Справа № 315/1302/15-а
Суддя: Кацаренко І. О.
Дата ухвалення: 2016-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 315/1302/15-а
Провадження № 2-а/324/10/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2016 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про визнання неправомірною відмову суб'єкта владних повноважень у поновленні пенсії, зобов'язання поновити виплату пенсії та виплатити належні суми пенсії,

в с т а н о в и в:

11 січня 2016 року з Гуляйпільського районного суду Запорізької області до Пологівського районного суду Запорізької області за підсудністю надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області (далі за текстом - УПФУ в Гуляйпільському районі; відповідач) про визнання неправомірною відмову суб'єкта владних повноважень у поновленні пенсії, зобов'язання поновити виплату пенсії та виплатити належні суми пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є пенсіонером за віком та перебуває на обліку в УПФУ в Гуляйпільському районі. Згідно розпорядження відповідача від 16 травня 2008 року №123606 їй призначено пенсію за віком при повному стажі, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 25 березня 2008 року довічно.

Позивач зазначає, що оскільки вона працює на посаді судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області з 13 листопада 2000 року по теперішній час, з 01 квітня 2015 року виплату пенсії за віком, призначену на загальних підставах довічно, їй було відповідачем припинено відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року (далі за текстом - Закон №213-VIII). Позивач зазначає, що пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону №213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення усіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів» тощо. Такий нормативний акт станом на 01 червня 2015 року не був прийнятий, особи, які обіймають посади суддів, з 01 червня 2015 року не мають право на призначення їм пенсії/щомісячного довічного грошового утримання за нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів», і з 01 червня 2015 року пенсії їм призначаються за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Тобто, зазначає позивач у позові, з 01 червня 2015 року вона працює на посаді судді, яка не дає право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», тому і підстави для припинення їй виплати пенсії за віком відповідно до Закону №213-VIII відсутні.

У зв'язку з зазначеним, вказує позивач у позові, вона 11 грудня 2015 року звернулася до УПФУ в Гуляйпільському районі з заявою про поновлення виплати пенсії з 01 червня 2015 року. Листом управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області від 16 грудня 2015 року №38/К-4 їй було відмовлено в поновленні виплати пенсії з посиланням на ст.85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону України №213-VIII від 02 березня 2015 року.

Позивач зазначає, що частиною 2 розділу 1 Закону України №213-VIII, який набрав чинності 01 квітня 2015 року, були внесені зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статтями 42 і 47 якого передбачено, що особам, на які поширюється дія Законів України «Про статус народного депутата», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», у період роботи особи (крім інвалідів 1 та 2 групи, інвалідів 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Частинами 2,5,17 розділу 1 Закону №213-VIII аналогічні зміни, зазначає позивач у позові до суду, внесе ні до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про державну службу» та «Про судоустрій і статус суддів».

Позивач вважає дії відповідача неправомірними і такими, що не ґрунтуються на законі, у зв'язку з чим просить суд постановити рішення, яким визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області щодо відмови їй у поновленні пенсії за віком з 01 червня 2015 року; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області поновити виплату пенсії за вислугою років з 01 червня 2015 року та виплатити належні суми пенсії.

Відповідач 19 січня 2016 року надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на ст.85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції Закону №213-VIII), згідно якої тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються. У період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цього Закону, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії поновлюється. Відповідно до п.5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України №213-VIII з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо призначення (перерахунку) пенсій відповідно до «спеціальних» законів. Оскільки позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», пенсія, призначена відповідно до законодавства України, з 01 квітня 2015 року не виплачується, для поновлення виплати позивачу пенсії з 01 червня 2015 року підстав нема.

Розгляд даної адміністративної справи відповідно до вимог ст.183-2 КАС України здійснюється одноособово суддею в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи та давши оцінку добутим доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що з 25 березня 2008 року позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з чим погоджується у письмових запереченнях до суду відповідач і підтверджується копією розпорядження №123606 від 16 травня 2008 року.

З 01 квітня 2015 року відповідач припинив виплату позивачу пенсії за віком з посиланням на вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII.

11 грудня 2015 року позивач звернулася до УПФУ в Гуляйпільському районі з заявою про поновлення їй виплати пенсії за віком з 01 червня 2015 року.

Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області листом від 16 грудня 2015 року за вих.№38/К-4 відмовило ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії з посиланням на те, що посада, на якій працює позивач, дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Натомість, суд не може погодитися з таким рішенням суб'єкта владжних повноважень, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Абзацом 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній з 01 квітня 2015 року, встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Тобто, станом на 01 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач, дійсно, давала право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу» та «Про судоустрій і статус суддів», у зв'язку з чим відповідачем з 01 квітня 2015 року було припинено виплату пенсії позивачу.

Разом з тим, пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний у пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону №213-VIII закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» та Закону Україи «Про судоустрій і статус суддів» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цими Законами не призначаються.

Тому з цього часу особам, які підпадають під дію вищезазначених спеціальних законів, за наявності права на пенсію, пенсія призначається лише відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» та щомісячного довічного грошового утримання на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», у зв'язку з чим передбачені ч.1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» правові підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з 01 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідачем, підлягає поновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати, тому пред'явлений позивачем адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У зв'язку з задоволення позовних вимог позивача відповідно до ч.1 ст.94 КАС України суд понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 487,20 грн. стягує з Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст.2,11,71,94,99,100,183-2,186 КАС України, ст.ст.19,21,22 Конституції України, ст.ст.46,47,ч.2 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п.5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про визнання протиправною відмову суб'єкта владних повноважень в поновленні пенсії, зобов'язання поновити виплату пенсії та виплатити належні суми пенсії задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області щодо відмови в поновленні виплати раніше призначеної пенсії за віком ОСОБА_1 з 01 червня 2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за віком з 01 червня 2015 року та виплатити належні суми пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів, які обчислюються з моменту отримання копії постанови стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: