Справа № 825/3847/15-а
Суддя: Добрянський В.В.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року Чернігів Справа № 825/3847/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Добрянського В.В.,

при секретарі Шевченко А.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Молодцової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ніжинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Ніжинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області та просить:

- визнати бездіяльність Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Чернігівській області з приводу проведення перерахунку суми орендної плати за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 - протиправною;

- зобов'язати Ніжинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівські й області провести перерахунок суми орендної плати за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, з розрахунку фактично орендованої площі - 0.2273 га.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Ніжинська ОДПІ неправомірно відмовила ОСОБА_1 в проведенні перерахунку розміру орендної плати за землю, чим були порушені майнові права позивача.

Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на письмові заперечення (а. с. 33-34), в яких зазначено, що на виконання п. 289.3. ст. 289 ПК України, листом від 14.01.2015 № 6-28-0.22-215/2-15 "Про індексацію нормативної грошової оцінки земель" повідомлено Державну фіскальну службу України, обласні та Київську міську державні адміністрації, Головні управління Держземагенства в областях і м. Києві, що за інформацією Державної служби статистики України (лист держстату від 12.01.2015 № 11.1-3/1-15), індекс споживчих цін за 2014 рік становив 124,9 відсотків. Враховуючи це, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, розрахований відповідно до п. 289.2 ст. 289 ПК України, станом на 01.01.2015 становить 1,249.

Відповідно до укладеного ОСОБА_1 з Ніжинською міською радою договору оренди земельної ділянки від 20.11.2001 та змін до договору оренди земельної ділянки від 12.09.2002 визначено, що орендарю ОСОБА_1 передано в користування земельну ділянку (для розміщення основних та підсобних будівель, споруд) площею 0,2689 га за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно п. 1.3 змін до договору від 12.09.2002 визначено, що грошова оцінка даної земельної ділянки становить 466241,00 грн згідно довідки про визначення нормативної ціни земельної ділянки від 29.08.2002 № 315Д, виданої Ніжинським відділом земельних ресурсів.

Ніжинською ОДПІ було отримано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Управління Держкомзему у м. Ніжині Чернігівської області від 28.04.2011 № 03-14/1717, згідно якої визначено, що земельна ділянка площею 2689 кв. м. під забудовою, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, має нормативну грошову оцінку у сумі 1469622,66 грн.

З урахуванням вищевикладеного, Ніжинською ОДПІ проведено розрахунок орендної плати за земельну ділянку, що знаходиться у користуванні у ОСОБА_1, на 2015 рік: 1469622,66 грн * 1,249 х 3% = 55066,74 грн.

Враховуючи вищевикладене Ніжинська ОДПІ вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними і просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви та заперечень на неї, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та Ніжинською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки від 20.11.2001 (а. с. 12-13) та зміни до договору оренди земельної ділянки від 12.09.2002 (а. с. 14), якими визначено, що орендарю ОСОБА_1 передано в користування земельну ділянку (для розміщення основних та підсобних будівель, споруд) площею 0,2689 га за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно п. 1.3 змін до договору від 12.09.2002 визначено, що грошова оцінка даної земельної ділянки становить 466241,00 грн. згідно довідки про визначення нормативної ціни земельної ділянки від 29.08.2002 № 315Д, виданої Ніжинським відділом земельних ресурсів.

Як вбачається з матеріалів справи, Ніжинською ОДПІ було отримано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Управління Держкомзему у м. Ніжині Чернігівської області від 28.04.2011 № 03-14/1717, згідно якої визначено, що земельна ділянка площею 2689 кв. м. під забудовою, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, має нормативну грошову оцінку у сумі 1469622,66 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на лист ОСОБА_1 від 26.11.2015 року «Про приведення розміру орендної плати у відповідність до вимог законодавства та договору оренди земельної ділянки № 93 від 18.12.2001 року» Ніжинською ОДПІ була надана відповідь від 03.12.2015 року № 12390/М/25-13-17-015 (а.с. 10), де зазначено, що відповідно змін до договору оренди № 146 від 19.09.2002 року, внесених до договору оренди земельної ділянки № 93 від 18.12.2001 року, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Управління Держкомзему у м. Ніжині Чернігівської області від 28.04.2011 № 03-14/1717 площа переданої ОСОБА_1 у користування на умовах сплати орендної плати земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 дорівнює 2689 кв.м.

