Справа № 2-а-4374/10
Суддя: Шелєхова Г. В.
Дата ухвалення: 2010-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4374/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2010 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого - судді Шелєхової Г. В. розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми про зобов'язання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії як дитині війни,

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що належить до соціальної категорії «Дитина війни» і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01. 01.2006 року має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Законами України « Про державний бюджет на 2006 рік» та «Про Державний бюджет на 2007 рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена. Однак рішення Конституційного Суду України № б-рп/2007 від 09 липня 2007 року окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якими була зупинена дія положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни», на підставі яких, повинна бути нарахована соціальна допомога, визнані такими, що не відповідають Конституції України та є неконституційними. Законом «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 25.12.2008 року № 835-УІ не передбачено зупинення на 2009 рік дії положень . 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Проте, відповідач не здійснив нарахування та виплату зазначеного підвищення до пенсії в розмірі, передбаченому Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Просить зобов'язати відповідача нарахувати на його користь недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2009 рік підвищення за період з січня по листопад в сумі 1305 грн. 60 коп.

Від відповідача надійшли заперечення на позов, в яких він просить суд з задоволенні позову відмовити. В обґрунтування свої заперечень зазначив ,що Згідно з чинним законодавством та Положенням про Пенсійний фонд України ,його територіальні органи здійснюють виплату пенсій громадянам ,які призначені відповідно до Законів України, які регламентують пенсійне забезпечення, зокрема : Закону України від 09. 07. 2003 р. № 1058 ІУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» Закону України від 05. 11. 1991 р. № 1788 «Про пенсійне забезпечення та деяких спеціальних законів. Пункт 9 Положення про пенсійний фонд України передбачає вичерпний перелік напрямків використання коштів Пенсійного фонду України, які використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають. З прийняттям Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення та виплати підвищення до пенсії в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни ,тобто в розмірі 10 % прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність П. 8 постанови КМУ від 28. 05. 2009 р. № 530 встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання підвищення проводиться з 01. 10. 2008 р. у розмірі 49.80 грн. Саме в такому розмірі управлінням і були проведені такі виплати позивачу в 2009 році. Також посилається на те, що мінімальний розмір пенсій за віком, установлений в абзаці першому частини першої ст. 28 Закону України від 09. 07. 2003 р. № 1058 ІУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»на правовідносини,що виникають на підставі інших законів, крім цього Закону ,не поширюється. Механізм вирахування мінімальної пенсії за віком, на 30 відсотків якої мають підвищуватися дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога,б що виплачується замість пенсії, відсутній. Крім того, відповідач наполягає на відмові в задоволенні позову через пропущення позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом ,визначеного ст.. 99 КАС України.

Від позивача та відповідача надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності в звязку з чим розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, що відповідає положенням ч. З ст. 122 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач має статус «Дитини війни» відповідно до ст.. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що підтверджується копією його пенсійного посвідчення та довідкою управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради на а. с. 6- 7.

Відповідно до пункту 41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в наступній редакції: Дітям війни» (крім тих ,на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги ,що виплачується замість пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки ,встановленої для учасників війни, тобто в розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення проводиться за їх вибором згідно з одним із законів. З 01. 01. 2008 року позивачу було нараховане та виплачувалось зазначене підвищення відповідно до встановленого розміру, що підтверджується довідкою управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про знесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, як: виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними.

Таким чином, на підставі приписів ч.2 ст.152 Конституції України відповідач з 22.05.2008 року повинний був діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про державний бюджет на 2009 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинено. Відповідно до ч. 2 ст. 54 Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік» розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом ,та нормативно правовоми актами Кабінету Міністрів України.

Відповідним Законом ,який встановлює доплату до пенсії дітям війни, як зазначалося вище ,є Закон України «Про соціальний захист дітей війни». Таким чином, територіальні органи Пенсійного фонду України у 2009 році повинні діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Посилання відповідача на те ,що з 22. 05. 2008 року постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28. 05. 2008 року визначені інші розміри надбавки до пенсії особам ,які мають статус «Дитини війни», суд не може прийняти до уваги, оскільки усі підзаконні нормативно- правові акти мають відповідати Конституції України та Законам України, а в разі їх невідповідності Законам чи Конституції мають застосовуватися відповідні положення закріплені в Законі.

Також суд зважає за необхідне зауважити ,що Конституцією України закріплено ,що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно- правові акти приймаються на основі Конституції України та Законом України.

З урахуванням положень ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачу підвищення до пенсії виходячи з мінімальної пенсії за віком, з урахуванням отриманих ним сум, в наступному розмірі: січень жовтень -498х30% =149.40 грн; листопад -573х30%=171 грн. 90 коп. З урахуванням отриманих сум підвищення до пенсії за вказаний період, а саме в 2009 році позивач отримував підвищення до пенсії в розмірі 49.80 грн. щомісячно, різниця між виплаченою та не нарахованою, невиплаченою сумою підвищення до пенсії складає 1118 грн. 10 коп.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені,крім випадків ,передбачених Конституцією України.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності ,суперечливості чи відсутності законодавства, які регулює спірні правовідносини.

Таким чином доводи відповідача в частині неврегульованості і на законодавчому рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою для їх не здійснення або відмови в задоволенні позову.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком ,з якої необхідно рахувати підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30 % суд приходить до наступних висновків.

Сторонами по справі не заперечується той факт ,що позивач відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами ,передбаченими ст.. 28 Закону України» «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ,іншого нормативно правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір ,не має.

Доводи відповідача про відсутність механізму реалізації ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не можуть бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01. 03. 2002 року за №121/2001 та здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином ,обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача ,передбаченої ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» покладено на управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми за місцем проживання позивача.

Крім того, суд зважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії.

Ст. 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином ,держава взяла на себе забовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч. 1 ст. 46 Конституції України громадян України громадяни мають право на соціальний захист ,що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України» Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян ,які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно абз. 1 п. 1 Положення на Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади. Відповідно до зазначеного положення на Пенсійний фонд України покладене обовязок щодо призначення пенсії; підготовки документів для її виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій. Пунктом 1.1. Положення про управління Пенсійного України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30. 04. 2002 року за № 8-2 управління Пенсійного фонду України у районах ,містах і районах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі ,що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України та мають завданням забезпечення призначення та виплати пенсії.

Отже обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії, яка передбачена Законом України«Про соціальний захист дітей війни», покладено саме на органи Пенсійного фонду України.

Враховуючи ,що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади Пенсійний фонд України, яка діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд зважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причин.

Виходячи с системного аналізу приписів Конституції України та наведених нормативно правових актів, суд вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів, як на обґрунтування правомірності невиконання своїх обовязків перед позивачем.

Крім того відповідачем в порушення ч. 2 ст. 71 КАС України не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Отже відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобовязань або невиконання іншим органом виконавчої влади свого обовязку щодо виділення коштів на здійснення позивачу виплат, гарантованих йому Конституцією України, не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльність відповідача.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо пропущення строку звернення до суду з позовом, так як відповідно до ст.. 99 КАС України, цей строк позивачем не пропущено.

З огляду на встановлені факти та положення законів суд вважає, що права позивача порушені, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та необхідно зобовязати управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за 2009 рік з 01 січня 2009 року по 30 листопада 2009 року з врахуванням проведених виплат.

Більш того ,виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне , на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду Україна в Зарічному районі м. Суми,по невиконанню приписів статті 6 України«Про соціальний захист дітей війни», з 09 липня 2007 року, яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії.

Керуючись ст.ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 1, З, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 року, Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік»,ст. ст. 7-9, 11, 69-71,159, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року з врахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанову суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м.Суми, шляхом подачі в десятиденний строк з дня її складання в повному обсягу заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсягу.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г. В. Шелєхова