Справа № 180/3354/15-а
Суддя: Беспальок О. А.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 рокуМарганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді БЕСПАЛЬОК О.А.

при секретарі - ГАНОЧЕНКО Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Марганці справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м.Марганці Дніпропетровської області, Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання рішення незаконним та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м.Марганці Дніпропетровської області, Головного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання рішень незаконними та зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах.

В обґрунтування позову покликається на те, що в період з 01 вересня 1986 року по 15 липня 1987 року він проходив навчання у ПТУ № 68 у м.Марганці Дніпропетровської області та здобув професію електрослюсаря підземного, а після його закінчення призваний на службу в армію (з 30 квітня 1987 року по 24 травня 1989 року), після проходження якої працював за професією підземного електрослюсаря з 04 липня 1989 року - електрослюсар 4 розряду шахто-будівельного кооперативу «Таврія» при Таврійському промисловому гірничо-збагачувальному комбінаті, з 01 березня 1990 року по 19 березня 1991 року підземний електрослюсар 3 розряду в шахті №1 Таврійського дослідно-промислового гірничо-збагачувального комбінату, з 20 березня 1991 року по 08 вересня 1991 року - гірник очисного вибою 5 розряду шахти №1 Таврійського дослідно-промислового гірничо-збагачувального комбінату, з 04 червня 1992 року по 05 квітня 1993 року - гірник очисного вибою 5 розряду шахти №1 Таврійського дослідно-промислового гірничо-збагачувального комбінату, з 05 травня 1993 року по 17 травня 1994 року - електрослюсар черговий по ремонту обладнання 3 розряду, 4 розряду на Грушевській гірничо-збагачувальній фабриці Марганецького ГЗК, з 18 травня 1994 року по 13 грудня 1994 року підземний електрослюсарем 4 розряду в шахті №1 Таврійського дослідно-промислового гірничо-збагачувального комбінату, З 14 грудня 1994 року по 04 вересня 1995 року - гірник очисного вибою в шахті №1 Таврійського дослідно-промислового гірничо-збагачувального комбінату, з 03 березня 1997 року та по теперішній час підземний електрослюсар черговий та по ремонту обладнання у ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат».

У звязку з наявністю стажу роботу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку, 17 серпня 2015 року звернувся до УПФУ у м.Марганці із заявою про призначення пільгової пенсії, яке для підтвердження його пільгового стажу роботи направило на розгляд Комісії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області архівні довідки про стаж роботи, про розмір заробітної плати, копію наказу про атестацію робочих міць, копію особових карток форми Т-2.

Рішенням Комісії від 20 серпня 2015 року підтверджено зарахування до пільгового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди його роботи з 20 березня 1991 року по 08 вересня 1991 року, з 04 червня 1992 року по 31 жовтня 1992 року, з 16 листопада 1992 року по 05 квітня 1993 року, з 14 грудня 1994 року по 31 липня 1995 року, підтверджено зарахування до пільгового стажу за Списком №1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 04липня 1989 року по 19 березня 1991 року, з 18 травня 1994 року по 13 грудня 1994 року.

Однак, 11 вересня 2015 року на підставі рішення Комісії Головного управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 20 серпня 2015 року, ОСОБА_2 пенсійного фонду України у м.Марганці Дніпропетровської області прийняло рішення, оформлене протоколом №23, про відмову у призначенні йому пенсії на пільгових умовах незалежно від віку, які вважажє незаконними, просить їх скасувати та зобовязати УПФУ у м.Марганці Дніпропетровської області призначити йому пенсію на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_3 підтримали адміністративний позов, з підстав викладених у ньому, дали аналогічні пояснення. Просили такий задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду України у м.Марганці Дніпропетровської області ОСОБА_4 проти позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні, з підстав, викладених у письмовому запереченні.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, подав письмові заперечення на позов, просив у його задоволенні відмовити.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, опитавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, суд приходить до висновку про наступне.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого-самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцеві положення цього ж Закону встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт та професій, затвердженим Кабінетом міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Відповідно до розділу ІІ цього Списку, право на пенсію згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» поширюється на робітників (в тому числі і на підземного електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування), зайнятих протягом повного робочого дня на підземних гірничих роботах в рудниках по видобутку руд та інших корисних копалин з вмістом двоокису кремнію 10 відсотків і більше або на наявністю газодинамічних явищ, гірничих ударів.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 в період з 01 вересня 1986 року по 15 липня 1987 року проходив навчання у ПТУ №68 у м.Марганці Дніпропетровської області та здобув професію електрослюсаря підземного, про що 16 липня 1987 року йому було видано диплом серії А №335117.

Після закінчення ПТУ ОСОБА_1 проходив службу в армії в період з 30 квітня 1987 року по 24 травня 1989 року.

Згідно трудової книжки серії БТ-І №7475891 (а.с. 42-48) ОСОБА_1 після проходження строкової служби в армії почав працювати за професією підземного електрослюсаря, а саме, з 04 липня 1989 року по 28 лютого 1990 року працював електрослюсарем 4 розряду шахто-будівельного кооперативу «Таврія» при Таврійському промисловому гірничо-збагачувальному комбінаті, 3 01 березня 1990 року по 19 березня 1991 року - підземним електрослюсарем 3 розряду в шахті №1 Таврійського дослідно-промислового гірничо-збагачувального комбінату, з 20 березня 1991 року по 08 вересня 1991 року - гірником очисного вибою 5 розряду шахти №1 Таврійського дослідно-промислового гірничо-збагачувального комбінату, з 04 червня 1992 року по 05 квітня 1993 року гірником очисного вибою 5 розряду шахти №1 Таврійського дослідно-промислового гірничо-збагачувального комбінату, з 05 травня 1993 року по 17 травня 1994 року - електрослюсарем черговим по ремонту обладнання 3 розряду, 4 розряду на Грушевській гірничо-збагачувальній фабриці Марганецького ГЗК, з 18 травня 1994 року по 13 грудня 1994 року підземним електрослюсарем 4 розряду в шахті №1 Таврійського дослідно-промислового гірничо-збагачувального комбінату, з 14 грудня 1994 року по 04 вересня 1995 року гірником очисного вибою в шахті №1 Таврійського дослідно-промислового гірничо-збагачувального комбінату, з 03 березня 1997 року по 01 лютого 1999 року працював на шахті 1-Біс ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» підземним гірником очисного забою 4 розряду, з 01 лютого 1999 року по 11 березня 2003 року підземним кріпильником на тій же шахті, з 11 березня 2003 по 01 березня 2004 року підземним електрослюсарем черговим та по ремонту обладнання 4 розряду на ті же шахті, з 11 березня 2004 року по 05 жовтня 2005 року підземним електрослюсарем черговим та по ремонту обладнання 5 розряду на ті же шахті, з 05 жовтня 2005 року по 26 січня 2007 року підземним електрослюсарем черговим та по ремонту обладнання 5 розряду на шахті №2 ПАТ «Марганецький ГЗК», з 26 січня 2007 року переведений на дільницю підземних монтажів, вулканізації та зовнішніх ремонтів підземним електрослюсарем черговим та по ремонту обладнання 5 розряду, з 30 квітня 2007 року переведений на тій же дільниці підземним електрослюсарем черговим та по ремонту обладнання 6 розряду.

Зазначені у трудовій книжці професії позивача віднесені до «Списку робіт та професій, що дають право незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних ті відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), повязаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років», затвердженого Постановою КМУ № 202 від 31 березня 1994 року, на яку йде покликання в ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач звернувся до ОСОБА_2 пенсійного фонду України у м.Марганці із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах 17 серпня 2015 року, що підтверджується заявою позивача №320/1436 від 17 серпня 2015 року (а.с. 25) та не заперечувалася сторонами при розгляді справи.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Згідно із записами у трудовій книжці позивача, враховуючи відомості та періоди роботи останнього, що вказані у довідках на підтвердження пільгового стажу, виданих ПАТ «Марганецький ГЗК» (а.с. 50-53, 58-61), а також архівних довідок та документів, виданих Степногірською селищною радою (а.с. 71-77), ОСОБА_1 має достатній стаж роботи, який дає право на пенсію за ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який станом на 17 серпня 2015 року складає 25 років 0 місяців 2 дні.

Право позивача на призначення пенсії незалежно від віку на підставі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підтверджується його трудовою книжкою, вищевказаними довідками та архівними документами, відомостями про заробітну плату позивача, про періоди простою.

В матеріалах справи наявна копія наказу № 274 від 17 жовтня 1995 року концерну Укррудпром Таврійський дослідно-промисловий ГЗК «Про результати атестації робочих місць з умов праці для визначення права робітників на пільгове пенсійне забезпечення», яким затверджений перелік робочих місць, виробництв, фахів і посад, робітникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1. У додатку до цього наказу зазначені посади гірника очисного забою та електрослюсаря чергового та по ремонту обладнання (а.с.85-86).

Відповідно до відомостей про заробітну плату та відпустки ОСОБА_1, наданих ПАТ «Марганецький ГЗК» за фактично відпрацьовані позивачем на займаних посадах повні місяці, а також тривалість відпусток за роботу у шкідливих умовах праці відпустка останнього становить понад 42 дні (а.с.121-123).

Суд вважає, що відповідачами по справі не надано доказів правомірності прийнятих ними рішень, а також не наведено обґрунтувань обчисленого стажу роботи ОСОБА_1, який дає йому право на призначення пенсії незалежно від віку, на підставі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та правових підстав для розмежування періодів роботи ОСОБА_1 у Таврійському ГЗК, що дають право на призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за ст. ст. 13 та 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

До пояснень представника ОСОБА_2 пенсійного фонду України у м.Марганці про те, що ОСОБА_1 у своїй заяві про призначення пенсії нечітко зазначив вид пільгової пенсії та тому обчислення й розмежування його стажу проводилось за Списком №1 по ст. ст. 13,14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суд відноситься критично, оскільки такий самий вид пільгової пенсії відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначався ОСОБА_7 на підставі аналогічно заповненої, як у позивача ОСОБА_1, графи «вид пенсії за віком пільга по Списку №1» (а.с. 107).

Відповідно до заперечення ОСОБА_2 пенсійного фонду України у м.Марганці та пояснення його представника в суді період роботи позивача з 2007 по 2015 рік у ПАТ «Марганецький ГЗК» на дільниці підземних монтажів, вулканізації та зовнішніх ремонтів на посаді підземного електрослюсаря та чергового по ремонту обладнання зарахована відповідно до кількості спусків у шахту, оскільки дана дільниця передбачає зовнішні ремонти, не приймаються судом до уваги та спростовуються постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2014 року по справі №180/2235/14а (а.с.105-106), яка набрала законної сили, а також показаннями допитаних в судовому засіданні свідків.

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що працює підземним електромеханіком на дільниці підземних монтажів, вулканізації та зовнішніх ремонтів, є безпосереднім начальником ОСОБА_1, який з 2007 року перевівся до нього на дільницю з шахти № 2 та працює підземним електрослюсарем та черговим по ремонту обладнання, роботи на цій дільниці виконуються виключно під землею. ОСОБА_7 також знаходиться у його підпорядкуванні та працює разом із ОСОБА_1 в одній бригаді. Робота підземного електрослюсаря та чергового по ремонту обладнання на дільниці підземних монтажів, вулканізації та зовнішніх ремонтів виконується під землею повний робочий день.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_6 пояснив, що дільниця підземних монтажів, вулканізації та зовнішніх ремонтів була заснована приблизно у 1998 році, її функції - ремонт обладнання на шахтах та карєрах, збагачувальних фабриках. ОСОБА_1 працює підземним електрослюсарем черговим та по ремонту обладнання, його посада передбачає виконання ремонтних робіт в підземних умовах з відпрацюванням 100% робочого часу в підземних умовах. Підприємством були надані до ОСОБА_2 пенсійного фонду України у м.Марганці документи на підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1 Крім того, розмір щорічної відпустки працівників, що виконують роботу в підземних умовах не може бути меншою ніж 42 дні. З розміру заробітної плати та відпустки вбачається виконання працівником роботи у підземних умовах протягом повного місяця.

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2014 року по справі №180/2235/14а за позовом ОСОБА_7 до відповідачів встановлено, що на дільниці підземних монтажів, вулканізації та зовнішніх ремонтів ПАТ «Марганецький ГЗК» працюють бригади, як на поверхні так і під землею, зокрема, ОСОБА_7 працює підземним електрослюсарем, роботи на фабриках виконують інші працівники, є положення про підземну дільницю ремонтно-механічного цеху з ремонту гірничо-шахтного електрообладнання та про дільницю підземних монтажів, вулканізації та зовнішніх ремонтів гірничозбагачувальних фабрик та карєрів.

Як було встановлено у судовому засіданні та підтверджено показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 працюють разом в одній бригаді під землею на дільниці підземних монтажів, вулканізації та зовнішніх ремонтів.

Суд вважає обґрунтованим твердження позивача про неправильність та незрозумілість здійснених відповідачами обчислень пільгового стажу його роботи, оскільки в своєму рішенні ОСОБА_2 пенсійного фонду України у м.Марганці не врахувало період його навчання та служби в армії, про що взагалі в рішенні не вказано, а також стаж роботи у ПАТ «Марганецький ГЗК» з 1997 по 17 серпня 2015 року, що у будь-якому випадку перевищує разом із навчанням та службою в армії 14 років 4 місяці та 26 днів.

Так, при визначенні права на пенсію на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» час проходження військової строкової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до записів у трудовій книжці та диплому, позивачу має бути зараховано до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах період його навчання та служби в армії, а саме - з 01 вересня 1986 року по 24 травня 1989 року.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність вимог адміністративного позову та незаконність оскаржуваних рішень субєктів владних повноважень, які не грунтуються на законі та порушують право позивача на передбачене законом пенсійне забезпечення, оскільки відповідачами не доведено правомірність прийнятих ними рішень.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне стархування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Враховуючи, що за призначенням пенсії ОСОБА_1 звернувся 17 серпня 2015 року, пенсія йому має бути призначена саме з цієї дати.

У відповідності до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалення на користь сторони, яке не субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню по 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 7-12, 86, 160, 161, 162, 167 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області № 6 від 20 серпня 2015 року та рішення ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м.Марганці Дніпропетровської області, викладене у протоколі № 23 від 11 вересня 2015 року.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м.Марганці Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах незалежно від віку на підставі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Стягнути з ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м.Марганці Дніпропетровської області, Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 по 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору з кожного.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

СУДДЯ О.А.БЕСПАЛЬОК

Оригінал постанови.