Справа № 821/3483/15-а
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/3483/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хом'якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" ОСОБА_2, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта банк» ОСОБА_2 (відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США № 009-21061- 180215 від 18 лютого 2015 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно вкладника ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на положення Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23.02.12 № 4452-У1 (далі - Закон № 4452-У1), згідно яких ОСОБА_1 має бути виплачена гарантована сума відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Листом № 8821/1086 від 23.09.2015 року представник тимчасової адміністрації ПАТ Дельта Банк повідомив позивача про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) № 009-21061- 180215 від 18 лютого 2015 року, укладеного між ПАТ Дельта Банк та позивачем, згідно пункту сьомого частини третьої статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, не навівши при цьому конкретних підстав нікчемності договору. Таким чином, рішенням про визнання в односторонньому порядку договору банківського вкладу нікчемним позивача фактично позбавлено права на отримання коштів від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Таке рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ Дельта банк позивач вважає протиправними, оскільки за весь період договірних відносин з ПАТ "Дельта Банк", він, як вкладник, не мав жодних переваг по відношенню до інших вкладників чи кредиторів банку, також він не укладав будь яких договорів з банком про здійснення платежу чи передачі майна, а тому посилання відповідачів на п. 7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", на підставі якої визнано вищевказаний договір банківського вкладу нікчемним, є безпідставним. Позивач вважає, що визнання договору банківського вкладу недійсним повинно бути підтверджено в судовому порядку. Для визнання договору нікчемним внаслідок порушення публічного порядку повинна враховуватись вина сторін правочину, таким доказом може бути вирок суду. Окрім того, необхідним є наявність умислу сторін або сторони договору на неправомірне отримання грошових коштів з державного бюджету, позивач же вимагає повернення внесених до банку грошових коштів.

В письмових поясненнях представник позивача додатково звернув увагу на те, що повідомлення про нікчемність договору від 18.02.15 підписано не уповноваженою особою, крім того порушений порядок його надіслання позивачу. ОСОБА_1 не знала про існування Постанови НБУ № 692/БТ від 30.10.14, якою були встановлені певні обмеження на проведення окремих операцій ПАТ «Дельта Банк», факт внесення банківського вкладу підтверджується документально, внесення коштів на рахунок позивача іншою особою здійснено без порушень вимог чинного законодавства та відповідно умов договору.

Представник відповідача - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ "Дельта банк" ОСОБА_2 подав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що позивач правомірно не включений до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО), оскільки позивач не має права на таке відшкодування через відсутність вкладу в ПАТ "Дельта банк". Договір банківського вкладу лояльний у доларах США № 009-21061- 180215 від 18.02.15, укладений між ПАТ Дельта банк та позивачем, та операція із перерахування грошових коштів на виконання даного договору була здійснена в період дії Постанови Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 року Про віднесення публічного акціонерного товариства Дельта банк до категорії проблемних, відповідно до якої НБУ запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом. Крім того, відповідач зазначає, що фактично видача, виплата або перерахування реальних коштів у дійсності не проводилася, натомість на підставі поданих позивачем платіжних документів відбувалось виключно коригування структури банківського балансу через зміну обліку грошових зобовязань, що в свою чергу призвело до штучного створення правових підстав для виникнення у Фонду обовязку здійснити виплату суми гарантованого відшкодування по таким операціям. Кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача, надійшли внаслідок "розбивки" великого вкладу іншого клієнта ОСОБА_3 з метою створення в майбутньому штучного зобов'язання ФГВФО на відшкодування грошових коштів ОСОБА_1 , в тому числі і за рахунок держави.

Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог (Фонду гарантування вкладів фізичних осіб) в судове засідання не прибув, про дату час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, заперечень проти адміністративного позову не надав. Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи та реалізації ним права судового захисту прав та інтересів.

Враховуючи наявність заяв представників сторін про розгляд справи в письмовому провадженні справа розглядається в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Постановою Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 року Про віднесення Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до категорії проблемних, ПАТ Дельта Банк віднесено до категорії проблемних строком до 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

18.02.15 між позивачем та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США № 009-21061-180215, за умовами якого банк відкриває вкладнику вкладний рахунок № 2540, та приймає від вкладника грошові кошти в сумі 6700 дол. США на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок по 20 березня 2015 року включно Процентна ставка становила 5,5 %. Умови додаткової угоди № 1 до договору передбачали зміст п. 1.8 договору в такій редакції: «Зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або шляхом перерахування з поточного рахунку іншої фізичної особи резидента, або готівкою через касу банку в день укладання сторонами цього договору». В підтвердження факту зарахування коштів позивач надав суду платіжне доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності, від 18 лютого 2015 року №1 про перерахування на депозитний рахунок позивача 6700 доларів США від платника ОСОБА_3 в безготівковій формі.

02 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України № 150 Про віднесення публічного акціонерного товариства Дельта банк до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року за № 51 Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві Дельта банк", згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПAT Дельта банк ОСОБА_2.

Позивач стверджує, що 10 березня 2015 року позивач звернувся із письмовим запитом до уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 із заявою про включення до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, відповіді на звернення, станом на дату подання позову, позивач не отримав.

Уповноваженою особою Фонду на виконання обов'язків, передбачених ст.38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, створено комісію з перевірки договорів (інших правочинів), укладених АТ Дельта банк протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, про що винесено наказ від 29.05.15 № 408.

Під час перевірки робочою комісією встановлено, що ряд договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між публічним акціонерним товариством Дельта банк та фізичними особами - клієнтами банку після 16.01.2015 року включно, мають ознаки нікчемності. В протоколі засідання комісії від 15.09.15, витяг з якого надано суду, зазначено: Так, дії певних фізичних осіб щодо перерахування з власних поточних рахунків коштів на вкладні (депозитні) рахунки інших фізичних осіб, відкриті в AT Дельта Банк, були зумовлені тим, що сума грошових коштів на рахунках клієнтів - ініціаторів операцій на момент здійснення операції перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом, і, відповідно, з огляду на незадовільний стан платіжної дисципліни AT Дельта Банк, для таких клієнтів існували ризики щодо незадоволення кредиторських вимог в результаті ліквідації AT Дельта Банк та реалізації його майна. З огляду на це, вказані фізичні особи - платники ініціювали перерахування з власних поточних та вкладних рахунків на вклади (депозити) певної кількості інших фізичних осіб грошових коштів у розмірі, що є необхідним для подальшого відшкодування коштів Фондом ініціатору переказу та/або отримувачу переказу. При цьому, клієнти - ініціатори перерахування коштів, з огляду на наявність на власних рахунках залишків коштів, були кредиторами ОСОБА_4 за відповідними договорами банківських вкладів та/або договорами банківських рахунків. При цьому, зазначені операції із перерахування грошових коштів з поточних рахунків фізичних осіб на вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб, відкриті в ОСОБА_4, які були здійсненні в період дії Постанови Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 року Про віднесення Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до категорії проблемних (далі - Постанова). Відповідно до зазначеної Постанови було прийнято рішення про віднесення AT Дельта Банк до категорії неплатоспроможних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, ОСОБА_4 було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків. При цьому, як зазначено в Рішенні Виконавчої дирекції Фонду (протокол № 174/15 від 27.07.2015 року), керівників структурних підрозділів ОСОБА_4 було повідомлено про обмеження на здійснення певних операцій, встановлені вказаної Постановою, лише 15.01.2015 року, а отже, факт надання переваги ОСОБА_4 кредиторам може бути доведений виключно щодо договорів банківського вкладу, укладених після 16.01.2015 року включно. Тобто, за таких умов, укладання між ОСОБА_4 та фізичними особами після 16.01.2015 року договорів банківського вкладу, за якими здійснювалося зарахування коштів на вкладні рахунки від фізичних осіб, які є кредиторами ОСОБА_4, та які не могли розраховувати на відшкодування коштів за рахунок Фонду з огляду на перевищення залишків на рахунках граничної суми відшкодування, мало наслідком надання ОСОБА_4 кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами. При цьому така перевага полягала у можливості отримати відшкодування коштів за рахунок Фонду через третіх осіб. Більш того, переважна більшість укладених Договорів банківського вкладу (депозиту) містить умову, що зарахування Вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в ОСОБА_4, або готівкою через касу ОСОБА_4. Більш того, відповідно до пункту 5.11. Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві Дельта Банк (далі - Правила), затверджених ОСОБА_5 директорів AT Дельта Банк Протоколом № 14 від 20 березня 2013 року (з відповідними змінами) зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для Вкладника від третьої особи не допускається. Фактично ж кошти вносилися третіми особами, що є порушенням умов Договору та Правил, що є публічними…На підставі вищевикладеного, Комісія дійшла до висновку, що умови Договорів банківських вкладів, перелік яких наведено в Додатку № 1 до цього Протоколу, укладені між ОСОБА_4 та фізичними - особами після 16.01.2015 року включно, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами ОСОБА_4, надають кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, а отже такі договори банківського вкладу є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

В додатку № 1 до протоколу включено і договір №009-21061-180215 від 18.02.15. Пунктом 1 протоколу засідання Комісії затверджено результати перевірки, а пунктом 6 протоколу запропоновано Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації видати відповідний наказ щодо виявлення правочинів, які є нікчемними згідно із п.7 ч. 3 ст. 38 Закону, та щодо застосування наслідків нікчемності.

З урахуванням висновків комісії наказом від 16.09.15 № 813 уповноваженою особою Фонду застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-У1 згідно переліку. Витяг із Додатку № 1 до наказу міститься в матеріалах справи, згідно якого договір банківського вкладу №009-21061-180215 від 18.02.15 віднесено до нікчемних.

На виконання наказу №813 та згідно із доданими до заперечень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб витягів з додатків 2, 3 до наказу №813 вбачається здійснення операції по поверненню коштів з депозитного рахунку ОСОБА_1 на суму 6700 доларів США на рахунок ОСОБА_3 № 3142. Отже, станом на дату вирішення спору в суді до договору банківського вкладу №009-21061-180215 від 18.02.15 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб застосовані наслідки нікчемності правочину згідно із п.7 ч.3 ст.38 Закону № 4452-У1. Як стверджує представник відповідача, кошти на рахунку ОСОБА_1 у ПАТ Дельта Банк на підставі цього договору банківського вкладу відсутні, але на вимогу суду відповідного доказу про відсутність або наявність коштів на рахунку позивача не надано.

Листом № 8821/1086 від 23.09.2015 року тимчасова адміністрація АТ "Дельта Банк" повідомила позивача про те, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", тому позивача повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) №009-21061-180215 від 18.02.15, укладеного між ПАТ Дельта Банк та позивачем, згідно пункту сьомого частини третьої статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, який передбачає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з такої підстави, що банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Постановою Правління НБУ №664 від 02.10.2015 року прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта банк". Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 року прийнято рішення про початок процедури ліквідації ПАТ "Дельта банк" з 5 жовтня 2015 року, уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Дельта банк" призначено ОСОБА_2 строком на 2 роки з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно, якому делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Дельта банк", визначені статтями 37, 38, 51, ч. 1 та 2 статті 48 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За повідомленням банку, у звязку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 02 жовтня 2015 р. № 181, Фонд з 08 жовтня 2015 р. розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку, для отримання коштів вкладники з 08 жовтня 2015 р. до 18 листопада 2015 р. включно можуть звертатись до установ банків-агентів Фонду: АТ «Ощадбанк» (банк, що здійснює виплату коштів у Херсонській області). При зверненні позивача до банку-агента Фонду АТ «Ощадбанк» за отриманням відшкодуванням коштів у розмірі вкладу, було надано інформацію про її відсутність у списках на виплату.

Вважаючи протиправною рішення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_2 про визнання нікчемним договору банківського вкладу, оскільки воно суперечить вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та порушує право на отримання гарантованої суми вкладу, ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом своїх прав з даним позовом.

Згідно ч.2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року № 4452-VI.

Частиною першою статті 3 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Предметом даного спору є публічно-правові відносини між ОСОБА_1 та уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ Дельта Банк ОСОБА_2 - субєктом владних повноважень. Ст. 2 п. 17 Закону № 4452-VI під терміном уповноважена особа Фонду розуміє працівника Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Підставами для визнання протиправним та скасування акта індивідуальної дії, яким є рішення відповідача про визнання нікчемним договору банківського вкладу, є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції суб'єкта, який видав цей акт.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 26 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень, що є загальнодоступною інформацією.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону №4452-VI тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд.

Згідно з ч. 3 ст. 34 Закону № 4452-VI виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду, якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора.

Повноваження Уповноваженої особи Фонду викладені в ст.37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до приписів якої Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі; вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду та інші. Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду.

За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Згідно з частинами 5, 6 статті 27 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб протягом певного періоду з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 (далі - Положення), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Як вбачається із повідомлення представника тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта банк" про нікчемність правочину від 23.09.15 ОСОБА_1 не включена до переліку вкладників у зв'язку із визнанням нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) від 18.02.15 № 009-21061-180215 на підставі п. 7 ч. 3 статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з частиною другою статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" закріплено підстави, з яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, в пункті 7 зазначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з такої підстави як-то, банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Отже, Фонд (його уповноважена особа) не просто наділений правом перевірки правочинів з метою виявлення серед них нікчемних, а на нього законом покладено обовязок забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку. Приписи ст. 38 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не визнані неправомірними. В даному випадку, вказані функції реалізовані через прийняття рішення Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб (протокол від 15.09.2015 р.), через прийняття уповноваженою особою Фонду наказу № 813 від 16.09.15 про застосування наслідків нікчемності договорів банківського договору та повідомлення позивача (лист від 23.09.15 № 8821/1086) про належність його договору до категорії нікчемних, що зумовлює подальше здійснення з боку уповноваженої особи Фонду дій щодо застосування наслідків нікчемності договору.

Абз.2 ч.3 ст.38 Закону №4452-VI установлено, що порядок виявлення нікчемних договорів, а також відповідних дій фонду передбачено його нормативно-правовими актами. Вказане повністю кореспондується з вимогами ст.19 Конституції та спрямоване на визначення способу, в який ФГВФО або його уповноважена особа може діяти, виконуючи свої повноваження в частині вимог ст.38 указаного закону. Наразі нормативно-правового акта щодо порядку виявлення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб нікчемних договорів, а також дій фонду в разі їх виявлення, не існує, тому відповідач при розгляді висновків комісії та застосуванні наслідків нікчемності договорів мав керуватись приписами Закону № 4452-VI та загальними нормами законодавства.

Статтею 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. У свою чергу загальні підстави недійсності правочину встановлені в ст.215 ЦК. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, визначених чч.1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК. У ч. 2 ст.215 ЦК зазначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (п. 7 ч. 3 ст. 38) до нікчемних правочинів віднесені правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Згідно із ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Суд вважає обгрунтованими доводи відповідача про те, що метою укладання договору між банком та позивачем було отримання ОСОБА_3 коштів в сумі, що перевищує 200 тис. грн. ,не від банку й не за рахунок банку, який через фінансові проблеми вже не міг виконувати свої зобовязання перед вкладниками, а від Фонду, в тому числі і за рахунок держави, оскільки кошти Державного бюджету є одним з джерел формування коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, нікчемність договору банківського вкладу повязана з порушенням публічного порядку, такий договір не підлягає визнанню недійсним у судовому порядку. Положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" або інші нормативні акти не зобов'язують уповноважену особу Фонду звертатися до суду з позовом про визнання недійсними договорів банківського вкладу та вчинених на їх виконання банківських операцій з переказу коштів, оскільки нікчемний правочин не потребує визнання його таким в судовому порядку, а дають саме уповноваженій особі таке право в конкретних випадках визнавати нікчемними договори банківського вкладу за чітко встановлених Законом № 4452 підстав.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що у уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 були обґрунтовані підстави віднесення договору № 009-21061-180215 банківського вкладу до нікчемних. Зазначений договір був укладений та операція із перерахування грошових коштів на виконання даного договору була здійснена в період дії Постанови Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 року Про віднесення Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до категорії проблемних, відповідно до якої НБУ запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків. 15.01.15 про дане обмеження було повідомлено керівникам структурних підрозділів АТ "Дельта Банк". Укладання між банком та позивачем 18.02.15 договору банківського вкладу, за якими здійснювалося зарахування коштів на вкладні рахунки від ОСОБА_3, яка є кредитором банку, та яка не могла розраховувати на відшкодування коштів за рахунок Фонду з огляду на перевищення залишків на рахунках граничної суми відшкодування, мало наслідком надання банком даному кредитору переваги перед іншими кредиторами. При цьому така перевага полягала у можливості отримати відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів через інших осіб, одним з яких є позивач, шляхом дроблення вкладу на суми в межах гарантійного розміру 200 тис. грн. Про заборону укладати даний договір депозиту могло бути невідомо ОСОБА_1, але було відомо уповноваженій особі банку, яка й уклала договір від імені ПАТ "Дельта банк", при цьому діючи в порушення заборони НБУ.

Про нікчемність договору банківського вкладу свідчить також той факт, що видача, виплата або перерахування реальних коштів в іноземній валюті в дійсності не проводилася, оскільки в процесі подрібнення депозиту ОСОБА_3 ні вона, ні ОСОБА_1 не вносили до банку реальні кошти, суду не надано жодного касового документа, а відбувалось виключно коригування структури банківського балансу через зміну обліку грошових зобовязань, що в свою чергу призвело до незаконних фінансових операцій щодо зарахування депозитних коштів одного вкладника на депозитні рахунки іншої особи, штучного створення правових підстав для виникнення у Фонду обовязку здійснити виплату суми гарантованого відшкодування іншій особі по таким операціям, зменшення ліквідаційної маси банку та збільшення обсягу відповідальності Фонду перед вкладниками. Такі дії спрямовані на порушення публічного порядку та черговості виплат коштів вкладникам та кредиторам неплатоспроможного банку. Позивач не надав суду ніяких пояснень щодо наявності інших причин безготівкового перерахування грошових коштів з рахунку ОСОБА_3 на рахунок ОСОБА_1, тому суд погоджується з доводами відповідача щодо мети укладання даного договору депозиту - «дроблення» вкладу ОСОБА_3 на суми в межах гарантованих ФГВФО 200 тис. грн.

Суд вважає, що умова договору банківського вкладу від 18.02.15 (п. 1.8), яка передбачає безготівкове зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника з рахунку третьої особи, суперечить Правилам банківського обслуговування фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві Дельта Банк, затвердженим рішенням ради директорів АТ Дельта Банк протоколом № 14 від 20 березня 2013 року. Відповідно до пункту 5.11. Правил, які оприлюднені на сайті банку та доступні для ознайомлення, зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається. Як вбачається з договору банківського вкладу №009-21061-180215 від 18.02.2015, в ньому містяться посилання на вищезазначені Правила та джерело їх оприлюднення, а тому ці Правила є обов'язковими для позивача, а їх порушення тягне певні наслідки.

Діючими законодавчими актами також не передбачено перерахування коштів з одного депозитного рахунку особи на депозитний рахунок іншої особи. На вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті фізичної особи - резидента можуть зараховуватись: готівкова валюта внесена/переказана власником рахунку; валюта, перерахована з власного поточного або власного вкладного (депозитного) рахунку в іноземній валюті; кошти, перераховані з поточного рахунку іншої фізичної особи, якщо це передбачено договором банківського вкладу. З вкладного (депозитного) рахунку фізичної особи - резидента в іноземній валюті за розпорядженням вкладника або за його дорученням кошти повертаються шляхом: виплати готівкою; виплати платіжними документами; перерахування на власний поточний або власний вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті (п. 10.19, 10.20 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою Постановою НБУ від 12.11.2003 № 492). Пунктом 3.2 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затверджене Постановою НБУ від 03.12.2003, № 516 передбачено, що грошові кошти на вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб можуть бути внесені готівкою, перераховані з іншого вкладного (депозитного) рахунку або поточного рахунку і повертаються банками готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок.

Посилання відповідача на приписи Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного ОСОБА_4 України від 1 червня 2011 року №174, суд вважає помилковими, оскільки сторони не заперечують того факту, що приймання або видачу готівки в даному випадку не здійснювалось, тому будь-які касові операцій не проводились.

За змістом п. 4 ч. 2 ст. 37 Закон №4452 уповноваженій особі, серед іншого, надано право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. Той факт, що в повідомленні про нікчемність правочину від 23.09.15 не було детально розписано підстав, за якими визнано договір банківського вкладу нікчемним, на думку суду, є недоліком, але дане повідомлення позивачем не оскаржується, тому правової оцінки повідомленню суд не дає.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Дельта Банк ОСОБА_2 доведена законність своїх дій щодо призначення перевірки правочину, видачі наказу про застосування наслідків нікчемності правочину, здійснення повідомлення позивача про нікчемність договору банківського вкладу, тобто вчинено дії на підставі та в межах, встановлених Законом № 4452-У1.

Суд встановив, що відповідач не приймав рішень про визнання нікчемним спірного договору, як про те стверджує позивач. Натомість, вважаючи договір нікчемним в силу закону, розглянувши рекомендації комісії по перевірці договорів, відповідач вирішив застосувати відповідні наслідки нікчемності договору шляхом прийняття наказу № 813 від 16.09.15. З огляду на це, відповідна позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи ФГВФО про визнання нікчемним договору банківського вкладу задоволенню не підлягає, оскільки такого конкретного рішення відповідач не приймав, а порушень законодавства або перевищення компетенції відповідачем при прийнятті наказу № 813 від 16.09.15 та вчиненні дій по застосуванню наслідків визнання договору нікчемним суд при розгляді справи не встановив. Що стосується протоколу комісії з перевірки вкладів фізичних осіб від 15.09.2015 , то даний протокол має рекомендаційний характер та не є обов'язковим для сторін, не породжує для позивача ніяких обов'язків та не порушує його охоронювані законом права та інтереси.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, натомість відповідач, як суб'єкт владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність власних дій, що є предметом оскарження позивачем.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу № 009-21061-180215 від 18.02.15 та зобовязання відповідача подати до ФГВФО додаткову інформацію стосовно позивача як вкладника, що має право на відшкодування коштів за рахунок ФГВФО, які є похідними від позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення відповідача.

Оскільки адміністративний позов задоволенню не підлягає, то судові витрати позивачу не відшкодовуються.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Відмовити в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта банк" ОСОБА_2, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонду гарантування вкладів фізи,чних осіб про визнання протиправним рішення про визнання нікчемним договору банківського вкладу, укладеного між ПАТ "Дельта банк" та ОСОБА_1 та про зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта банк" ОСОБА_2 вчинити певні дії.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 9.4