Справа № 344/7157/15-а,2-а/344/327/15
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року Справа № 876/8524/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії як державному службовцю,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, у травні 2015 року звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську та просила зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську здійснити перерахунок та виплату пенсії, як державному службовцю з 31.12.2014 року з урахуванням всіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески (єдиний внесок), включаючи суми матеріальної допомоги і індексації заробітної плати.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що відмовляючи в здійсненні відповідного перерахунку призначеної пенсії, відповідач неправомірно вказав, що матеріальна допомога на оздоровлення і допомога на вирішення соціально-побутових питань є одноразовою виплатою та не є складовою заробітної плати, і тому вважає, відповідач неправильно розтлумачив норми статті 33 Закону України «Про державну службу».

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 липня 2015 року в справі №344/7157/15а розглянутою в скороченому провадженню адміністративний позов було задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 липня 2015 року в справі №344/7157/15а та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову про часткове задоволення позовних вимог. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (далі Закон № 3723-XII) (у редакції, чинній на момент призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» (далі Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що суд не вправі в подальшому вирішувати питання про права і обовязки сторін з врахування діючих на момент прийняття рішення норм права, оскільки законодавство у сфері пенсійного забезпечення державних службовців може бути змінено. Правильною є вказівка на початковий момент задоволення позовних вимог без вказівки на кінцеву дату, так як пенсія є періодичним платежем і не може бути обмежена в часі її виплати.

З огляду на наведене апеляційні вимоги необхідно задовольнити частково, а оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.183-2, ст.195, ст.197, п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області задовольнити частково, постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 липня 2015 року в справі №344/7157/15а скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 як державному службовцю з врахуванням сум матеріальної допомоги, індексації та компенсації за невикористані відпустки протиправними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії, як державному службовцю, включивши до складу заробітної плати для призначення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та компенсації за невикористані відпустки починаючи з 31 грудня 2014 року, з урахуванням виплачених сум.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді Л.П. Іщук

ОСОБА_3