Справа № 813/6099/15
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року № 813/6099/15

о 16 год., 37 хв. м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу № 813/6099/15 за адміністративним

позовом ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2,
до Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області, представник ОСОБА_3 за участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, - не прибув
про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області за участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення рішення .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами перевірки позивача відповідачем прийняте спірне податкове повідомлення-рішення. Позивач вважає, що спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню оскільки 27.04.2012 року між ОСОБА_5 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдаровувана) укладено Договір дарування нежитлової будівлі посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим номером № 1320. Згідно умов Договору дарувальник передав безоплатно у приватну власність обдаровуваної нежитлову будівлю під літ. «Т-1» - цех металургійної переробки металобрухту кольорових металів, загальною площею 6104,40 кв.м.

Користуючись своїм правом на розірвання договору, 15.11.2012 року між ОСОБА_5 (дарувальник) та ОСОБА_1 укладено Договір про розірвання договору дарування нежитлової будівлі, посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 27.04.2012 року в реєстрі за № 3249.

Згідно умов Договору розірвання ОСОБА_1 повернула ОСОБА_5Ю нежитлову будівлю під літ. «Т-1» - цех металургійної переробки металобрухту кольорових металів, загальною площею 6104,40 кв.м. Позивач не погоджується із висновками відповідача, що при посвідченні договору про розірвання між фізичними особами резидентами договору дарування нерухомого майна, застосовується порядок оподаткування згідно ст. 172 ПК України, оскільки вказана норма застосовується при переході права власності, а не при поверненні нерухомого майна до попереднього власника, коли відбувається припинення права власності.

Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду додаткові пояснення та письмові докази, просила суд позов задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена у запереченні на позовну заяву, у якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю з підстав, що відповідно до наявної податкової інформації платник податків фізична особа ОСОБА_1 протягом перевіряємого періоду отримала доходи, які згідно з Податковим кодексом України підлягають включенню до загального місячного (річного) доходу та відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи. Згідно з інформацією ЦБД ДРФО України та наданих копій документів позивач у 2012 році отримала дохід у вигляді дарування нежитлової будівлі на загальну суму 3303033,00. При розірванні між фізичними особами резидентами договору дарування нерухомого майна, за наслідками якого відбувається перехід права власності, обєкт оподаткування податком на доходи фізичних осіб виникає у тієї фізичної особи, яка за таким договором витупає продавцем, та оподатковується з урахуванням вимог ст. 172 Податкового кодексу України.

Проведеним аналізом посвідчених договорів дарування від особи, що не є членом сімї першого ступеня споріднення, які були розірвані, встановлено, що обдаровувана фізична особа, а саме позивач набула право власності на подароване їй майно, відтак за таким договором виступає продавцем, та оподатковується з урахуванням вимог ст. 172 ПК України.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, надала суду додаткові пояснення та письмові докази, просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Третя особа, в судове засідання не прибув, 02.12.2015 року подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив що 27.04.2012 року за реєстровим № 1320 ним було посвідчено Договір дарування нежитлової будівлі, а також 15.11.2012 року за реєстровим № 3249 посвідчено Договір про розірвання вищевказаного Договору дарування нежитлової будівлі. При розірванні фізичними особами резидентами договору дарування нерухомого майна відбувається припинення права власності на дарунок у обдаровуваної, а не перехід права власності, наслідком чого є повернення у сторін у первинний стан, у звязку з чим, обдаровувана зобовязана повернути дарувальнику річ, що є предметом договору, у натурі з урахуванням можливого природного зносу за період її перебування в обдаровуваної. В даному випадку, обдаровувана не отримала жодного доходу в рамках Податкового законодавства, а отже не зобовязана сплачувати податки.

У звязку з вищевказаним позов вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, просить розглядати справу без участі третьої особи.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

27.04.2012 року між ОСОБА_5 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдаровувана) укладено Договір дарування нежитлової будівлі посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим номером № 1320. Згідно умов Договору дарувальник передав безоплатно у приватну власність обдаровуваної нежитлову будівлю під літ. «Т-1» - цех металургійної переробки металобрухту кольорових металів, загальною площею 6104,40 кв.м.

15.11.2012 року між ОСОБА_6 (дарувальник) та ОСОБА_1 укладено Договір про розірвання договору дарування нежитлової будівлі, посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 27.04.2012 року в реєстрі за № 1320. Згідно умов Договору ОСОБА_1 повернула ОСОБА_5Ю нежитлову будівлю під літ. Згідно умов Договору дарувальник передав безоплатно у приватну власність обдаровуваної нежитлову будівлю під літ. «Т-1» - цех металургійної переробки металобрухту кольорових металів, загальною площею 6104,40 кв.м.

18.09.2015 року відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету на доходи фізичних осіб ФО ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року. За результатами перевірки складено акт № 770/1702/НОМЕР_1.

Проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем:

- вимог п. 164.1 ст. 164, п.п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 ПК України, в результаті чого не визначено розмір податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб за 2012 рік, в розмірі 165151,65 грн.

- п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 179.1 ст. 179 ПК України, у результаті неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2012 рік.

19.10.2015 року відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення № НОМЕР_2, яким згідно п.п. 54.3.2. п. 54.3. ст. 54 ПК України, на підставі акта перевірки № 770/1702/НОМЕР_1 від 18.09.2015 року, встановлено порушення позивачем п.п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 154.1 ст. 164, п. 172.2 ст. 172 ПК України, у звязку з чим позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, усього 206439,56 грн., в тому числі за основним платежем 165151,65 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 41287,91 грн.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012року №296/5 Про затвердження Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 164.1 ст. 164 Податкового Кодексу України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом..

Згідно п.п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 цього ж Кодексу, платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов'язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Згідно п. 172.2 ст. 172 цього ж Кодексу, дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більш як одного з об'єктів нерухомості, зазначених у пункті 172.1 цієї статті, або від продажу об'єкта нерухомості, не зазначеного в пункті 172.1 цієї статті, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу.

У такому самому порядку оподатковується дохід від продажу (обміну) об'єкта незавершеного будівництва.

Згідно п. 172.4 ст. 172 цього ж Кодексу, під час проведення операцій з продажу (обміну) об'єктів нерухомості між фізичними особами нотаріус посвідчує відповідний договір за наявності оціночної вартості такого нерухомого майна та документа про сплату податку до бюджету стороною (сторонами) договору та щокварталу подає до контролюючого органу за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса інформацію про такий договір, включаючи інформацію про його вартість та суму сплаченого податку в порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку.

Згідно п. 172.8 ст. 172 цього ж Кодексу, для цілей цієї статті під продажем розуміється будь-який перехід права власності на об'єкти нерухомості, крім їх успадкування та дарування.

Стаття 161 КАС України встановлює, що суд крім іншого повинен перевірити кожну обставину, що входить до підстав позову або підстав заперечення, і з'ясувати, якими саме доказами кожна з них підтверджується або спростовується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього ж Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Судом не враховуються обґрунтування сторонами та третьою особою вимог та заперечень із посилання на норми ЦК України, оскільки згідно ч. 2 ст. 1 цього ж Кодексу, до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Судом враховуються обґрунтування позовних вимог позивача, оскільки при розірванні 15.11.2012 року сторонами договору дарування нежитлової будівлі між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, таке майно повернулося попередньому власнику, не створивши при цьому для ОСОБА_1 жодних зобовязань окрім повернення майна, одержаного ним як дарунок.

Вказана подія за своїми ознаками та юридичною природою не є продажем в розумінні п. 172.8 ст. 172 ПК України, яка встановлює, що для цілей цієї статті під продажем розуміється будь-який перехід права власності на об'єкти нерухомості, крім їх успадкування та дарування, оскільки поняття продаж в розумінні ПК України встановлене п.п. 14.1.202. п. 14.1. ст. 14 цього ж Кодексу, а саме: продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання.

Відповідачем не враховано відсутність у спірних обставинах істотної кваліфікуючої ознаки продажу, як плату або компенсацію незалежно від строків її надання, що спростовує вищевказані висновки відповідача. Начебто вчинення спірних правовідносин, зі слів представника відповідача, з інших підстав, судом також не враховуються, оскільки такі не були підставою для визначення грошового зобовязання позивачу спірним рішенням.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобовязані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що відповідачем зроблено не було.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області, за участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання протиправним і скасувати податкове повідомлення рішення, підлягають задоволенню повністю.

Суд присуджує з Державного бюджету України, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, всі здійснені стороною, яка не є субєктом владних повноважень, та документально підтверджені судові витрати, на користь якої ухвалене судове рішення.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області № НОМЕР_2 від 19.10.2015 року.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний помер НОМЕР_1, с. Городиславичі, буд. 617, Пустомитівський район, Львівська область) 2064,39 грн. судового збору.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 26.01.2016 року.

Суддя Гавдик З.В.