Справа № 820/10666/15
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 січня 2016 р. № 820/10666/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Тітова О.М.,

за участю: секретаря судового засідання Костіної А.В.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кронекс-Харків" до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кронекс - Харків", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Нововодолазької об'єдноної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення - рішення від 25.06.2015 р. № НОМЕР_1, від 25.06.2015 р. №.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові -повідомлення рішення від 25.06.2015 № НОМЕР_1, від 25.06.2015 № НОМЕР_2 прийняті контролюючим органом без дотримання податкового законодавства України, а зафіксовані в акті перевірки висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав до суду письмові заперечення, позиція яких повністю збігається з викладеною у судовому засіданні, де зазначив, що встановлені при перевірці позивача порушення належним чином зафіксовані в акті перевірки, а оскаржувані податкові повідомлення - рішення, прийняті на цілком законних підставах та відповідають чинному законодавству, у зв'язку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

ТОВ "Кронекс - Харків" перебуває на податковому обліку Нововодолазької ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області.

Основним видом діяльності за КВЕД 17.12 є виробництво паперу та картону.

Судом встановлено, що фахівцями Нововодолазької ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ "Кронекс - Харків" (код ЄДРПОУ - 38933788) з питань дотримання вимог валютного законодавства по взаємовідносинам з фірмою нерезидентом ООО "Ранок" (Російська Федерація) за зовнішньоекономічним договором від 01.04.2014 № 02-10/2013 за період з 01.03.2015 по 30.04.2015 та з фірмою нерезидентом " Europcell GmbH" (Германія) за зовнішньоекономічним договором від 21.03.2014 № 1 за період з 21.03.2014 по 30.04.2015.

За результатами перевірки було складено акт від 03.06.2015 № 373/20-20-22-08/38933788, де були зафіксовані порушення вимог податкового законодавства, а саме:

- ст. 2 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями), підприємством ТОВ "Кронекс - Харків" перевищено граничний строк розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності по зовнішньоекономічному контракту № 02-10/2013 від 01.04.2014, а саме по здійсненим платежам від 19.12.2014, від 06.01.2015 та від 23.01.2015;

- ст. 5 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями), та пункту 7 розділу ІІІ Положення про порядок та умови торгівлі іноземного валютного затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 10.08.2005 № 281 "Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України", підприємство ТОВ "Кронекс - Харків", в результаті продажу раніше придбаної іноземної валюти (доларів США) не перераховано позитивну курсову різницю в сумі 10 029, 15 грн до Державного бюджету України протягом кварталу її виникнення (до 31.03.2015). Станом на дату складання акту перевірки позитивна курсова різниця в сумі 10 029, 15 грн. до Державного бюджету України не перерахована;

- п.1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.93 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" та п. 2 Наказу Міністерства фінансів України від 25.12.1995 № 207 "Про затвердження форми Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами" та до 2.3. "Порядку застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства" затвердженого Наказом ДПА України від 04.10.1999 № 542 "Про затвердження порядку застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства ", а саме порушено порядок декларування валютних цінностей, що належать резиденту України і знаходяться за її межами, в результаті чого підприємством ТОВ "Кронекс - Харків" відображено недостовірну інформацію у Декларації та здійснено приховування (перекручення звітності) про валютні операції у поданій Декларації за 1 квартал 2015 року (№ НОМЕР_3 від 12.05.2015).

За наслідками вищевказаного акту перевірки відповідачем стосовно позивача були прийняті податкові повідомлення - рішення, а саме: від 25.06.2015 № НОМЕР_1, яким встановлено пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення валютного законодавства на суму 179 867, 55 грн., від 25.06.2015 № НОМЕР_2, яким встановлено штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства на суму 340,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що господарські відносини між ТОВ "Кронекс - Харків" та ООО "Ранок" здійснювались на підставі контракту куплі - продажу № 02-10/2013 від 01.04.2014.

Згідно умов вказаного договору ООО "Ранок" (Постачальник) зобов'язується поставити макулатуру сортировану марок: МС-1А, МС-2А, МС-11В в кількості 5000 (п'ять тисяч) тон (товар), а ТОВ "Кронекс - Харків" прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим контрактом, згідно специфікації на партію. Договором визначено, що прийом товара по кількості і якості здійснюється представниками Покупця на підприємстві Покупця. Положеннями п. 3.3 вищевказаного контракту постачальний товар повинен супроводжуватися наступними документами, а саме: рахунок - фактура, відвантажувальна специфікація, Сертифікат СТ-1, Сертифікат якості.

17.12.2014 між ТОВ "Кронекс - Харків" та ООО "Ранок" було укладено додаткову угоду № 1/1 до контракту № 02-10/2013 від 01.04.2014.

Відповідно до п. 3.2 вищезазначеної угоди місцем постачання товару - склад Постачальника за адресою: м. Белгород, вул. Корочанська, 152 або інше місце на території Російської Федерації, вказане Постачальником у відвантажувальній специфікації.

Суд звертає увагу, що вищевказаною угодою сторони дійшли згоди, що постачання товару (перехід права власності на товар) є виконаним з моменту здійснення Покупцем розрахунків за товар, передачі Покупцю документів передбачених п. 3.3. контракту, а також прийняття товару, що підтверджується підписом Покупця на відповідному акті прийому - передачі.

Постачальник на виконання умов вказаної додаткової угоди передав Покупцю:

- повідомлення про готовність товару до відвантаження: вих. № 0202-22 від 02.02.2015, вих. 0603-24 від 06.-3.2015, вих.0803-24 від 09.03.2015;

- рахунок на оплату: № Б000133 від 17 грудня 2014 року, Б 000134 від 26 грудня 2014 року, № 21 від 20 січня 2015 року;

- рахунок - фактуру на оплату вартості товару № Б6 від 02.02.2015, № Б9 від 02.02.2015, № Б 0 від 02.02.2015, № Б2 від 02.02.2015, № Б1 від 02.02.2015, № Б3 від 02.02.2015, № Б4 від 02.02.2015, № Б5 від 02.02.2015, № Б 6 від 02.02.2016, № Б8 від 09.03.2015, № Б7 від 06.03.2015;

- специфікації № 35/1, № 32/1, № 33/1, 30/1, № 31/1, № 38/1, № 55/1, № 39/1, № 52/1, № 34/1, № 36/1, № 46 від 02.02.2015, № 47 від 24.02.2015, № 48 від 04.03.2015, № 49 від 26.03.2015, № 50 від 31.03.2015, № 51 від 03.04.2015, № 52 від 13.04.2015, № 53 від 23.04.2015.

- акт приойму - передач товару 02-1,02-2, 02-3, 02-4, 02-5, 02-6, 02-7, 02-8, 03-2, 02-9, 03-1 від 02.02.2015, 03-1 від 06.03.2015;

- рахунок на оплату: № Б000133 від 17 грудня 2014 року, Б 000134 від 26 грудня 2014 року, № 21 від 20 січня 2015 року;

Поряд з цим, Покупець в свою чергу здійснив оплату та прийняв ТМЦ шляхом підпису відповідного акту прийому передачі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Постачальником фактично поставлено товар на адресу ТОВ "Кронекс - Харків" по контракту № 02-10/2013 від 17.12.2014, без його ввезення на територію України.

Крім того, між позивачем та нерезидентом "Europcell GmbH" (Німеччина) укладено договір поставки від 21 березня 2014 року № 1, за умовами вказаного договору "Europcell GmbH" (Продавець) зобов'язаний продати, а ТОВ "Кронекс - Харків" (Покупець) збов'язаний купити товар, вказаний у додатку № 1 "Товари" до даного Договору, яке складає невід'ємну частину даного Договору.

Поряд із цим, судом встановлено, що на виконання умов договору ТОВ "Кронекс - Харків" здійснено попередню оплату за товар у розмірі 305999,87 доларів США, тобто позивачем було виконано свої господарські зобов'язання за контрактом від 21.03.2014 № 1 в повному обсязі та встрок.

В судовому засідання представником позивача надано пояснення, що підприємством "Europcell GmbH" (Німеччина) було поставлено товар на територію України на загальну суму 304697, 89 доларів США, при цьому решту товару на суму 1301,98 доларів США з незрозумілих підстав для позивача поставлено не було, а грошові кошти у відповідній сумі повернуто підприємству ТОВ "Кронекс - Харків" з порушенням строків, що визначені ст.2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23 вересня 1994 року № 185/94ВР, імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", Імпорт (імпорт товарів) - купівля (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами;

Положеннями абзацу 3 ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23 вересня 1994 року № 185/94ВР, строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 5 грудня 207 року № 1392 "Про затвердження Порядку визначення строку та умов завершення імпортної операції без увезення товару на територію України", а саме імпортна операція резидента без увезення товару на територію України вважається завершеною за наявності однієї з таких умов:

- зарахування виручки, одержаної від нерезидента, на рахунок резидента в уповноваженому банку в разі продажу нерезиденту товару за межами України;

- подання документів, що підтверджують використання резидентом товару за межами України, перелік яких визначається Національним банком.

У відповідності до п.2 Указу президента України "Про державну реєстрацію нормативно - правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади", державну реєстрацію нормативно правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади , органів господарського управління та контролю здійснює Міністерство юстиції України.

Дана позиція підтверджується п.6 постанови КМУ від 28 грудня 1992 року № 731 "Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно - правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади", а саме державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади здійснюють - Мін'юст.

Пунктом 20 вищевказаної постанови регламентовано, що у разі коли нормативно-правовий акт відповідаю законодавчим вимогам, орган державної реєстрації приймає рішення про державну реєстрацію нормативно-правового акта за встановленою Мін'юстом формою, заносить його до державного реєстру та на оригіналі акта робить напис встановленого зразка про дату державної реєстрації і номер акта згідно з державним реєстром.

Положеннями п. 4.1 наказу Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 року № 34/5 "Про вдосконалення порядку державної реєстрації нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та скасування рішення про державну реєстрацію", нормативно - правові акти, що надійшли до Управління державної реєстрації нормативно - правових актів, заносяться до журналу обліку нормативно - правових актів, що надійшли на державну реєстрацію до міністерства юстиції України, який ведеться в Управлінні.

За результатами правової експертизи Міністерство юстиції України в межах установленого строк приймає рішення про державну реєстрацію нормативно-правового акту, яке оформлюється наказом.

Суд звертає увагу, що як вбачається зі змісту постанови Кабінету Міністрів України від 5 грудня 207 року № 1392 "Про затвердження Порядку визначення строку та умов завершення імпортної операції без увезення товару на територію України", вона не зареєстрована в Міністерстві юстиції України, не має статусу нормативно - правового акту, а відповідно не є законодавчим документом та обов'язковим для виконання суб'єктами господарської діяльності.

Поряд із цим, суд зауважує, що законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків. Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов'язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Юридична відповідальність кожного платника податків, відповідно до ст. 61 Конституції України, має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим.

Така ж позиція узгоджується із позицією Верховного суду України, що викладена в постановах №10/21 від 02.03.2010 року, №09/05 від 13.01.2009 року, №08/28 від 12.02.2008 року.

Щодо посилання представника відповідача в письмових запереченнях на те, що дебіторська заборгованість за імпортним контрактом № 1 від 21.03.2014, по якій станом на 27.03.2015 перевищено встановлені законодавством терміни здійснення розрахунків за контрактом, склала 1 301,98 доларів США , суд вважає їх безпідставними та такими, що не мають правового зв'язку між невиконанням або неналежним виконанням підприємством "Europcell GmbH" (Німеччина) своїх господарських зобов'язань за контрактом від 21.03.2014 № 1, жодним чином не пов'язано з виконанням господарських зобов'язань ТОВ "Кронекс - Харків" як покупця за даним контрактом.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в основу спірних податкових повідомлень рішень помилково покладено твердження податкового органу, про те що позивач порушив встановлені законодавством строки розрахунків в іноземній валюті при здійсненні експортно - імпортних операцій, а тому податкові повідомлення-рішення від 25.06.2015 № НОМЕР_1, від 25.06.2015 № НОМЕР_2 прийняті контролюючим органом без дотримання податкового законодавства України, а зафіксовані в акті перевірки висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

Згідно п. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд дійшов до висновку, що відповідач ні документально, ні нормативно не довів правомірності винесених податкових повідомлення - рішення, а тому вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та скасувати податкові повідомлення-рішення від 25.06.2015 № НОМЕР_1, від 25.06.2015 № НОМЕР_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 160-163, 167, 186 , 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кронекс-Харків" до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення - рішення від 25.06.2015 р. № НОМЕР_1, від 25.06.2015 р. №.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кронекс-Харків" (юридична адреса: пров. Ващенківський, буд. 28-а, к. 32, м. Харків, 61010, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2703,12 грн. (дві тисячі сімсот три грн. 12 коп.).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 25 січня 2016 року.

Суддя О.М. Тітов