Справа № 826/2038/13-а
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 грудня 2015 року № 826/2038/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фастівської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Фастівська об'єднана державна податкова інспекція Київської області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідачем в добровільному порядку не сплачено узгоджену суму заборгованості з податку на додану вартість.

У позовній заяві позивач просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 в дохід бюджету 232056,25 грн. податкового боргу, а саме з податку на додану вартість.

Представник відповідача в письмових запереченнях зазначив, що 02.10.2015 року борг сплачено та відповідно до листа щодо надання інформації від 15.10.2015 року №8714/щ/26-54-16-02-24 борг за відповідачем відсутній.

Представники сторін в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні матеріали справи, суд встановив наступне.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зареєстрований рішенням Фастівської районної державної адміністрації Київської області за №2 000212 від 09.03.2005 року, в подальшому ОСОБА_1 змінено адресу реєстрації на Оболонському району у м. Києві державну адміністрацію за юридичною адресою: АДРЕСА_1.

Як зазначає позивач в позовній заяві, станом на 12.02.2013 року відповідач має податковий борг в розмірі 232 056,25 грн. з податку на додану вартість.

Вказана заборгованість виникла з наступного.

Фастівською ОДПІ Київської області проведено планову невиїзну документальну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів обов'язкових платежів відповідача за період з 01.10.2007 року по 30.09.2010 року.

За результатами перевірки складено акт від 02.02.2011 року №14-3/1702-, яким зафіксовано порушення позивачем вимог: пп.7.7.1 п. 7.7 ст. 7, пп.6.1.1 п.6.1 ст.6 та абз.4 п.9.4 ст.9 Закону України від 03.04.97 № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість», зі змінами та доповненнями, далі по тексту Закону № 168, що виразилось в порушенні Позивачем умов реєстрації платником податку на додану вартість, далі по тексту ПДВ, що призвело до несплати до держбюджету ПДВ в розмірі 182653,00 грн.; абз. 2, абз.3 ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року №3-92 «Про прибутковий податок з громадян»,пп.129,1,2 п.129,1 ст.129, абз.2 п. 123.1 ст. 123 ПК України, в результаті чого Позивачем занижено оподатковуваний дохід за 3 місяці 2009 року на суму 42481,59 грн.

На підставі акту перевірки 15.02.2011 року Фастівською ОДПІ Київської області прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Р»: № /0, яким визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у загальній сумі 228 316,25 грн., у т.ч. з основного платежу - 182 653,00 грн. та 45 663,25 грн. штрафної (фінансової) санкції та № /0, яким визначено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у загальній сумі 7 965,30 грн., у т.ч. з основного платежу - 6 372,24 грн. та 1 593,06 грн. штрафної (фінансової) санкції.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями - рішеннями, відповідач звернувся з позовом до Київського окружного адміністративного суду про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень Фастівської ОДПІ Київської області від 15.02.11 № /0 та №/0.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26.05.2011 року у справі №2а-957/11/1070, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2012 року, позов задоволено частково, а саме скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.02.2011 року №2/0.

Отже, враховуючи вищевказані рішення судів та також винесене податкове повідомлення-рішення від 15.02.2011 року, яким відповідачу було нараховано штрафну санкцію в розмірі 3740,00 грн., загальна сума заборгованості за відповідачем нараховувалась в розмірі 232056,25 грн.

У зв'язку з непогашенням відповідачем податкового боргу в добровільному порядку, 09.03.2011 року позивачем відповідно до ст.59 ПКУ сформовано податкову вимогу №103.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 36.5 статті 36 Податкового кодексу України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

У відповідності до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, «грошове зобов'язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання

Відповідно до п. 58.1 ПК України, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V ПК України, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 58.3. ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Згідно з пунктом 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Абзацом 5 п. 56.18 ст. 56 ПК України передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як зазначалось вище, постановою Київського окружного адміністративного суду від 26.05.2011 року у справі №2а-957/11/1070, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2012 року, позов задоволено частково, а саме скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.02.2011 року №2/0.

Таким чином, викладене свідчить проте, що визначені податковим органом податкові зобов'язання вважаються узгодженими, за результатами оскарження, у зв'язку з набранням законної сили судового рішення.

Водночас, як встановлено під час розгляду справи, відповідачем надано платіжні доручення від 02.10.2015 року №3 та від 05.10.2015 року №4, відповідно до яких останнім сплачено суми 233036,00 грн. та 211896,26 грн. відповідно в рахунок погашення податкового боргу та пені.

У зв'язку з тим, що відповідач змінив своє місце реєстрації, останній був переведений з Фастівської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Отже, відповідно до довідки Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 15.10.2015 року №8714/щ/26-54-16-02-24 вбачається, що за ФОП ОСОБА_1 станом на 15.10.2015 року податкової заборгованості не має.

Беручи до уваги вищевикладене, а саме, що у відповідача відсутній податковий борг, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 69, 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про відмову у задоволенні позовних вимог.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись статтями 69-71, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог Фастівської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов