Справа № 820/11531/15
Суддя: Кучма Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 січня 2016 р. № 820/11531/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кучми Ю.В.,

за участі:

секретаря судового засідання - Молчанової О.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Українсько-болгарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пірана" до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Українсько-болгарське товариство з обмеженою відповідальністю "Пірана" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення № від 20.11.15, № від 20.11.15, № 1 від 20.11.15, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податковим органом було проведено перевірку позивача, за результатами якої складено акт перевірки та винесені податкові повідомлення-рішення № від 20.11.15, № від 20.11.15, № 1 від 20.11.15 Позивач не погоджується зі спірними податковими повідомленнями-рішеннями № від 20.11.15, № від 20.11.15, № 1 від 20.11.15 та посилається на те, що господарські операції мали реальний характер, крім того зазначивши, що він не несе будь-якої відповідальності за господарську діяльність його контрагента та третіх осіб.

Представником відповідача в ході судового розгляду справи були надані письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на обставини, встановлені в акті перевірки.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Українсько-болгарське товариство з обмеженою відповідальністю "Пірана" зареєстровано як юридична особа та перебуває на обліку у Основ'янській об'єднаній державній податковій інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Основ'янською об'єднаною державною податковою інспекцією м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області було проведено перевірку за результатами якої складено акт № 816/20-38-22-01-08/22699101 (т. 1 а.с. 17-43).

Висновками зазначеного акту перевірки встановлені такі порушення:

-п. 138.2 ст. 138 , п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2014 рік у сумі 524220 грн.,

-п. 44.1 ст. 44, п.187.1 ст. 187, п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість у розмірі 411834 грн.,

- п.п. 168.1.1 п 168.1 ст.168 ПК України, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 1346,85 грн.

На підставі Акту перевірки № 816/20-38-22-01-08/22699101 податковим органом з посиланням на встановлені перевіркою порушення, були винесені податкові повідомлення-рішення:

- №2 від 20.11.2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 786330 грн., в т.ч. за основним платежем 524220 грн., за штрафними санкціями 262110 грн. (т. 1 а.с. 14).

- №2 від 20.11.2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 721005 грн., в т.ч. за основним платежем 480670 грн., за штрафними санкціями 240335 грн. (т. 1 а.с. 15).

- № від 20.11.2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 2530,28 грн., в т.ч. за основним платежем 1346,85 грн., за штрафними санкціями 1183,43грн. (т. 1 а.с. 16).

Суд, перевіряючи висновок вказаного вище акту перевірки на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, приходить до такого.

Дані висновки обґрунтовані тим, що первинні документи по взаємовідносинах позивача з його контрагентами складені формально та не мають юридичної сили, а також тим, що позивачем не було надано копії реєстраційних документів ФО-П ОСОБА_3 та ФО-П ОСОБА_4.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «АВС Центр», ТОВ «Астрофлекс», ТОВ «Модум» та ПП «Орим», ТОВ «Південпроменерго», судом встановлено наступне.

Між позивачем та ТОВ «АВС Центр» було укладено договір від №5 від 09.01.2014 р., відповідно до умов якого постачальник зобовязується поставити та передати у власність покупцеві продукцію для використання його в господарській діяльності(т. 4 а.с. 53)

На виконання зазначеного договору ТОВ «АВС Центр» на адресу позивача були виписані податкові накладні № 6 від 06.03.14, №14 від 24.03.14, № 32 від 31.03.14, №29 від 31.03.14, №30 від 31.03.14, №31 від 31.03.14, №9 від 04.04.14, №10 від 04.04.14, № 11 від 04.04.14, №20 від 15.04.14, №21 від 15.04.14, №24 від 18.04.14 (т. 4 а.с. 72-83).

На підтвердження виконання договору представником позивача надано та судом долучено до матеріалів справи копії первинних документів, а саме: платіжних доручень, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, приходних ордерів, карток складського обліку, специфікацій на продукцію, актів використання сировини, накладних на внутрішнє переміщення, договорів та первинних документів на подальшу реалізацію виготовленної продукції, та інших первинних документів.

Щодо придбання позивачем у ТОВ «АВС Центр» вугільного концентрату суд зазначає, що з пояснень представників сторін та матеріалів справи було встановлено, що такої операції не відбувалося взагалі. Отже позивачем не було завищено витрати за рахунок відображення у складі витрат суми за вугільний концентрат придбаний у ТОВ «АВС Центр» через відсутність такої операції.

Також, між позивачем та ТОВ «Астрофлекс» було укладено договір поставки від №40301/2 від 03.01.2014 р., на постачання поліграфічної продукції (т. 3 а.с. 125-127)

На виконання зазначеного договору ТОВ «Астрофлекс» на адресу позивача були виписані податкові накладні (т. 3 а.с. 139-180).

На підтвердження виконання договору представником позивача надано та судом долучено до матеріалів справи копії первинних документів, а саме: відомості по рахунку, платіжних доручень, товарно-транспортних накладних, актів використання сировини, карток складського обліку, звітів виробництва, договорів та первинних документів на подальшу реалізацію товару, та інших первинних документів.

