Справа № 825/3719/15-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3719/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Лобан Д. В. Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Дзекан В. В.

представників позивача Богуша М. В., Голована О. Г., представника відповідача Кожемяки Ю. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу військової прокуратури Чернігівського гарнізону Центрального регіону України на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом військової прокуратури Чернігівського гарнізону Центрального регіону України в інтересах держави в особі квартирно-експлуатаційного відділу міста Чернігова Міністерства оборони України до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування пункту вимоги, -

В С Т А Н О В И В :

Військова прокуратура Чернігівського гарнізону Центрального регіону України звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про протиправним та скасування пункту 6 вимоги Державної фінансової інспекції в Чернігівській області № 25-08-18-14/6166 від 04.09.2013 р. по усуненню порушень, виявлених ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем з 27.05.2013 р. по 25.07.2013 р. проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності КЕВ м. Чернігів за період з 01.01.2011 р. по 30.06.2013 р.

За результатами проведеної ревізії направлено вимогу по усуненню порушень, виявлених ревізією з окремих питань фінансово-господарської діяльності квартирно- експлуатаційного відділу м. Чернігів № 25-08-18-14/6166 від 04.09.2013 р., п. 6 якої зобов'язано позивача, зокрема, вжити вичерпних заходів по відшкодуванню коштів в сумі 1275705, 01 грн. з ТОВ «Провідна продовольча компанія ЗС».

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 р. № 2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011, визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Положенням установлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону № 2939, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону № 2939 органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону № 2939 законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Дана позиція узгоджується з висновками колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, висловленій в постанові № 21-462а14 від 28 жовтня 2014 року.

Аналізуючи вищезазначене, можна зробити висновок про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки.

У справі, що розглядається, відповідач пред'явив вимогу, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та необхідність їх відшкодування.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються.

Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу військової прокуратури Чернігівського гарнізону Центрального регіону України на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом військової прокуратури Чернігівського гарнізону Центрального регіону України в інтересах держави в особі квартирно-експлуатаційного відділу міста Чернігова Міністерства оборони України до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування пункту вимоги залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

(Повний текст ухвали виготовлено 28.01.2016 р.)

.

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.