Справа № 820/11196/15
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 р.Справа № 820/11196/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2015р. по справі № 820/11196/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес-Україна-2006"

до Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Антарес-Україна-2006" (далі по тексту - ТОВ «Антарес-Україна-2006» (далі по тексту - ТОВ «Антарес-Україна-2006»), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі по тексту - ГУ ДФС у Харківській області, відповідач), в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.07.2015 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2015 року по справі № 820/11196/15 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТАРЕС-УКРАЇНА-2006" до Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення № від 24.07.2015 року.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТАРЕС-УКРАЇНА-2006" (код ЄДРПОУ - 33872438) сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 1320 (одна тисяча триста двадцять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління ДФС у Харківській області (код ЄДРПОУ - 39800002).

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2015 року по справі № 820/11196/15 та прийняти нову постанову , яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що ТОВ «Антарес-Україна-2006», в порушення вимог Наказу № 966 від 23.09.2014 року «Про затвердження форм та порядку заповнення та подання податкової звітності з ПДВ», не відображено результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за березень 2015 року, зафіксовані актом від 02.03.2015 року № 223/15/33872438, про завищення значення р.24 декларації з податку на додану вартість на 87439,00 грн. У зв'язку з чим, відповідачем цілком правомірно було винесено податкове повідомлення-рішення № від 24.07.2015 року про зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 87439 грн.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Антарес-Україна-2006", код ЄДРПОУ - 33872438, зареєстровано у відповідності до норм діючого законодавства як суб'єкт господарювання.

В період з 22.06.2015 року по 06.07.2015 року фахівцями Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління ДФС у Харківській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Антарес-Україна-2006", за результатами якої складено акт від 09.07.2015 року №51/15/33872438 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес-Україна-2006", код за , з питань достовірності декларування заявленого від'ємного значення з податку на додану вартість по деклараціях з податку на додану вартість та наданих уточнюючих розрахунків за період з 01.12.2014 року по 30.04.2015 року" (а.с.8-69).

Зазначеним актом зафіксовано порушення п. 46.5 ст. 46, абз. в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року, п. 5 розд. ІV Наказу Міністерства фінансів України №966 від 23.09.2014 року "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 жовтня 2014 року за №1267/26044, в результаті чого завищено значення рядка 24 "Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду" по декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року на суму 87439 грн.

На підставі висновків акту від 09.07.2015 року №51/15/33872438 Державною податковою інспекцією у Зміївському районі Головного управління ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 24.07.2015 року №, яким зменшено суму від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 87439,00 грн. (а.с. 81).

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «Антарес-Україна-2006» звернулось до суду з даним позовом про його скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що висновку про порушення позивачем п. 46.5 ст. 46, абз. в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України відповідач дійшов, виходячи з того, що ТОВ "Антарес-Україна-2006" не відображено у податковій декларації результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за березень 2015 року (акт від 02.03.2015 року № 223/15/33872438), за результатами якого встановлено завищення значення р.24 декларації на суму 87439,00 грн., у зв'язку з чим винесено податкове повідомлення-рішення № від 18.03.2015 року.

Так, за твердженням відповідача, в порушення п. 46.5 ст. 46, абз. в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, п.5 розділу ІV Наказу Мінфіну України № 966 від 23.09.2014 року "Про затвердження форм та порядку заповнення та подання податкової звітності з ПДВ", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.10.2014 року за №1267/26044, ТОВ «Антарес-Україна-2006» не вказано в графі 10 додатку 2 (Д2) до декларації за березень 2015 року, в якому було винесено та узгоджено рішення за результатами перевірки, та не перенесено до рядка 28 розділу ІV декларації за березень 2015 року.

Згідно з п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.46.5 ст.46 ПК України форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 року № 966, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.10.2014 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.10.2014 року за № 1267/26044, затверджено форму податкової декларації з податку на додану вартість, уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (далі по тексту - Порядок № 966).

Цим наказом затверджено додаток 2 до податкової декларації з ПДВ - «Розрахунок суми залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01.02.2015 року (Д2), у графі 10 якого необхідно вказувати дані щодо зменшення залишку від'ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп. 5 п. 6 розділу V Порядку № 966 у рядку 28 вказується збільшення/зменшення залишку від'ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу.

У відповідності до пп. 54.3.2 п. 54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

За приписами п.58.1 ст.58 ПК України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Частиною 1 статті 56 ПК України встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Матеріалами справи підтверджено, що Державною податковою інспекцією у Зміївському районі ГУ Міндоходів у Харківській області проведено перевірку даних, задекларованих позивачем у податковій звітності з податку на додану вартість за січень 2015 року, за результатами якої складено акт про результати камеральної перевірки даних №223/15/33872438 від 02.03.2015 року (а.с.111-113).

Зазначеним актом перевірки зафіксовано порушення ТОВ "Антарес-Україна-2006" п.7 Розділу VI Наказу Мінфіну України №966 від 23.09.2014 року "Про затвердження форм та Порядку заповнення та подання податкової звітності з ПДВ"; п.46.5, ст. 46 ПК України, абз. В) п.200.4, ст. 200 ПК України, в результаті чого завищено значення рядка 24 «Залишок суми, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» на загальну суму 87439 грн. по декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року.

На підставі акту перевірки №223/15/33872438 від 02.03.2015 року Державною податковою інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.03.2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 87439 грн. (а.с.114).

Колегія суддів зазначає, що вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржене позивачем в судовому порядку.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2015 року по справі №820/7011/15 задоволено адміністративний позов ТОВ "Антарес-Україна-2006" до Державної податкової інспекції у Зміївському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківський області про скасування податкового повідомлення-рішення та скасовано податкове повідомлення-рішення від 18 березня 2015 року № (а.с.89-93).

Вказана постанова суду набрала законної сили у зв'язку із поверненням ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015 року апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління ДФС у Харківській області.

Частиною 1 ст.255 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно з ч.2 ст.255 КАС України, обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, в судовому порядку доведено протиправність висновків податкового органу щодо завищення позивачем від'ємного значення податку на додану вартість, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 87439 грн. по декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року по рядку 24, а тому зазначені обставини в силу приписів ст. 72 КАС України доказуванню не підлягають.

Колегія суддів відмічає, що до Харківського окружного адміністративного суду позивач звернувся 08.07.2015 року, тобто, до дати складення акту перевірки (09.07.2015р.) та винесення податкового повідомлення-рішення від 24.07.2015 року № .

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що на час винесення спірного винесення спірного податкового повідомлення-рішення від 24.07.2015 року № , сума зменшення від'ємного значення з ПДВ у розмірі 87439 грн. не набула статусу узгодженої, оскільки податкове повідомлення-рішення від 18.03.2015 року № було оскаржене позивачем як платником податків у судовому порядку, при цьому по вказаній справі було відсутнє було рішення суду, яке набрало законної сили.

Окрім того, колегія суддів вказує, що відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

При здійсненні перевірок контролюючі органи мають право перевіряти періоди, які вже були перевірені, лише за наявності законодавчо визначених підстав для такої перевірки. При цьому платники податків не можуть бути притягнуті до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, яке вже було відображено в акті попередньої перевірки та у зв'язку з яким було винесено податкове повідомлення-рішення.

Беручи до уваги вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, які викладені відповідачем в акті перевірки, неможливо кваліфікувати як порушення позивачем вимог Наказу №966 від 23.09.2014 року "Про затвердження форм та Порядку заповнення та подання податкової звітності з ПДВ", п.46.5, ст. 46 ПК України, абз. в) п.200.4, ст. 200 ПК України, а тому відсутні підстави для зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість, визначеної оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням № від 24.07.2015 року.

Крім того, слід відмітити, що в акті перевірки відповідач вказує на порушення позивачем вимог п.5 розділу ІV Порядку № 966, в той час як такий пункт у розділі ІV «Внесення змін до податкової звітності» Порядку № 966 відсутній.

При цьому, в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні від 24.07.2015 року № в якості нормативної підстави для його винесення відповідач зазначає вже пп.5 п.6 розділу V Наказу № 966 від 23.09.2014 року, що свідчить про порушення відповідачем процедури винесення податкового повідомлення-рішення.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 24.07.2015 року про зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 87439 грн., діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, без дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України, а отже, наявні підстави для скасування даного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем при поданні апеляційної скарги не було сплачено судовий збір.

При відкритті провадження у справі за клопотанням відповідача сплату судового збору було відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 наведеної статті (в редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484-VІІІ) розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення адміністративного суду встановлено на рівні 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду позову майнового характеру ставка судового збору складає 1,5% розміру позовних вимог, однак, не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено на 2015 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня 2015 року - 1218 грн.

Таким чином розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання цієї позовної заяви, становить 1311,59 грн.

Отже, розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2015 року по справі № 820/11196/15, становить 1442,74 грн.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необхідним стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у зазначеному розмірі за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Зміївському районі ГУ ДФС у Харківській області.

Керуючись ст.ст.41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2015р. по справі № 820/11196/15 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (63404, м.Зміїв, Харківська область, вул. Леніна, 10-а, ) на користь Державного бюджету України (отримувач -УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк : ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок - 1011, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1442 (одна тисяча чотириста сорок дві) 74 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 26.01.2016 р.