З урахуванням вищевикладеного, Ніжинською ОДПІ проведено розрахунок орендної плати за земельну ділянку, що знаходиться у користуванні у ОСОБА_1, на 2015 рік: 1469622,66 грн * 1,249 * 3% = 55066,74 грн.

Відповідно до п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Згідно з п. 288.4 ст. 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до п. 288.5 ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

- 288.5.1 не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки;

- 288.5.2 не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок (п. 289.1 ст. 289 ПК України).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кі = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

Відповідно до п. 289.3. ст. 289 ПК України визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів АРК, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель. Державним агентством земельних ресурсів України на виконання п. 289.3. ст. 289 ПК України листом від 14.01.2015 № 6-28-0.22-215/2-15 "Про індексацію нормативної грошової оцінки земель" повідомлено Державну фіскальну службу України, обласні та Київську міську державні адміністрації, Головні управління Держземагенства в областях і м. Києві, що за інформацією Державної служби статистики України (лист держстату від 12.01.2015 № 11.1-3/1-15), індекс споживчих цін за 2014 рік становив 124,9 відсотків. Враховуючи це, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, розрахований відповідно до п. 289.2 ст. 289 ПК України, станом на 01.01.2015 становить 1,249.

Згідно з п. 256.5 ст. 286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення - рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному ст. 58 цього Кодексу.

Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (п. 287.5 ст. 285 ПК України).

Отже, доводи позивача спростовуються вищезазначеними нормами, а також тим, що суб'єкт владних повноважень, який не є учасником договору, не може здійснювати владні управлінські функції шляхом втручання у відносини сторін договору, але має право контролювати належність виконання договору та відповідність його умов чинному законодавству України.

Крім того, Верховний Суд України у рішенні від 02.12.2014 № 21-274а/14 дійшов висновку про те, що з набранням чинності ПК України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п. 5.2 ст. 5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін, розмір орендної плати в будь - якому разі не може бути меншим, ніж встановлений п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України.

Крім того, податкове повідомлення - рішення № 3085625 від 08.06.2015 року, яким проведено нарахування орендної плати в розмірі 55066,74 грн. було оскаржено позивачем в судовому порядку. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.09.2015 по справі № 825/3137/15-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2015 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Щодо твердження позивача про бездіяльність Ніжинської ОДПІ та відмову провести перерахунок орендної плати за землю, оскільки є рішення Ніжинської міської ради від 28.03.2007 року про зменшення земельної ділянки, то суд зазначає наступне.

Частина 1 статті 16 Земельного кодексу України передбачає, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначена виключна компетенція сільських, селищних, міських рад, зокрема вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з частиною 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам, (п. п. 1 - 2 ст. 93 Земельного кодексу України).

Частиною першою статті 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки

Статтею 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що міський голова укладає договори від імені територіальної громади на підставі рішень Ніжинської міської ради.

Тобто, вирішення питання про передачу землі у користування є виключним правом ради і це питання вирішується виключно на пленарному засіданні відповідної ради.

З аналізу наведених норм матеріального права, які регулюють земельні правовідносини, вбачається, що надання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в оренду шляхом укладення відповідного договору здійснюється на підставі, в даному випадку, рішення органу виконавчої влади, прийнятого за результатами розгляду заяви (клопотання) особи, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду, поданої відповідно до статті 16 Закону України "Про оренду землі".

Отже, із наданих суду копій документів видно, що нарахування орендної плати здійснювалось згідно Договору оренди земельної ділянки (зареєстрований в реєстрі за №1899 та у виконкомі Ніжинської міської ради від 18.12.2001 року за №93) та Змін до договору оренди земельної ділянки від 12.09.2002 року (зареєстровані в реєстрі за №2424 та у виконкомі Ніжинської міської ради від 19.09.2002р. за №146), яким визначено, що орендарю ОСОБА_1 передано в користування земельну ділянку (для розміщення основних та підсобних будівель, споруд) площею 0,2689 га за адресою: АДРЕСА_1. Інші зміни, про які твердить позивач, не відображені у встановленому законодавством порядку.

Отже, обставини викладені у позовній заяві є необгрунтованими та не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів правомірність своїх дій та рішення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя В.В. Добрянський