Справа № 804/2693/15
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року м. Київ К/800/40744/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року у справі № 804/2693/15 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Гідролуч», про визнання протиправними дій, скасування вимог та рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року позивач звернувся з позовом до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому просив:

1) визнати протиправними дії Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області по відношенню до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (іпн НОМЕР_1) по нарахуванню недоїмки, пені та штрафів за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, а саме: вимоги №Ф-1655-17 від 07.07.2014 року на суму 1978,98 грн.; вимоги №Ф-1655-17 від 14.01.2015 року на суму 4253,41 грн., у тому числі недоїмка 2825,08 грн., пеня 1428,33 грн.; рішення № від 24.10.2014 року на суму 320,08 грн., у тому числі штраф 119,40 грн., пеня 200,68 грн.; рішення № від 24.10.2014 року на суму 293,23 грн., у тому числі штраф 119,40 грн., пеня 173,83 грн.; рішення № від 24.10.2014 року на суму 293,80 грн., у тому числі штраф 121,86 грн., пеня 171,94 грн.; рішення № від 24.10.2014 року на суму 301,80 грн., у тому числі штраф 126,79 грн., пеня 175,01 грн.;

2) скасувати винесені Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області по відношенню до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (іпн НОМЕР_1) по нарахуванню недоїмки, пені та штрафів за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, а саме: вимогу №Ф-1655-17 від 07.07.2014 року на суму 1978,98 грн.; вимогу №Ф-1655-17 від 14.01.2015 року на суму 4253,41 грн., у тому числі недоїмка 2825,08 грн., пеня 1428,33 грн.; рішення № від 24.10.2014 року на суму 320,08 грн., у тому числі штраф 119,40 грн., пеня 200,68 грн.; рішення № від 24.10.2014 року на суму 293,23 грн., у тому числі штраф 119,40 грн., пеня 173,83 грн.; рішення № від 24.10.2014 року на суму 293,80 грн., у тому числі штраф 121,86 грн., пеня 171,94 грн.; рішення № від 24.10.2014 року на суму 301,80 грн., у тому числі штраф 126,79 грн., пеня 175,01 грн.

У ході судового розгляду судом першої інстанції було залучено до участі у справі Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська в якості другого відповідача та Товариство з обмеженою відповідальністю «Гідролуч» у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська щодо не проведення перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, невинесення своєчасного та у відповідності із дійсним станом розрахунків вимог про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску/єдиному соціальному внеску. Визнано протиправним та скасовано розрахунок від 22.04.2013 року без номера, складений Управлінням Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська, про необхідність доплати до мінімального страхового внеску за 2011 рік в розмірі 1978,95 грн. Визнано протиправною та скасовано вимогу №508 від 03.05.2013 року, винесену Управлінням Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська. Визнано протиправним та скасовано розрахунок №176 від 03.05.2013 року, складений Управлінням Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська, про необхідність доплати до мінімального страхового внеску за 2013 рік в частині визначення до сплати 254,70 грн. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату недоїмки №876 від 01.08.2013 року, винесену Управлінням Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1655-17 від 07.07.2014 року, винесену Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області. Визнано протиправними та скасовано рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №, №, №, № від 24.10.2014 року, винесені Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1655-17 від 14.01.2015 року, винесену Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить змінити судове рішення суду першої інстанції, скасувавши рішення суду апеляційної інстанції, та задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ФОП ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з 2 квітня 2003 року.

Основним місцем роботи позивача є ТОВ «Гідролуч», яке нараховує та сплачує страховий внесок у розмірі 3,6% та 36,92% до визначеної законом бази нарахування єдиного внеску відповідно до 12 класу професійного ризику виробництва.

На спрощеній системі оподаткування ФОП ОСОБА_4 перебував з січня по червень 2011 року та з 01.10.2012 року по теперішній час.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 04.07.2013 року №406-VII, функція адміністрування єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне страхування з 01.01.2013 року здійснюється органами Міністерства доходів і зборів.

До Лівобережної ОДПІ було передано картку особового рахунку позивача з податковим боргом станом на 01.10.2013р. в сумі 4223,70 грн.

Відповідно до вимог ст. 87 ПК України податковим органом 07.07.2014 року була сформована вимога №Ф-1655-17 та направлена поштою позивачу 13.07.2014 року, однак кореспонденція повернулась з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

24.10.2014 року Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська винесені рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску: №, №, №, №.

14.01.2015 року Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська складена вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1655-17 на суму 4253,41 грн., з них недоїмка 2825,08 грн., пеня 1428,33 грн.

В результаті адміністративного оскарження винесених рішень та вимог Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області були скасовані рішення Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська від 24.10.2014 року № про застосування штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 960,82 грн., та № на загальну суму 104,70 грн.

Державна фіскальна служба України рішенням про результати розгляду скарг від 26.12.2014 року №4620(Б)99-99-10-02-07-15 вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 24.10.2014 року №, №, №, №, винесені Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області та рішення про результати розгляду первинних скарг від 28.11.2014 року №783/10/04-36-10-08-09 ГУ ДФС у Дніпропетровській області залишила без змін, скарги фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 від 12.12.2014 року №4/4, №4/2, №4/1, №4/3 без задоволення.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції з посиланням на ст. 11 КАС України вийшов за межі позовних вимог, визнав протиправною бездіяльність УПФУ щодо не проведення перевірки та скасував розрахунки та вимоги відповідача 2 - Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська.

Натомість, суд апеляційної інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що оскільки Лівобережною ОДПІ було отримано картку особового рахунку позивача з боргом станом на 01.10.2013р. в сумі 4223,70 грн., а позивачем несвоєчасно здійснювалась сплата внесків у повному обсязі, рішення та вимоги відповідача Лівобережною ОДПІ приймались відповідно до норм чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, враховуючи наступне.

Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначений Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) та Інструкцією про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 р. № 455 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 р. за № 1622/24154 (далі - Інструкція №455).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною 12 статті 9 Закону № 2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI встановлено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно з ч.3 ст.9 Закону № 2464-VI, обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VI передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім'ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу

Відповідно до ч.11 ст.8 Закону № 2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених Законом № 2464-VI, вважається недоїмкою (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI).

Відповідно до п. 6.3 Інструкції № 455 органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках:

якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника про суми доходу (прибутку) фізичних осіб - підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів у повідомленнях-розрахунках, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті;

якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Згідно з п.2 ч.11 ст.25 Закону № 2464-VI, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до п.7.2. Інструкції №455 розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників.

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч.10 ст.25 Закону № 2464-VI).

Згідно з п.13 ч.11 ст.25 Закону № 2464-VI, нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Відповідно до ч.6 ст.25 Закону № 2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, позивачем не забезпечено своєчасної сплати на відповідні рахунки органу доходів і зборів сум єдиного внеску, самостійно визначених в поданих звітах про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, чим порушено вимоги п. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що суд першої інстанції необґрунтовано вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправною бездіяльність УПФУ щодо не проведення перевірки та скасував розрахунки та вимоги УПФУ, оскільки ухвалою суду першої інстанції від 25.06.2015 року ОСОБА_4 було повернуто заяву про зміну позовних вимог від 23.06.2015 року.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 відхилити, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: