Справа № 802/3989/15-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 січня 2016 р. Справа № 802/3989/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук Ірини Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука Михайла Володимировича

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Горобця Дмитра Григоровича

представника третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про: визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу та не включення позивача до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк" для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач, вважаючи, що діями відповідача порушено її право на отримання банківського вкладу, звернулася до суду з даним позовом, у якому просила:

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемними договору № 0058 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний on-line" у гривнях від 02.12.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_3 Любов`ю Василівною (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1), та транзакцій (операцій) по перерахування коштів на поточний (картковий) рахунок, відкритий на виконання вказаного договору;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1) стосовно зміни розміру належної їй суми та збільшити її на 194818,84 гривень.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Усною ухвалою суду від 28.12.2015 року, із занесенням до журналу судового засідання, замінено первинного відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича, на належного - Уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича.

Представник відповідача - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись при цьому на письмові заперечення № 413 від 23 грудня 2015 року (Вхід. № 37160 від 28.12.2015р.). Також зазначив, що розміщення коштів позивачем на рахунку у АТ "Дельта Банк" відбулось шляхом коригування структури банківського балансу через зміну обліку грошових зобов'язань, що в свою чергу призвело до штучного створення підстав для виникнення в Фонду обов'язку здійснити виплати гарантованого відшкодування по таким операціям.

Ухвалою суду від 03.12.2015 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Разом з тим, свою позицію щодо позову представник третьої особи виклав у наданих суду письмових запереченнях (Вхід. № 37155 від 28.12.2015р.), у яких просив у задоволені позовних вимог відмовити.

За таких обставин, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність представника третьої особи.

Судом встановлено, що 02.12.2014 року між позивачем ОСОБА_3 та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір № 0058 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий on-line" у гривнях. Згідно договору, банк приймав на депозит кошти (вклад) в розмірі 200000 грн., з обов'язком виплачувати 19 % річних. Вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок та по 01 січня 2015 року включно. Договір діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Відповідно до п. 1.6. Договору відповідач відкрив на позивача вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2, на який позивачем передано вклад.

Пунктом 1.9. Договору № 0058 передбачено, що нараховані проценти за вкладом виплачуються вкладнику одночасно з поверненням суми вкладу по закінчення строку розміщення вкладу, або в інший термін дострокового припинення дії цього Договору.

Вклад виплачується вкладнику по закінченню строку розміщення вкладу (п. 1.10 Договору).

На підставі постанови Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 року ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних, що стало підставою для запровадження з 03.02.2015 року у цій банківській установі тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації. Тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк", з урахуванням рішень про продовження строків, запроваджено включно до 02.10.2015 року. З 08.10.2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав виплату вкладникам ПАТ "Дельта Банк" коштів за депозитними вкладами за рахунок бюджетних коштів.

Як зазначає позивач у поданій позовній заяві, листом тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" № 9294/62 від 29.09.2015р. її було повідомлено про те, що Договір банківського вкладу № 0058 від 02.12.2014 року, укладений між нею та ПАТ "Дельта Банк" є нікчемним відповідно до ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та статті 216 Цивільного кодексу України.

На виконання умов Договору банківського вкладу, ОСОБА_3 отримала відшкодування у сумі 5181,16 грн. - проценти за вкладом згідно Договору.

Правовідносини, пов'язані із відшкодуванням коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, насамперед регулюються Цивільним кодексом України та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Згідно із ст. 27 Закону уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Аналогічні норми містить розділ ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 року.

Відповідно до п. 2, 3 розділу IV цього Положення Фонд складає на підставі переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Згідно із ч. 5 ст. 34 Закону під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

З урахуванням ч. 1 ст. 36 Закону з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

До повноважень уповноваженою особи Фонду у разі делегування їй повноважень надано право продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій (пп. 3 ч. 2 ст. 37 Закону).

Відповідно до ст. 38 Закону Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку.

Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними зокрема з підстав здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації уповноважена особа Фонду повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. Крім того, вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами, а також має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про Національний банк України" Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно із законом пом'якшують або скасовують відповідальність.

Як встановлено судом, постановою Правління Національного банку України від 30.10.2014 року № 692/БТ публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" віднесено до категорії проблемних строком на 180 днів та встановлено обмеження в його діяльності, зокрема: здійснювати залучення коштів від фізичних осіб в обсязі, що не перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття цієї постанови (у розрізі валюти), та за процентними ставками, не вищими, ніж середні по банківській системі; не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Тобто, з часу прийняття даної постанови НБУ, ПАТ "Дельта Банк" заборонено приймати депозитні вклади та/або здійснювати поповнення існуючих депозитних рахунків, а також проведення інших операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Встановлено, що на виконання наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" від 29.05.2015 року було створено комісію та призначено проведення перевірки договорів банківського вкладу (депозиту, що були укладені між банком та фізичними особами - клієнтами банку після 16.01.2015 року включно, за якими кошти були зараховані за такими договорами від інших фізичних осіб, та операції, які призвели до збільшення гарантованої суми відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

За її результатами виявлено ряд правочинів, обставини вчинення яких свідчать про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання клієнтами банку сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду.

Також встановлено, що кошти на депозитний рахунок, відкритий на ім'я позивача ОСОБА_3 надійшли шляхом безготівкового переказу коштів в гривнях від ПСП "Поділля-Агро", яке не є стороною депозитного договору, в сумі, що не перевищує гарантованої державою суми відшкодування фізичним особам, що підтверджується витягом з реєстру операцій.

При цьому, суд звертає увагу на те, що під час цієї операції порушено вимоги передбачені в пункті п. 1.8. Договору банківського вкладу ОСОБА_3 від 02.12.2015 року, згідно якого зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладання сторонами цього договору.

Таким чином, вказана операція призвела до того, що власник великого вкладу, залучивши кошти в сумі, що не перевищує граничного розміру відшкодування коштів за вкладами на рахунок позивача, фактично розділив суму власного вкладу на частини з метою отримання відшкодування коштів за власним вкладом в сумі, що перевищує розмір граничного відшкодування. Наслідком такого правочину є надання переваги вкладнику, розмір вкладу якого перевищує встановлений граничний розмір відшкодування, на отримання відповідного відшкодування замість отримання залишку вкладу понад граничний розмір відшкодування за рахунок реалізації майна банку в порядку черговості згідно ст. 52 Закону.

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно із ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи наведені обставини суд вважає, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" правомірно визнано нікчемним договір № 0058 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий on-line" у гривнях від 02.12.2014 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_3, у зв'язку з чим вимога позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу задоволенню не підлягає.

Вимога позивача про зобов'язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно зміни розміру належної ОСОБА_3 суми та збільшити її на 194818,84 грн. є похідною, а тому задоволенню також не підлягає.

Суд також враховує те, що відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 2 Закону системою гарантування вкладів фізичних осіб є сукупність відносин, що регулюються цим Законом, суб'єктами яких є Фонд, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, банки та вкладники. Метою запровадження такої системи, згідно Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Водночас, особа яка вступає в комерційні відносини з конкретним банком, залучаючи власні кошти на депозит в банку, свідомо несе ризик неповернення вказаних коштів у випадку визнання банку неплатоспроможним та неможливістю виконання банком своїх зобов'язань. Держава в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснює співпрацю з банками та гарантує повернення вкладникам банку повернення їх вкладів лише в межах визначеної суми. Проблемний банк не може повністю перекладати власні зобов'язання перед вкладниками на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, зокрема й шляхом внесення коригувань до структури банківського балансу шляхом збільшення чи зменшення зобов'язань банку перед окремими особами. Такі дії банку суперечать вимогам Закону та призводять до неправомірних відрахувань з Фонду, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно ст. ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень, докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна