Справа № 9901/11/2070
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2011-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2011 р. справа № 2а-9901/11/2070
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., суддів Бабаєва А.І., Бідонька А.В., при секретарі судового засідання Бондаренко Ю.В.,

за участі сторін:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Рубежанського І.В.,

представника відповідача 1 - Мажуліна В.С.,

представника відповідача 2 - Іванова І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся, з урахуванням уточнень до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати рішення та дії Харківського прикордонного загону суб`єкта владних повноважень щодо використання (залучення) у прикордонних нарядах у складі зміни прикордонних нарядах понад встановленої загальної тривалості щотижневого використання (навантаження) незаконними та відшкодувати шкоду, завдану такими рішеннями та діями в сумі, яка рівняється 2482 годинам - 15,5 місяцям;

- визнати дії Харківського прикордонного загону суб`єкта владних повноважень щодо не нарахування та невиплати належної суми грошей за час використання (залучення) у прикордонних нарядах понад встановленої загальної тривалості щотижневого використання (навантаження) незаконними;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України негайно перерахувати на рахунок Харківського прикордонного загону гроші за час використання (залучення) у прикордонних нарядах у складі зміни прикордонних нарядах понад встановленої загальної тривалості щотижневого використання (залучення) за 2482 год. (дві тисячі чотириста вісімдесят дві години), а ІНФОРМАЦІЯ_2 виплатити гроші за час використання (залучення) у прикордонних нарадах у складі зміни прикордонних нарядах понад встановленої загальної тривалості щотижневого використання (залучення) за 2482 год. (дві тисячі чотириста вісімдесят дві години);

- визнати, що в результаті затримки з боку Харківського прикордонного загону виплати грошей за час використання (залучення) у прикордонних нарадах у складі зміни прикордонних нарядах понад встановленої загальної тривалості щотижневого використання (залучення), ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язаний виплатити суму у розмірі середнього заробітку за весь час затримки виплат всіх сум, що належать, на день фактичного розрахунку, а саме: з 09.06.2010 року по 05.10.2010 року, яка складає 6055,88 грн.;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України негайно перерахувати на рахунок Харківського прикордонного загону гроші у розмірі середнього заробітку за весь час затримки виплат всіх сум, що належать на день фактичного розрахунку, а саме: з 06.08.2009 року по 05.10.2010 року, який складає 6055,88 грн., за 2482 год., - 15,5 місяців та стягнути з Харківського прикордонного загону;

- стягнути з Харківського прикордонного загону - суб`єкта владних повноважень кошти на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданого незаконними рішеннями або незаконними діями в сумі, яка рівняється 2482 год. - 15,5 місяцями грошового забезпечення;

- застосувати до начальника Харківського прикордонного загону ст.213-З Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнути його до адміністративної відповідальності.

Посилаючись на факти викладені у позовній заяві, позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача - Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, з підстав викладених в письмових запереченнях, які приєднані до матеріалів справи.

Представник відповідача - Адміністрації Державної прикордонної служби України в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, з підстав викладених в письмових запереченнях, які також приєднані до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , у період з 03.02.1993 року по 09.06.2010 року проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наказом начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 09.06.2010 року №192-ос припинено контракт та звільнено в запас старшого прапорщика ОСОБА_1 , за п."в" ч.6 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Листом Харківського прикордонного загону від 30.08.2010 року №23/6041, позивача повідомлено щодо кількості діб та годин, скільки він знаходився на службі у прикордонних нарядах в складі зміни прикордонних нарядів у період з 01.01.2007 року по 09.06.2010 року, а саме: у 2007 році: січень - 240 годин, лютий - 216 годин, березень - 240 годин, квітень - 288 годин, травень - 216 годин, червень - 252 години, липень - 240 годин, серпень - 276 годин, вересень - 192 години, жовтень - 216 годин, листопад - 240 годин, грудень - 24 години; у 2008 році: січень - 144 годин, лютий - 203 години, березень - 228 годин, квітень - 243 години, травень - 41 годину, червень - 118 годин, липень - 299 годин, серпень - 299 годин, вересень - 298 годин, жовтень - 252 години, листопад - 182 години, грудень - 247 годин; у 2009 році: січень - 208 годин, лютий - 211 годин, березень - 235 годин, квітень - 262 години, травень - 242 години, червень - 192 години, липень - 216 годин, серпень - 240 годин, вересень - 0 годин, жовтень - 132 години, листопад - 240 годин, грудень - 216 годин; у 2010 році: січень - 210 годин, лютий - 186 годин, березень - 179 годин, квітень - 218 годин, травень - 0 годин, червень - 0 годин.

Позивач вважає, що використання (залучення) його у прикордонних нарядах у складі зміни прикордонних нарядах понад встановленої загальної тривалості щотижневого використання (навантаження) порушенням норм трудового законодавства України, та просить визнати такі дії незаконними, стягнути з відповідача кошти на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, та притягнути до адміністративної відповідальності начальника Харківського прикордонного загону.

Щодо вимог позивача, суд зазначає, що посилання позивача на порушення Харківським прикордонним загоном приписів Кодексу законів про працю України, як на підставу порушення його прав, є безпідставним. З огляду на те, що під час проходження військової служби між позивачем та Адміністрацією Державної прикордонної служби України, а також Харківським прикордонним загоном не виникало трудових відносин у розумінні Кодексу законів про працю України. У зв`язку з тим, відповідно до ч.1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Відповідно до ч.2 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Прийняття громадян на публічну (військову) службу, її проходження, звільнення з публічної (військової) служби - це публічно-правові правовідносини, які урегульовано спеціальними нормами законодавства України у зв`язку зі спеціальним статусом даної категорії громадян.

Також суд, має зазначити, що поняття "грошове забезпечення військовослужбовців" та "заробітна плата" - це різні поняття, які окремо врегульовано законодавством, що регулює різні правовідносини. КЗпП України не регулює порядок грошового забезпечення військовослужбовців. Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України встановлено нормами спеціального законодавства, яке взагалі не містить поняття "заробітна плата", "тривалість робочого часу", "оплата роботи в надурочний час". Спеціальним законодавством з питань проходження військової служби не передбачено оплату роботи в надурочний час.

Зазначену позицію викладено і у абзаці 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", №13 від 24.12.1999 року, де зазначено, що передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ тощо).

На підтвердження викладеного слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно ч.2 ст.9 вказаного Закону, до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною третьою статті 9 цього ж Закону встановлено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Згідно з приписами частини 4 статті 9 Закону, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Суд зазначає, що 07.06.2004 року наказом №450 Адміністрації Державної прикордонної служби України "Про затвердження Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України", зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 21 червня 2004 року за №756/9355, введено в дію "Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України".

Відповідно до п.1.1. Положення, грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов військової служби. Воно складається з окладів грошового утримання (окладів грошового забезпечення), надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення.

До окладів грошового утримання належать оклади за військовим званням та посадові оклади.

До додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, одноразові й щомісячні винагороди, морське грошове забезпечення, матеріальна та грошова допомога й премія.

Пунктом 1.5. Положення встановлено, що за службу понад установлений службовий час, за дні відпочинку та святкові дні грошове забезпечення військовослужбовцям додатково не виплачується.

Згідно з приписами пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 року "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі-Постанова №1294), грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 2 Постанови №1294 визначено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державним департаментом з питань виконання покарань (далі - державні органи).

На виконання пункту 2 Постанови №1294, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008року №425, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.06.2008 року за №537/15228, затверджено "Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України".

Згідно п.1.1. Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, Інструкція визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які займають посади в спеціально уповноваженому центральному органі виконавчої влади у справах охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (далі - органи Держприкордонслужби).

Відповідно до п.1.2. Інструкції, наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

грошове забезпечення - це гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення;

місячне грошове забезпечення - це грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.

До складу місячного грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати та премія);

штатна посада - посада, визначена у штаті органу Держприкордонслужби, статус якої визначається встановленим за нею найвищим військовим званням і посадовим окладом.

Згідно з приписами п.1.4. Інструкції, за службу понад установлений службовий час, у дні відпочинку, святкові, вихідні та не робочі дні грошове забезпечення військовослужбовцям додатково не виплачується.

Поряд з тим, відповідно до п.3.17.1. Інструкції, військовослужбовцям прикордонних застав (відділень відділів прикордонної служби), які входять за розрахунком до складу прикордонних нарядів, екіпажів літаків, вертольотів, що несуть бойову службу з безпосередньої охорони державного кордону на державному кордоні, екіпажів кораблів, катерів за час бойового чергування (бойової служби) з охорони державного кордону України та виключної (морської) економічної зони України виплачується винагорода за бойове чергування (бойову службу).

Відповідно до вимог ч.1, 2, 5 статті 10 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", загальна тривалість службового часу військовослужбовців на тиждень не може перевищувати нормальної тривалості робочого часу за відповідний період, визначеної законодавством України, за винятком випадків, передбачених пунктом 5 цієї статті. Розподіл службового часу військовослужбовців протягом доби і протягом тижня у військових частинах здійснюється таким чином, щоб забезпечити у військовій частині постійну бойову готовність і проведення занять з бойової підготовки та створити умови для підтримання порядку, військової дисципліни та виховання військовослужбовців, підвищення їх культурного рівня, всебічного побутового обслуговування, відпочинку і харчування. Військові навчання, походи кораблів, бойові стрільби та бойове чергування, несення служби в добовому наряді та інші заходи, пов`язані із забезпеченням боєготовності військових частин, здійснюються без обмеження загальної тривалості службового часу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Харківським прикордонним загоном порушень чинного законодавства стосовно не нарахування та невиплати позивачу суми грошей за роботу в надурочний час, не було.

Також, суд зазначає, що посилання позивача на п.2 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" є необґрунтованими, у зв`язку з тим, що зазначений закон регулює цивільно-правові відносини, які виникли у разі порушення прав споживачів.

За змістом позовних вимог, між Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Харківським прикордонним загоном та позивачем не виникало цивільно-правових відносин з приводу придбання, замовлення, використання або наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п.22 ч.1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів"). Позивач за правом, яке визначено Законами України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про Державну прикордонну службу" не виступає у якості споживача.

Крім того, відповідно до вимог, викладених у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами та доповненнями), у суді необхідно з`ясувати чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при відповідному виді правовідносин. Законом України "Про Державну прикордонну службу України" та Положенням про орган охорони державного кордону Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 15.02.2005 року №116, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2005 року за №294/10574, не передбачено відшкодування моральної шкоди. Також слід зауважити, що у своїй Постанові від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами та доповненнями) Пленум Верховного Суду України зазначив, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Щодо вимог позивача про притягнення начальника Харківського прикордонного загону до адміністративної відповідальності, суд вважає необхідним закрити провадження в цій частині, оскільки, оскільки, відповідно до п.3 ч.3 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди - нормативно та документально необґрунтовані, суперечать діючому законодавству, а тому не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 9, 71, 94, 159, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в частині адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України про застосування до начальника Харківського прикордонного загону ст.212-3 Кодексу України "Про адміністративні правопорушення" та притягнення до адміністративної відповідальності - закрити.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова в повному обсязі виготовлена 23 листопада 2011 року.

Головуючий суддя Котеньов О.Г.

судді Бабаєв А.І.

Бідонько А.В