Справа № 2-а-4/10/0408
Суддя: Свистунова О. В.
Дата ухвалення: 2010-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-а-4/10/0408
Провадження № б/н
П О С Т А Н О В А

іменем України

"17" березня 2010 р.

Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу у складі:

головуючого судді при секретарі судового засідання: за участю позивача представника позивача

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4І ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за

адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду

України в Дзержинському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про

перерахунок пенсії та стягнення недоотриманих коштів,-

У грудні 2009 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про перерахунок пенсії та стягнення недоотриманих коштів

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на ті обставини, що з 2006 року вона є пенсіонером.

У січні 2009 року, Управлінням пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу, (далі пенсійний фонд) їй був здійснений перерахунок пенсії відповідно до вимог п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», (далі Закон), який пояснює, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Однак, перерахунок пенсії відбувався із застосуванням показника заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за 2007 рік (1197 грн. 91 коп.), а не із застосуванням показника заробітної плати за 2008 рік (1573грн. 99коп.). У зв»язку з чим, 19.11.2009 р. позивачка звернулась до Пенсійного фонду з проханням перерахувати розмір моєї пенсії із застосуванням показника названої заробітної плати за 2008 рік.

Однак, відповіддю від 24.11.2009 року позивачці було відмовлено та зазначено, що перерахунки пенсій у 2009 році згідно листа Пенсійного Фонду України від 13.03.2009 р., до законодавчого врегулювання питання визначення показника заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, відповідно до підпункту третього пункту II постанови КМУ від 28.05.2008 р. № 530 проводяться із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 р. (1197 грн. 91 коп.).

Позивачка вважає, що відмова Пенсійного фонду у перерахунку пенсії є незаконною. У зв»язку з чим, просить суд задовольнити її вимоги, визнати відмову Управління пенсійного фонду України у Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області неправомірною, зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перерахувати їй пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2008 рік у період з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. включно та виплатити недоотриманий розмір пенсії у період з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р., що складає 5 980 грн. 08 коп. Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області нараховувати пенсію ОСОБА_4 відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і надалі та стягнути з Управління пенсійного фонду України у Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на мою користь судові витрати.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача, належним чином сповіщений про день та час розгляду справи не з'явився до суду, до початку розгляду справи, 17.03.2010 року подав письмове клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Згідно до наданих письмових заперечень, позовні вимоги не визнає.

На підставі ч.4 ст. 128 КАС України, у разі не прибуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступними підставами.

Згідно з вимогами ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії.

Однак, у зв»язку з тим, що на час розгляду справи у суді відбулись зміни у законодавстві, суд розглядає зазначену справу відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов»язаних із соціальними виплатами», який набрав законної сили з 10.03.2010 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" передбачено, що, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж: 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.

Судом встановлено, що позивачка перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу з 2006 року та одержує пенсію за віком

(а.с. 10). При цьому, після призначення їй пенсії вона продовжила працювати на ДП «УКРДІПРОМЕЗ» інженером першої категорії. У січні 2009 року їй було здійснено перерахунок пенсії з розрахунку середньої заробітної плати по Україні у 2007 році (1197,91 грн.), однак, позивачка вважає, що перерахунок повинен був здійснений з розрахунку середньої заробітної плати по Україні у 2008 році (1573,99 грн.), у зв»язку з чим ОСОБА_4 і звернулась до управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу з заявою від 19.11.2009 року про перерахунок призначеної їй пенсії (а.с.11).

Однак, відповідач відмовив у перерахунку пенсії з розрахунку середньої заробітної плати по Україні у 2008 році (1573,99 грн.), згідно до листа від 24.11.2009 року № 72ос/01- 18, у зв»язку з тим, що згідно до листа Пенсійного фонду України від 13.03.2009 року № 4231/02-20, до законодавчого врегулювання питання визначення показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, відповідно до підпункту третього пункту II постанови КМУ від 28.05.2008 року № 530 проводяться із засточуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік (1197,91 грн.) (а.с. 12).

Суд вважає, що дії управління Пенсійного фонду щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачці є протиправними, оскільки, право пенсіонерів на перерахунок раніше призначеної пенсії визначено ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", яка не передбачала наявності обов'язкового страхового стажу в два роки (24 місяці), а мала застереження лише щодо терміну, по закінченні якого є можливим наступний перерахунок, - не раніше ніж через два роки (24 місяці) після проведеного перерахунку. А саме, відповідно до вимог п.4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжує працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за будь-які 60 календарних місяці страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому за одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Також, відповідно до вимог п.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що Закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У зв»язку з чим, позивачка вважає, що посилання Пенсійного Фонду на вимоги постанови КМУ від 28.05.2008 року за № 530 є безпідставними, оскільки, саме Закон має вищу юридичну силу.

Крім того, згідно до вимог ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, який не з»явився у судове засідання, на виконання вимог ст. 71 КАС України не надав суду доказів у підтвердження правомірності своїх дій та у підтвердження чи заперечення тих тверджень, які зазначені у письмових матеріалах справи. Більш того, суду було надано письмове заперечення відповідача по зазначеній справі (а.с. 17-19), однак, зі змісту вказаного заперечення вбачається, що відповідач посилається зовсім на інші правові підстави ніж з яких звернулась до суду позивачка. А саме, позивачка звернулась до суду на підставі вимог ст.ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", тоді як заперечення відповідача ґрунтуються на вимогах Закону України № 2195 1У від 18.11.2004 року „ Про соціальний захист дітей війни.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003, №1058-ІУ мінімальний розмір пенсії за

віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Суд вважає за необхідне прийняти у своїх висновках поняття "мінімальна пенсія за віком", про яке йдеться в ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення.

Положення ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Крім того, згідно ч.2 ст.85 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" від 5.11.91 р. №1788-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями) виплата пенсій проводиться за поточний місяць загальною сумою у встановлені строки, але не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія.

Таким чином, відповідач зобов»язаний був здійснити перерахунок та виплатити позивачці пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2008 рік (1 573,99 грн.) у період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року у зв»язку з чим, позовні вимоги в зазначеній частині підлягають задоволенню. А з урахуванням вищезазначеного, суд доходить висновку про існування протиправної бездіяльності відповідача.

Одночасно, суд зазначає, що позивачка в своєму позові просить зобов'язати відповідача фактично здійснити перерахунок у певній сумі. Проте, суд доходить висновку про неможливість вирішити таку позовну вимогу, оскільки, в даному випадку судом фактично буде самостійно здійснено перерахунок розміру пенсії, що стане підміною функцій органів пенсійного фонду України, що неприпустимо відповідно до чинного законодавства.

Суд вважає за можливе вирішити спір по суті з метою захисту прав позивача, їх відновлення, недопущення судової тяганини та зобов'язати відповідача здійснити

перерахунок та виплатити позивачці пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2008 рік у період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року згідно вимог ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року.

Суд зауважує, що реалізація особою права, яке пов'язане з отриманням бюджетних коштів, котра базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги.

Так, у справі "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Суди не повинні приймати до уваги обставини, коли з набуттям чинності певним законом, його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше. І тому, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права.

Тому, суд не враховує посилання відповідача на відсутність коштів для здійснення перерахунку пенсії позивачу, оскільки органи державної влади не можуть посилатись па відсутність коштів, як на підставу невиконаний своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України та ст. ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Крім того, Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення "Про Пенсійний фонд України" і здійснює свої повноваження па підставі н. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" рішення щодо призначення, донарахування перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обов'язок по нарахуванню, перерахунку та виплаті доплати до пенсії позивача, передбачені в тому числі і вимогами ст. 40, 42 Закону покладено па відповідні територіальні управління за місцем проживання позивача.

Суд , між тим, вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про покладення зобов'язання на відповідача здійснювати у подальшому нарахування пенсії позивачці відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки порядок та підстави здійснення нарахувань можуть бути змінені законодавством, тому, суд не може застосувати такий спосіб захисту прав на майбутнє, як визначення обов'язку суб"єкта владних повноважень здійснювати виплати у конкретному розмірі.

Крім того, суд вважає, що не можуть бути задоволені вимоги про стягнення з відповідача сум недоотриманої пенсії у період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року у певній сумі, оскільки Управління ПФУ у Дзержинському районі м.Кривого Рогу здійснює зазначені виплати в межах кошторису та перерахованих із Держаного бюджету України сум.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб"єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного (або відповідного місцевого) бюджету України. Відповідно до ч.З ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем присуджуються йому відповідно до частини задоволених вимог, отже суд вважає, що на користь позивачки підлягає стягненню сума судового збору 3 грн.40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", ст. 294 ЦПК України, ст.ст.2,9,10,11,17,69-72,86,94,99,100,128,160- 162,167,186,254 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заявлений адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_4 пенсії за віком - неправомірною.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_4 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2008 рік у період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року.

Стягнути з Державного бюджету на користь позивачки ОСОБА_4 понесені нею судові витрати пропорційно частині задоволених на її користь вимог в сумі 03 грн.40 кой.

У задоволені позовних вимог щодо перерахунку та виплати підвищення пенсії за віком у конкретному розмірі та покладення зобов'язання здійснювати у подальшому зазначені виплати в конкретних розмірах - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її складання у повному обсязі до Дніпропетровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, у разі її подання протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, а у разі її подання- після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Суддя: О. В. Свистунова