Справа № 810/5966/15
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/5966/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

з розгляду питання про повернення судового збору

21 січня 2016 року 810/5966/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Балаклицький А.І., розглянувши заяву про повернення судового збору в адміністративній справі

за позовом

Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області

до

Публічного акціонерного товариства "Кожанське"

про

стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.12.2015 відкрито провадження у справі та звільнено Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області від сплати судового збору.

20 січня 2016 року до Київського окружного адміністративного суду надійшла заява Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області про повернення сплаченого судового збору у розмірі 1280,00 грн. згідно платіжного доручення від 25.12.2015 №3791 за звернення до суду з вказаним адміністративним позовом, оскільки ухвалою суду від 30.12.2015 звільнено Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області від сплати судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв’язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв’язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Частиною 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначає, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем під час подання даного адміністративного позову було заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору з огляду на відсутність коштів сплати судового збору.

При цьому, будь-яких доказів сплати судового збору позивачем до позовної заяви долучено не було.

Згідно ухвали суду від 30.12.2015 Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області було звільнено від сплати судового збору.

Так, позивач у клопотанні про повернення судового збору від 20.01.2016 зазначає, що грошові кошти по сплаті судового збору у розмірі 1280,00 грн. були сплачені після подання позову згідно платіжного доручення від 25.12.2015 №3791.

Як вбачається із долученого до клопотання копії платіжного доручення від 25.12.2015 №3791, позивачем сплачено судовий збір по справі ПАТ "Кожанське", де в графі "Сума" зазначено "8,00", а в графі "Сума словами" зазначено "одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.".

Разом з тим, у цьому платіжному дорученні відсутні докази зарахування сплаченої суми судового збору до Державного бюджету України.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, ознакою дотримання вимог щодо сплати судового збору є зарахування сплачених коштів до Державного бюджету України, а обов'язок подання належних доказів сплати судового збору за подання позовної заяви покладається на заявника.

При цьому, згідно з статтею 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2011 №2346-ІІІ платіжне доручення є розрахунковим документом для ініціювання переказу коштів, а пунктом 22.4 цієї ж статті Закону передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Суд зазначає, що цим же Законом передбачено процедуру відкликання розрахункових документів (ст.23), неможливість їх своєчасного виконання банком (ст.22) з тих чи інших підстав та можливість часткового виконання розрахункового документа (відсутність або недостатність коштів на рахунку, дотримання черговості надходження та виконання розрахункових документів, тощо).

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що надане позивачем платіжне доручення від 25.12.2015 №3791 не містить доказів зарахування вказаної у ньому суми до державного бюджету, а отже не є належним доказом факту сплати позивачем судового збору за звернення до суду із даним адміністративним позовом.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в клопотанні та в платіжному дорученні різняться суми сплати судового збору, а також відсутні будь-які докази, що сума судового збору сплачено саме за цей адміністративний позов.

Відповідно до частини 1 статті 98 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про повернення судового збору.

Керуючись статтею 7 Закону України "Про судовий збір", статтями 87, 98, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області про повернення судового збору - залишити без задоволення.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Балаклицький А. І.