддя (підпис) Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 22.10.2015р. Головуючий суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_3 ОСОБА_6