Справа № 802/4503/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року м.Київ К/800/25063/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

секретар судового засідання - Ярош Д.В.,

за участю представників

позивача - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідача - Кирилюк Д.В.,

третьої особи - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_8

на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року

у справі №802/4503/13-а

за позовом ОСОБА_9

до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій

області

третя особа: ОСОБА_8

про визнання протиправними та скасування протоколу про правопорушення у

сфері містобудівної діяльності, постанови про накладення штрафу та припису

про зупинення підготовчих та будівельних робіт, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2013 року ОСОБА_9 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області, яким просила визнати протиправним та скасувати протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, постанову про накладення штрафу та припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року у справі №802/4503/13-а, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року, позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано протокол Інспекції про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 14 жовтня 2013 року, припис Інспекції «Про зупинення підготовчих дій та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт» від 14 жовтня 2013 року та постанову відповідача №48 «Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 06 листопада 2013 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 листопада 2014 року рішення судів попередніх інстанцій скасовано.

Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи судові рішення Вінницького окружного адміністративного суду та Вінницького апеляційного адміністративного суду, колегія суду касаційної інстанції зазначила, що судами попередніх інстанцій не досліджено обставини отримання ОСОБА_10 документів для розміщення тимчасової споруди.

Протокольною ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року, залучено в якості третьої особи по справі - ОСОБА_8.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року позов залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому, судом першої інстанції було досліджено обставини на які Вищий адміністративний суд України звертав увагу в ухвалі від 12 листопада 2014 року та встановлено, що у позивача відсутній паспорт прив'язки тимчасової споруди.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_9 задоволено частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнано протиправним та скасовано припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області «Про зупинення підготовчих дій та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт» від 14 жовтня 2013 року.

Визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області №48 «Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 06 листопада 2013 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При скасуванні рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції звернув увагу, що паспорт прив'язки є підставою для розміщення тимчасової споруди, проте, судом першої інстанції не враховано, що відповідачем застосовано заходи відповідальності за вчинені правопорушення у сфері містобудівної діяльності як до Замовника будівництва об'єкту ІІ категорії складності. Судом вказано, що матеріали справи містять докази того, що об'єкт будівництва є об'єктом І категорії складності, чому не було надано належну оцінку, і відповідальність за відповідні порушення передбачена іншою нормою та визначає значно меншу міру відповідальності, що є суттєвою обставиною для вирішення даного спору.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_8 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року скасувати, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року - залишити в силі.

ОСОБА_9 подала до Вищого адміністративного суду України письмові заперечення на касаційну скаргу, в яких просила залишити касаційну скаргу без задоволення, постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 14 жовтня 2013 року за зверненням ОСОБА_8, головним державним інспектором відділу по Східному регіону управління контролю за будівництвом об'єктів, державного ринкового нагляду №1 ІДАБК у Вінницькій області проведено позапланову перевірку законності виконання будівельних робіт з будівництва споруди по АДРЕСА_1, за результатами якої складено акт №1016-ПП.

В ході проведення перевірки посадовими особами відповідача встановлено та зроблено висновок, що будівельні роботи з будівництва споруди торгівельного призначення розміром 12,0х11,0 м, площею забудови 132 кв.м, виконуються самочинно, без зареєстрованої інспекцією Держархбудконтролю декларації про початок виконання будівельних робіт, та без затвердженої в установленому порядку проектної документації на будівництво, чим порушено вимоги статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

14 жовтня 2013 року контролюючим органом складено протокол про вчинення суб'єктом господарювання правопорушення у сфері містобудівної діяльності та винесено припис, яким ФОП ОСОБА_9 зобов'язано негайно зупинити виконання будівельних робіт та привести об'єкт у відповідність до вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності у термін до 25 грудня 2013 року.

06 листопада 2013 року т.в.о. начальника ІДАБК у Вінницькій області винесено постанову №48 про накладення на ФОП ОСОБА_9 штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 41292,00 грн. за порушення вимог статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Переглядаючи судове рішення суду апеляційної інстанції, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлено Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року, який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Статтею 41 зазначеного Закону визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю розглядають відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно пункту 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 року №439, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до пунктів 4, 8, 10 Положення на Держархбудінспекцію в межах своїх завдань покладені повноваження здійснювати державний контроль за дотриманням юридичними і фізичними особами державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт та проводить перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються у будівництві, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням. Згідно пункту 2 Указу Президента, Держархбудінспекція України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, цим Положенням, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України.

Пунктом 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, закріплено, що державний архітектурний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Крім того, відповідно до вимог пунктів 15-22 Порядку результати перевірки оформлюються відповідним актом, протоколом, приписом та виноситься постанова.

Згідно частини 2 статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Частиною 4 статті 28 наведеного Закону встановлено, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури.

Нормативно правовим документом, який регулює розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності є Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року №244.

Згідно пункту 1.3 Порядку №244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зауважує наступне.

20.08.2013 року рішенням Виконавчого комітету Бершадської міської ради Вінницької області №27 "Про надання дозволів на знесення об'єктів містобудування, виготовлення проектно-технічної документації на об'єкти містобудування, встановлення тимчасових споруд для підприємницької діяльності" надано дозвіл ФОП ОСОБА_9 на попереднє погодження місця розташування групи тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 (том №1 а.с. 36).

На підставі вказаного рішення ОСОБА_9 замовила у МГК "Рембудкомунсервіс" (ліцензія Серії АГ №573787) ескіз намірів забудови тимчасового павільйону із збірних металевих конструкцій (для здійснення підприємницької діяльності), який був розроблений та погоджений головним архітектором району (том №1 а.с.37-49).

Крім того, в пункті 4 технічного звіту ТОВ "МУР" №115/13-ТЗ за результатами обстеження та визначення технічного стану будівельних конструкцій та інженерних мереж павільйону по АДРЕСА_1, який міситься в матеріалах справи (том №1 а.с.104-118), зазначено, що будівля павільйону, яка розглядається, є тимчасовою спорудою і являє собою одноповерхову каркасну будівлю прямокутної форми в плані, загальними розмірами в плані 11,0*12,0 м. Конструктивна схема будівлі - каркасна. Висновок звіту: несучі конструкції тимчасової будівлі павільйону по АДРЕСА_1 в цілому, на момент обстеження, знаходяться в задовільному стані; будівля павільйону відноситься до І категорії складності, при умові перебування людей на об'єкті менше 8 годин, в іншому випадку будівля відноситься до ІІ категорії складності та класу наслідків (відповідальності) СС-1.

Матеріали справи не містять інших доказів, крім акту перевірки та доданих до нього фотоматеріалів, на підтвердження того, що встановлений позивачем каркас є капітальною спорудою.

В матеріалах справи є звіт ТОВ "Вінстратегія-Будекспертиза" від 27.11.2014 року №191/14 "Про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж павільйону по АДРЕСА_1", з якого видно, що фундаменти під несучі конструкції та огороджуючі стіни будівлі відсутні, несучою конструкцією служить тимчасовий пояс у вигляді балки з монолітного бетону класу В - 7,5, розмірами 200х200 мм (п. 3.2). В пункті 3.1 зазначено, що споруда, що обстежується, каркасна, з несучим металевим каркасом з профільних труб та огороджуючими стінами. Загальна площа приміщень 127,9 кв.м. Висновки звіту: за результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж павільйону по АДРЕСА_1 встановлено, що на поточний період споруда може використовуватись, як тимчасова. Основні будівельні конструкції знаходяться в задовільному стані.

Таким чином, суд приходить до висновку, що павільйон по АДРЕСА_1 є об'єктом І категорії складності.

06.11.2013 року т.в.о. начальника ІДАБК у Вінницькій області винесено постанову №48 про накладення на ФОП ОСОБА_9 штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 41292,00 грн., передбачене абзацом 3 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Зазначеною нормою передбачено відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації на об'єктах II категорії складності - у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат.

Враховуючи висновки звіту ТОВ "Вінстратегія-Будекспертиза" від 27.11.2014 року №191/14 "Про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж павільйону по АДРЕСА_1", та те, що павільйон по АДРЕСА_1 є об'єктом І категорії складності, відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт передбачена саме абзацом 2 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", тобто у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат, а не абзацом 3 пункту 4 частини 2 статті 2 зазначеного Закону, відповідно до якого відповідачем застосовано заходи відповідальності.

Таким чином, позивачем не будується капітальна споруда, а встановлюється тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності, так як вказана споруда одноповерхова, виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту під несучі конструкції.

Скаржник вважає, що позивачем порушено чинне законодавство та здійснено самочинне будівництво. Категорія складності будівництва визначена інспекцією відповідно до розрахунку, які визначені державними будівельними нормами. Дана будівля віднесена до ІІ категорії складності. На його думку, твердження суду апеляційної інстанції, що в матеріалах справи не міститься інших доказів, крім акту та доданих до нього фотоматеріалів, на підтвердження того, що встановлений позивачем каркас є капітальною спорудою не відповідають дійсності. Вважає, що скасування постанови, якою зафіксовано неправомірні дії позивача та припису Інспекції, прямо вплинуть на його права та інтереси, оскільки встановлено та зафіксовано, що будівництво велось та ведеться з порушенням будівельних норм на недопустимій відстані від власності скаржника.

Судова колегія Вищого адміністративного суду України погоджується з позицією суду апеляційної інстанції щодо категорії складності будівництва по АДРЕСА_1 позивачем, а в зв»язку з цим, із застосуванням відповідачем невірного розміру штрафу. Скасування протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, постанови про накладення штрафу та припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт саме з вищевказаних підстав не може вважатись порушенням права ОСОБА_8, оскільки суди у своїх рішеннях не розглядали факт законності будівництва на земельній ділянці, що належить ОСОБА_9.

Оскільки посадовими особами Державної архітектурно-будівельної інспекції України неправильно визначено категорію об'єкту будівництва, застосування заходів адміністративної відповідальності на підставі абзацу 3 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" до позивача за порушення ведення будівництва на об'єкті І категорії є протиправним.

Із матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права. Також відсутні підстави вважати, що цими судом допущені порушення норм процесуального права.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновку, викладеному в оскаржуваному судовому рішенні, воно ґрунтується на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року у справі № 802/4503/13-а - залишити в силі.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: