Справа № 804/4906/15
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2016 рокусправа № 804/4906/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Полімер ЛТД»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2015 року по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Полімер ЛТД» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару, картки відмови у прийняті декларації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Полімер ЛТД» (далі - ТОВ «Гранд Полімер ЛТД») звернулося до суду з позовом до відповідача Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Дніпропетровська митниця ДФС), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №110100000/2015/200022/1 від 31.01.2015 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110100000/2015/00034 від 31.01.2015 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.05.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ТОВ «Гранд Полімер ЛТД» подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до приписів ст.49,51,52 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, яка визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України; митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

Приписами ч.2,3 ст.53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5,6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

У разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Із матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Гранд Полімер ЛТД» та фірмою Ermano Enterprise LTD укладено контракт купівлі - продажу №30-07/2013 від 30.07.2013 року, відповідно до якого контрагент взяв на себе зобов'язання передати позивачу товар - поліетилен і поліпропилен різних марок в кількості та асортименті визначених в Рахунках - пропозиціях на умовах поставки CIF Одесса (порт) (згідно правилам ІНКОТКэЕРМС 2000), які вказуються у відповідному рахунку - пропозиції для кожної наступної поставки та можуть бути зміненні за згодою сторін, а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар.

На підставі вищезазначеного контракту позивачем на митну територію України ввезений товар - полімери етилену у первинних формах; поліетилен з питомою густиною менш як 0,94; поліетилен високого тиску, нелінійний, в гранулах, ГОСТ 16337-77, марка 15803-020в/с (литтєвий), торговельна марка Нафтан, з густиною 0,922 г/см3 (при t=20 град. С); вміст мономерних ланок етилену 99,57%, тип полімерізації - гомо полімер.

Для митного оформлення товару позивачем до митного органу шляхом електронного декларування подана митна декларація № 110100000/2015/201767, в якій зазначена вартість товару за ціною угоди - 0,9097 євро/кг, та визначені ст.53 МК України відповідні первинні документи, а саме: картку обліку; міжнародну автомобільну накладну; рахунки-фактури № КА-0000038 та № СФ-0000085 від 29.01.2015 року; довідку про транспортні витрати №29/01-03 від 29.01.2015 року; біржові котирування; комерційний інвойс № 0423124; проформа-рахунок № 21/01-01; договір № 20/01-2015 від 20.01.2015 року з додатковою угодою № 1; контракт №30-07/2013 від 30.07.2013 року; проформа інвойс продавця з перекладом; інвойс продавця з перекладом; договір-заявка на ТЕП в Міжнародному сполученні № 2201-5 від 22.01.2014 року; договір про надання ТЕП по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № 70501 від 07.05.2014 року; сертифікат про походження з перекладом; специфікація на продукт; експортна декларація.

Згідно положень ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом послідовного застосування таких методів: основним методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються ; другорядні: а)за ціною договору щодо ідентичних товарів ; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів ; в) на основі віднімання вартості ; г)на основі додавання вартості; г) резервного; при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ст. 58 МК України митною вартістю товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої (частини десятої) цієї статті.

До переліку витрат, які мають включатися до митної вартості товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з п. 5 ч. 10 ст. 58 МК України входять витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Згідно ч.3 ч.11 ст. 58 Кодексу витрати на транспортування товару після його ввезення не включаються до митної вартості за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена за оцінювані товари, які документально підтверджено та які піддаються обчисленню.

За приписами ч.1-3 ст. 54, 58 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст. 58 цього Кодексу, при цьому метод визначення митної вартості за ціною договору не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Із матеріалів справи вбачається, що при перевірці заявленої позивачем митної вартості товару митний орган дійшов висновку , що подані документи містять розбіжності, на адресу позивача надіслане повідомлення про необхідність надати додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення, та 31.01.2015 року відмовив в прийнятті поданої декларації, надав картку відмови в митному оформлені товарів №110100000/2015/00034 та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №110100000/2015/200022/1 за другорядним методом 2а) за ціною договору щодо ідентичних товарів у розмірі 1,1239 євро/кг.

При цьому митний орган вважав недостовірним включення позивачем до митної вартості товару витрат на транспортно - експедиційні послуги поза межами України на суму 7 844 грн.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивачем 31.01.2015 року до митного органу надано додаткові документи, а саме: виписка з бухгалтерської документації; прайс - лист виробника (комерційна пропозиція); додаткова угода №3 від 18.02.2014 року до контракту №30 - 07/2013 від 30.07.2013 року; лист №30/01/2015-2 від 30.01.2015 року від продавця Ermano Enterprise LTD.

Посилання відповідача на відсутність у наданих позивачем документах до митного оформлення товару та додатково відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару є неправомірною, оскільки як вбачається з п. 4.2 контракту №30-07/2013 від 30.07.2013 року умови оплати за товар можуть бути змінені сторонами за взаємною згодою, про що зазначається у відповідному рахунку - пропозиції.

За змістом наданої позивачем додаткової угоди №3 від 18.02.2014 року до контракту, сторонами змінено п.3.2 контракту та визначено, що умови поставки кожної окремої партії товару погоджуються сторонами в рахунку-пропозиції (платформі - рахунку) на дану партію товару, а тому подана позивачем митному органу проформа-інвойс № 27/01/2015-BL від 27.01.2015 року вірно відображає погоджені умови поставки - FCA Білорусь м. Новополоцьк та строки оплати товару.

Невідповідність інформації в перекладі наданого позивачем інвойсу № 27/01/2015-BL від 27.01.2015 року спростовується наданим позивачем додатково листом від фірми Ermano Enterprise LTD №30/01/2015-2 від 30.01.2015 року з уточненням, що усуває вказані митним органом розбіжності.

Висновки відповідача щодо правомірності включення позивачем до митної вартості товару витрат на транспортно - експедиційні послуги до перетину митного кордону України на суму 7 844 грн., спростовується наданими позивачем митному органу рахунками № СФ-0000085 та № КА-0000038 від 29.01.2015 року про здійснення оплати за надані послуги, довідкою №29/01-03 від 29.01.2015 року про транспортні видатки з доставки вантажу автомобілем номер ВІ 3197 ВІп/п ВІ 5054 ХР для позивача згідно договору про надання транспортно - експедиційних послуг, укладеного з ТОВ «Транд Лоджистикс Компані» (м. Бровари), яким в свою чергу укладено договір №2201-5 від 22.01.2014 року з безпосереднім перевізником ПП «Керамавтотранс» (м. Кременчук) та складають від м. Новополоцьк до п/п Нова Гута Яриловичи 7 844 грн., та від п/п Нова Гута Яриловичи до Дніпропетровську 10 156 грн.

Оскільки відносно позивача відсутні обмеження, що встановлені положеннями ст. 58 МК України на застосування основного методу визначення вартості товарів, надані декларантом відомості підтверджені документально і в наявності є всі складові митної вартості товару, що імпортується, а відповідач не надав достовірних доказів, що подані позивачем для митного оформлення товару підтверджувальні документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в достовірності відомостей стосовно заявленої вартості та не дають можливості визначити митну вартість товару шляхом застосування обраного позивачем основного методу за ціною договору, дії митного органу щодо відмови у митному оформленні товарів за ціною договору, та самостійної митної оцінки вартості товару із застосуванням другорядного методу 2а) за ціною договору щодо ідентичних товарів без достатніх для того підстав, базуючись на припущеннях та довільно обраній вартості товару, є протиправними.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що прийняті митним органом 31.01.2015 року рішення про коригування митної вартості товарів №110100000/ 2015/ 200022/1 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110100000/ 2015/ 00034 є неправомірними та підлягають скасуванню.

В силу викладеного колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.

Згідно з приписами ст.94 КАС України на користь позивача підлягають стягненню понесені ним документально підтверджені судові витрати в сумі 255,78 грн.

Керуючись ч.3 ст.198, ст. ст. 202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Полімер ЛТД» - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2015 року - скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Полімер ЛТД» - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати винесенні Дніпропетровською митницею Державної фіскальної служби України рішення про коригування митної вартості товарів №110100000/2015/200022/1 від 31.01. 2015 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110100000/2015/00034 від 31.01. 2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Полімер ЛТД» судові витрати в розмірі 255 гривень 78 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова