Справа № 826/27368/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 січня 2016 року 08:29 № 826/27368/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом публічного акціонерного товариства «Укргазбуд»
до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві
третя особа без самостійних вимог на предмет споруУправління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі міста Дніпропетровська
про скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укргазбуд» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві Штойки Л.Р. (далі - відповідач), третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі міста Дніпропетровська, в якій просить суд скасувати постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження від 17.11.2015 ВП №49354571.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідач не перевірив адресу боржника, внаслідок чого така постанова підлягає скасуванню на підставі п. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчі дії мають провадитись органом державної виконавчої служби, юрисдикція якого поширюється на Броварський район Київської області.

Правова позиція відповідача та третьої особи полягає в тому, що 29.09.2015 Київським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 826/14503/14, в якому було вказано, що боржник - ПАТ «Укргазбуд», знаходиться за адресою: м. Київ, вул. О. Пироговського, буд.19, корп. 2, внаслідок чого доводи позивача щодо порушення відповідачем ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» є необґрунтованими.

Протокольною ухвалою суду, на підставі ч. 3 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України, замінено неналежного відповідача - головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві Штойки Л.Р. на належного - Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві.

Справа розглянута в порядку письмового провадження, у відповідності до положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

17 листопада 2015 Київським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 826/14503/14 про стягнення з ПАТ «Укргазбуд» заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на користь Управління пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська у розмірі 68922,69 грн.

Боржником за виконавчим листом є ПАТ «Укргазбуд», адреса: м. Київ, вул. О. Пироговського, буд. 19, корп.2.

Стягувачем за виконавчим листом є Управління пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, адреса: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, буд. 116-А.

Управління пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська звернулось до відповідача з заявою від 02.11.2015 про прийняття до виконання вказаного вище виконавчого листа.

На підставі зазначеної заяви, відповідач 17.11.2015 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 49354571 з примусового виконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду № 826/14503/14 від 29.09.2015.

Вважаючи протиправною постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження від 17.11.2015 ВП № 49354571, позивач посилається на те, що в постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено адресу боржника: м. Київ, вул. Пирогівського. 19 корп.2. Проте, вказана адреса не відповідає дійсності, оскільки місцезнаходженням ПАТ «Укргазбуд» є Київська обл., Броварським р-н, с. Зазим'є, вул. Деснянська, 141, що підтверджується установчими документами позивача, довідкою з ЄДРПОУ та іншими реєстраційними документами.

Враховуючи викладене, позивач наполягає на тому, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, як така, що прийнята в порушення територіальної підвідомчості органу виконавчої служби.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами.

У виконавчому документі зазначаються, окрім іншого, повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) (п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частинами 1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Правовий аналіз зазначених вище норм дає змогу дійти висновку про те, що державний виконавець зобов'язаний прийняти виконавчий документ до виконання та відкрити виконавче провадження шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у випадку одночасного існування наступних обставин: 1) не закінчився строк пред'явлення документа до виконання; 2) документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом; 3) документ пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

При цьому, суд зазначає, що Закон України «Про виконавче провадження» не наділяє державного виконавця повноваженнями перевіряти правильність та достовірність інформації, що зазначена в належним чином оформленому виконавчому документі.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець наділений повноваженнями перевіряти лише форму виконавчого документа та наявність в такому виконавчому документі всіх необхідних реквізитів.

Суд встановив, що виконавчий лист від 17.11.2015 № 826/14503/14, цілком відповідає зазначеним вище вимогам Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок чого державний виконавець не мав правових підстав для не прийняття такого документу до виконання та не винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, адже такі дії державного виконавця суперечили б ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Закон України «Про виконавче провадження», не покладає обов'язок доказування стягувачем місцезнаходження боржника за конкретною адресою та встановлення цих відомостей під час відкриття виконавчого провадження. Такі обставини підлягають встановленню в межах виконавчого провадження, відкритого на підставі конкретного виконавчого документа.

Таким чином, посилання позивача на порушення відповідачем вимог Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження є необґрунтованими.

Крім того, на думку суду, позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права, враховуючи наступне.

Частинами 5, 7 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення позивача до відповідача із заявою про передачу виконавчого провадження до належного органу державної виконавчої служби, в задоволенні якої позивачу було б відмовлено, внаслідок чого суд приходить до висновку про відсутність порушеного права позивача з боку саме відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві, яке потребує судового захисту, внаслідок чого в позові слід відмовити.

Частиною 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 181, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства «Укргазбуд» - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.М. Кобилянський