Також, позивач мав взаємовідносини з ТОВ «Південпроменерго», в якого позивачем були придбані мультимедійний пристрій KIA CEED та камера заднього виду, про що контрагентом позивача було виписано податкову накладну № 33 від 04.09.14.(т.2 а.с. 113)

На підтвердження придбання мультимедійного пристрою KIA CEED та камери заднього виду позивачем були надані та долучені судом до матеріалів справи копії: рахунку фактури №536 від 03.09.14, платіжного доручення №3110 від 04.09.14, накладної №33 від 04.09.14, первинних документів з ПАТ «Завод ім.. Фрунзе» щодо встановлення придбаних товарів на транспортний засіб KIA CEED, який належить позивачу, карток складського обліку, відомостей по операціях, акту списання, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, приходного ордеру та акту приймання-здачі відремонтованих основних засобів(т. 2 а.с. 110-125).

Крім того між позивачем та його контрагентами ТОВ «Модум» та ПП «Орим» укладалися договори про надання маркетингових послуг.

На виконання зазначених договорів контрагентами позивача виписувалися податкові накладні : ТОВ «Модум» - №290, 293, 294, 295 від 31.08.14(т. 2 а.с. 167-170), ПП «Орим» -№ 396 від 31.10.14, № 978 від 30.11.14, № 1746 від 31.12.14 (т. 3 а.с. 33-35)

На підтвердження отримання зазначених послуг представником позивача було надано та долучено судом до матеріалів справи копії: актів здачі-прийняття виконаних робіт, платіжних доручень, відомостей операцій по рахункам, відповідних звітів про виконання маркетингових послуг та інші первинні документи. (т. 2 а.с.158-247, т. 3 а.с.1-124)

Суд зазначає, що вимоги до оформлення первинних документів визначені нормами Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, відповідно до ч.2 ст. 9 якого первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та деталізовані приписами Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом Положення №88), згідно з п.2.4 якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Оцінивши зазначені вище первинні документи за правилами ст.86 КАС України, суд зазначає, що зміст оглянутих документів містить назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими субєктами права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оглянуті документи не мають дефектів форми або змісту, які в силу ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

У ході розгляду справи відповідачем за правилами ч.2 ст.71 КАС України не спростовано достовірності відомостей цих первинних документів.

Крім того, суд зазначає, що порушення позивачем вимог податкового законодавства відповідач пов'язує виключно з недоліками, які на його думку мають місце в діяльності підприємства-контрагента, але обмеження права сумлінного платника податку на формування податкового кредиту у зв'язку з порушенням його контрагентами порядку обліку та звітування по податкам суперечать практиці Європейського суду з прав людини. Так, відповідно п. 57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі "Булвес" АД проти Болгарії від 22.01.09 р. судом було зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов'язки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов'язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов'язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Більше того, лише після подачі декларації із віднесенням відповідних сум до складу податкового кредиту та проведення податковими органами зустрічної перевірки постачальника могло бути встановлено, чи виконав постачальник свій обов'язок подання звітності з ПДВ у повному обсязі. Відповідачем не доведено обізнаності позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобов'язань його контрагентами. Отже, позивач не може нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку. Такі вимоги, на думку зазначеного рішення Європейського суду з прав людини, є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Також, матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами при укладанні і виконанні договорів, взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Судом встановлено та відображено в акті перевірки, що позивач та його контрагенти на момент здійснення господарських операцій, висновок про нереальність яких став підставою для винесення ДПІ оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, перебували зареєстрованими у встановленому порядку як юридичні особи.

Разом з тим, податковий орган протиправно не взяв до уваги наявність належним чином оформлених первинних та податкових документів, на підтвердження належного укладення та виконання договору.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку про реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами - ТОВ «Астрофлекс», ТОВ «Модум», ПП «Орим», ТОВ «Південпроменерго», ТОВ «АВС Центр».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про невідповідність податкових повідомлень-рішень № №2 від 20.11.2015, №2 від 20.11.2015, вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Щодо підстав винесення податковим органом податкового повідомлення-рішення № від 20.11.2015, суд зазначає таке.

Підставою вважати, що позивач виступає як податковий агент та має сплатити податок на доходи з фізичних осіб є відсутність у позивача на момент проведення перевірки копій документів про державну реєстрацію ФО-П ОСОБА_3 та ФО-П ОСОБА_4

Суд вважає зазначену підставу необґрунтованою, оскільки податковий орган не просив пояснень з цього приводу у позивача, а позивачем зазначені документи були надані разом із запереченнями на акт перевірки. Крім того суд зазначає, що податковий орган мав можливість самостійно перевірити реєстрацію ФО-П ОСОБА_3 та ФО-П ОСОБА_4 у своїх внутрішніх базах, чого зроблено не було, через що суд вважає позовні вимоги про скасування податкові повідомлення-рішення № від 20.11.2015 обгрунтрованими.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Українсько-болгарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пірана" до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № від 20.11.15, № від 20.11.15, № 1 від 20.11.15.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Українсько-болгарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пірана" (юридична адреса: Естакадний вїзд, б. 3-а, м. Харків, 61080, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 22647,98 грн. (двадцять дві тисячі шістсот сорок сім грн.) 98 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 25 січня 2016 року.

Суддя Кучма Ю.В.