Справа № 823/1296/15
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року справа № 823/1296/15

м. Черкаси

11 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Мишенка В.В.,

при секретарі - Гордієнку Ю.П.,

за участю сторін:

представника позивача - Співакова В.О.;

представника позивача - Черемис Н.В.;

представника позивача - ОСОБА_6.;

представника відповідача - Нечитайло С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АПК-Сервіс" до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "АПК-Сервіс" (далі-позивач) до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.11.2014 №121/23-01-17-0508/30147343.

В обгрунтування адміністративного позову зазначено, що податковий орган під час перевірки не врахував первинні документи на підтвердження виплати засновникам позивача у сумі 5 млн. грн. дивідендів за 2011 рік роботи підприємства та дійшов помилкового висновку про надання їм безповоротної фінансової допомоги, за що нарахував оспорювані податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб (далі - ПДФО). Крім того, представник позивача наддав суду всі первинні документи, що підтверджують господарські результати здійснення фінансово-економічної діяльності платника (обгрунтування фінансового звіту товариства за 2011 рік) для підтвердження суми чистого прибутку в розмірі 5690 тис. грн.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що під час перевірки підтверджено отримання дивідендів засновниками позивача лише на частину коштів - 2 млн. грн., а решта (3млн.грн.) - не підтверджена документально фінансовим звітом про їх виплату за рахунок не розподіленого прибутку.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Суд встановив, що позивач зареєстрований юридичною особою та має двох засновників: ОСОБА_6. та ОСОБА_5

Посадові особи ДПІ у м. Черкасах на підставі направлень та відповідно до наказів від 07.10.2014 № 1642, 20.10.2014 № 1708 провели планову виїзну перевірку дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 до 31.12.2013, про що склали акт від 14.11.2014 №446/23-01-22-01/30147343, в якому зафіксували порушення. На його підставі відповідач прийняв оскаржуване рішення, яким позивачу збільшив розмір грошового зобов'язання з ПДФО на загальну суму 588655,75грн. (359555,00 грн. - основний платіж та 229100,75грн. - штрафна (фінансова) санкція).

З акту перевірки вбачається, що таке донарахування пов'язане з виявленням надання засновникам позивача додаткового блага на загальну суму 3000000,00грн., на яку не нараховано та з якої не сплачено ПДФО.

Суд з'ясував, що протоколом загальних зборів учасників позивача від 13.08.2012 затверджено розмір дивідендів за 2011 рік на загальну суму 5 млн. грн. (2,5 млн. грн. кожному учаснику). Платіжними дорученнями та видатковими касовими ордерами підтверджується така виплата у період з 01.08.2012 до 30.09.2012 з урахуванням 5% податку.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія фінансового звіту Товариства за 2011 рік (а.с. 20, т. 3), в якому в рядку 150 відображено суму чистого прибутку позивача за вказаний звітний період у розмірі 5690 тис. грн.

Вказаний документ фінансової звітності слугував підставою для визначення загальними зборами учасників Товариства суми дивідендів, що підлягають виплаті засновникам за результатами фінансової діяльності 2011 року.

В судовому засіданні судом дослідженно первинні докуменди щодо визначення суми чистого прибутку товариства за 2011 рік та встановлено правомірність відображення у бухгалтерській звітності Товариства за 2011 рік суми чистого прибутку в розмірі 5690 тис. грн.

Зокрема суд наголошує, що реальність здійснення господарських відносин згідно з наявними первинними документами підтверджується ухвалою Вищого адміністративного суду від 03.11.2015 у справі № 823/1065/15 (К/800/39392/15), якою залишено без змін постанову Черкаського окружного адміністративного суду та ухвалу Київського апеляційного суду скасувавши податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області від 02.12.2014 № та № щодо збільшення розміру грошового зобов'язання з ПДВ та зменшення розміру від'ємного значення ПДВ.

Законодавчий акт який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України (далі - ПК України) .

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом 14.1.55 п. 14.1 ст. 14 ПК України дохід, отриманий з джерел за межами України, - будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам;

Відповідно до підп.14.1.49 п.14.1 ст.14 ПК України дивіденди - платіж, що здійснюється юридичною особою - емітентом корпоративних прав чи інвестиційних сертифікатів на користь власника таких корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів та інших цінних паперів, що засвідчують право власності інвестора на частку (пай) у майні (активах) емітента, у зв'язку з розподілом частини його прибутку, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку.

До дивідендів прирівнюється також платіж, що здійснюється державним унітарним, комерційним, казенним чи комунальним підприємством на користь відповідно держави або органу місцевого самоврядування у зв'язку з розподілом частини прибутку такого підприємства, платіж, який виплачується власнику сертифіката фонду операцій з нерухомістю в результаті розподілу доходу фонду операцій з нерухомістю. При цьому позитивне або від'ємне значення об'єкта оподаткування, розраховане згідно з розділом III цього Кодексу, не впливає на порядок нарахування дивідендів.

Базою оподаткування ПДФО згідно з вимогами ст.164 ПК України є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються зокрема дохід у вигляді дивідендів, виграшів, призів, процентів (крім процентів, визначених у підпунктах 165.1.2 та 165.1.41, дивідендів, визначених у підпункті 165.1.18 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу, а також виграшів та призів у державну грошову лотерею в розмірах, передбачених у підпункті 165.1.46 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу).

Згідно пп. 165.1.18 п. 165.1 ст. 165 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи, як дивіденди, які нараховуються на користь платника податку у вигляді акцій (часток, паїв), емітованих юридичною особою - резидентом, що нараховує такі дивіденди, за умови, що таке нарахування жодним чином не змінює пропорцій (часток) участі всіх акціонерів (власників) у статутному фонді емітента, та в результаті якого збільшується статутний фонд емітента на сукупну номінальну вартість нарахованих дивідендів.

Отже, з даних нормативних актів суд робить висновок, що до загального доходу можливо включити суму девідентів, однак яка лише є невиплаченою засновникам при умові відсутності зміни пропорцій (часток) участі.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, останні підтверджують виплату девідентів акціонерам товариства в повній мірі, а тому неправомірним є твердження податкового органу щодо віднесення частини грошових коштів до безповоротної фінансової допомоги.

Крім того, суд взяв до уваги висновок експертно-економічного дослідження документів бухгалтерського та податкового обліку і звітності від лютого 2015 року №1, наданий в обґрунтування позовних вимог позивачем, згідно з яким не підтверджено нарахування та виплата позивачем 5000 тис.грн. безповоротної фінансової допомоги у 2012 році та не підтверджено суму донарахованого податкового органу відповідачем.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

Згідно зі ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що докази, надані позивачем, підтверджують в повній мірі обставини, на які він посилається в адміністративному позові та не були спростовані доводами відповідачами, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.159 -163, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.11.2014 № 121/23-01-17-0508/30147343.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку передбаченому ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлений 22.01.2016