Справа № 826/16011/15
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

при секретарі судового засідання: Мотилю В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2015 року у справі за позовом Державної податкової інспекції в Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі ГУ Державної фіскальної служби України у місті Києві звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу 43 606,28 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши за матеріалами справи наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, за даними позивача за відповідачем обліковується заборгованість перед бюджетом з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 43 606,28 грн. Дана заборгованість виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 09.04.2014 №, винесеного контролюючим органом за наслідками проведення контрольно-перевірочної роботи.

Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві винесено та надіслано відповідачеві за адресою його державної реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності податкову вимогу від 08.09.2014 №20249-25 та рішення про опис майна у податкову заставу від 17.09.2014 №1287/26-59-25-01-14.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявлену суму податкового боргу відповідач у встановлені позивачем строки не сплатив; доказів скасування/оскарження податкової вимоги позивача станом на день розгляду цього спору не надано, а наявні у справі докази є достатніми для прийняття рішення по суті в порядку скороченого провадження про задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до положень пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як свідчать матеріали справи, 17 листопада 2008 року ФОП ОСОБА_3 та Київська міська рада уклали Договір оренди земельної ділянки, згідно якого ОСОБА_3 орендував земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1

Згідно п. 3.1 вказаний Договір був укладений строком на п'ять років, тобто термін дії Договору закінчився 16 грудня 2013 року.

При цьому, апелянтом було зазначено, що під час дії вказаного Договору, останній орендував земельну ділянку і належним чином сплачував до бюджету орендні платежі, що не спростовано позивачем.

Пунктом 11.3. Договору визначено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

В п. 11.7, передбачені умови поновлення Договору, а саме: після закінчення строку, на який було укладено цей Договір, Орендар, за умови належного виконання своїх обов'язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення Договору. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

У зв'язку з тим, що у апелянта не було бажання щодо пролонгації строку дії Договору, тому він ані письмово, ані усно не звертався до орендодавця з наміром про подовження оренди земельної ділянки.

Таким чином, відповідач з 2014 року припинив оренду зазначеної земельну ділянки, а тому і припинив сплачувати орендні платежі.

На підтвердження зазначених обставин, відповідачем, надані копії платіжних доручень про сплату орендної плати за вказаним Договором, а також Довідку про відсутність заборгованості по платі на землю № 1/с/1507 від 05.02.2014р., згідно якої станом на 29.01.2014 року ОСОБА_3 не має заборгованості по орендній платі за землю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

З наведеного вбачається, що наявними у матеріалах доказами спростовується твердження позивача про наявність у відповідача податкового боргу.

Крім того, в ході апеляційного розгляду справи, на підставі свідчень представника позивача, було встановлено, що податковим органом не проводилась фактична перевірка щодо наявності заборгованості у ФОП ОСОБА_3

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки в ході апеляційного розгляду справи, на підставі наявних у матеріалах справи доказах, було встановлено відсутність податкової заборгованості ФОП ОСОБА_3 з орендної плати з фізичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже, судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відтак, колегія суддів, у відповідності до ст. 205 КАС України, дійшла висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Керуючись статтями 195, 196, 202, 205, 207 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2015 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції в Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Постанова складена у повному обсязі 27.01.2016р.

Головуючий суддя Гром Л.М.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.