Справа № 2-а-918/10
Суддя: Косар А. І.
Дата ухвалення: 2010-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Краснопільський районний суд Сумської області
Справа № 2-а-918/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2010 року смт.Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області в особі судді Косар А.І., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області про перерахунок розміру державної та додаткової пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2010 р. позивач, ОСОБА_1, подала позов проти відповідача, управління пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області (далі по тексту - УПФУ в Краснопільському районі Сумської області) у звязку з порушенням ним нарахування та виплати їй державної та додаткової пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796- XII «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і просила зобов'язати УПФУ в Краснопільському районі Сумської області провести з 01.04.2003 року по 31.08.2010 року перерахунок її пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком виходячи зі встановленого розміру мінімальної пенсії за віком.

25 жовтня 2010 р. відкрито провадження.

Відповідач надав заперечення на позов, в яких просив суд в задоволенні позову відмовити за пропуском строку звернення до суду. Також вважав, що виплати позивачу здійснював відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у порядку визначеному Постановами Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року №1 та від 16.07.2008 р. № 654.

Відповідно до ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе застосувати в адміністративній справі скорочене провадження, оскільки вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обовязків третіх осіб і розглянути справу одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Положення закону, якими суд керувався і на підставі яких задоволено позов:

статей 8, 19, 22, 46, 124, 129, 152 Конституції України;

- статей 50, 53-54, ч. З ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- Постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" від 03 січня 2002 року №1;

- Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 р. № 654 «Про підвищення рівня пенсійного

забезпечення громадян»;

рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. за №10-рп/2008 року;

ст.ст.5, 10, 28, 81 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

- Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік

- Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких

законодавчих актів України»;

- Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини»; Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

-ст.1 Протоколу №1 до Конвенції;

- Оглядового листа Вищого адміністративного суду України від 14.08.2008 року №1406/100/13- 08 "Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення" (за результатами справ, розглянутих Вищим адміністративним судом України у касаційному порядку);

-ст.2, ч.2 ст.5, ч.1 ст.94, статей 158- 159, ч. 3 ст. 183-2 та ч. 1 ст. 256 КАС України.

З наданих сторонами письмових доказів вбачається, що позивач ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає в с. В.Рибиця Краснопільського району Сумської області, є особою, що потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи. Положенням статті 14 Закону України « Про статус і

соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" її віднесене до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, внаслідок захворювання, пов'язаного від наслідків аварії на ЧАЕС, її визнано інвалідом III групи і отримує пенсію в розмір фактичних збитків відповідно до Закону"№ 796-ХІІ. Вперше пенсія була призначена по інвалідності 5 групи згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 30.10. 2001 року у послідуючому відповідно до довідки МСЕК серія АЖ № 004122 зроблено продовження виплати пенсії по з групі інвалідності з 01.11.2002 р. по 30.11.2003 р. 14 травня 2003 року за заявою ОСОБА_1 та довідки МСЕК про встановлення інвалідності з 12 травня 2003 року по 31 травня 2006 року призначено пенсію по інвалідності 3 групи внаслідок захворювання, пов'язаного від наслідків аварії на ЧАЕС, у послідуючому з 01.06.2006 р. по 31.05.2009 р. та з 01.06.2009 р. по 01.05.2012р. продовжено виплату пенсії по третій групі інвалідності. Встановлені обставини справи підтверджуються копією посвідчення особи, яка постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи серія А № 411878 виданого Сумською облдержадміністрацією 23 травня 2003 року та вкладкою № 612951 с до зазначеного посвідчення потерпілої особи від Чорнобильської катастрофи, довідками МСЕК, експертним висновком, довідкою УПФУ в Краснопільському райок Сумської області та матеріалами пенсійної справи /ас. 4, 6-7, 14-16, 22- 27/.

Оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону № 796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 111 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону № 796-ХІІ в усіх випадках розмір пенсій для інваліді» III групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч.2 ст.46 Конституції України).

Відповідно до ст.53 цього Закону додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю виплачується в повному обсязі незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 Закону №796-ХП, а також розмір додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, особам віднесеним до 1, 2, З, 4 категорії. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Ч.4 статті 54 Закону гласить, що особам, віднесеним до 1 категорії, у всіх випадках розмір пенсії для інвалідів III групи, щодо яких встановлено причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до статті 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виключно даним Законом визначається розмір мінімальної пенсії за віком, яка відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В період з 14.05.2003 року позивачу виплачувалася державна пенсія та щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, розмір яких відповідач визначав не виходячи з мінімальної пенсії, встановленої Законом, а згідно з Постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" від 03 січня 2002 року №1 виходячи з базової величини 19,91 грн.

З 01.07.2008 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 р. № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», а ПКМ № 1 від 03.01.02 втратила чинність, якою установлено починаючи з 01 липня 2008 року доплату окремим категоріям осіб з тим, щоб їх пенсії (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсій за особливі заслуги перед Україною, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством) досягали розмірів в учасників ліквідації наслідків на Чорнобильській АЄС у 1987 - 1990 роках та осіб,евакуйованих у 1986 році із зони відчуження у інвалідів III групи 760 гривень.

28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», відповідно до пункту 4 якої встановлено, що особам,

які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю відповідно до Закону № 796-ХІІ виплачується у розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, тим, що належать до категорії 1 інвалідам III групи - 15 відсотків.

Пунктом 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01 січня 2008 року, внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»:

текст ст. 50 Закону викладено у такій редакції: «Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам І групи - ЗО процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність»;

текст ст. 54 Закону викладено у такій редакції: «У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по І групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження: по І групі інвалідності - 160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: по І групі інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; дітям-інвалідам - 70 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Конституційний Суд України своїм рішенням №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року по справі №1-28/2008 року, керуючись статтями 147,150,152 Конституції України та статтями 45,51,61, 63,65 Закону України "Про Конституційний Суд України", вирішив: пункт 2 визнати таким, що не відповідають Конституції України і є неконституційним положення пункт 28 розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів» яким внесено зміни до статей 50, 54 та 67 Закону України №796-ХП "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пункт 6 рішення Конституційного Суду в цих справах мають преюдиціальне значення для суддів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дій положення статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Пункт 7 рішення Конституційного Суду є обов'язковим до виконання на території України, остаточним, і не може бути оскаржене.

Відповідач усупереч ст.ст.50, 54 та 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не проводив та не проводить перерахунок пенсії позивача в розмірі встановленому ст. 54 та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю встановлену ст.50 вищезгаданого Закону, яка передбачає, що пенсія для інваліда 3 групи 1 категорії не може бути меншою 6 мінімальних пенсій за віком.

Крім того, слід звернути увагу на Оглядовий лист Вищого адміністративного суду України від 14.08.2008 року №1406/100/13-08 "Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення" (за результатами справ, розглянутих Вищим адміністративним судом України у касаційному порядку), яким встановлено, що виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС застосуванню підлягають ч.1 ст. 50 та ч.4.ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Постанова Кабінету Міністрів "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат

окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" від 3 січня 2002 року №1, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Згідно з положеннями Ч.4 СТ.9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правовового акта Конституції України, Закону Україні міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня -470 гривень, з 1 квітня - 481 гривень, з 1 липня - 482 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень.

Згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" прожиткові мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 401 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень.

Отже, розмір пенсії позивача по справі разом з додатковою пенсією за шкоду заподіяну здоровю має бути та повинна була бути значно вищою аніж нарахована та нараховувалась відповідачем, як це і вбачається із довідки, яку надано відповідачем /ас. 22/.

Таким чином, відмова управління пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумські області щодо перерахунку пенсії позивача по справі з урахуванням ст.50, 54 та 67 Закону №796-ХП є протиправною, такою, що ущемляє його права та суперечить Конституції та законам України.

Крім того, згідно п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосуванні практики Європейського Суду з прав людини» суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського Суду, як джерело права.

Відповідно до ст.1 Протоколу №1 до Конвенції: «Кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Також слід звернути увагу, що із положень ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вбачається що не отримані з вини відповідача недоплачені суми пенсій виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком і строк давності на нього не поширюється.

Виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають частковому задоволенню з 14 травня 2003 року з дати встановлення інвалідності.

Позивачем зазначений період перерахунку відповідних виплат по 31.08.2010 р., між тим, виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, суд вважає необхідним, на підставі ч.2 ст. 11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та зобовязати відповідача здійснити перерахунок до дня постановлення рішення у справі, тобто до 10 листопада 2010 року.

З огляду на положення статей 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, у адміністративного суду є наявними правові підстави для визнання дій ОСОБА_2 пенсійного фонду в Краснопільському районі Сумської області протиправними.

З огляду на викладене суд не взяв до уваги заперечення відповідача, в яких останній наголошував на положеннях частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50 та 54 Закону № 796-ХП.

Відповідно до ст. 256 КАС України допустити негайне виконання рішення.

Відповідно до ст. 267 КАС України зобовязати субєкта владних повноважень подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 21, 94, 105, 158- 159, 162 - 163,183-2, 256, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області по нарахуванню та виплаті державної та додаткової пенсії ОСОБА_1 за період з 14 травня 2003 року по 10 листопада 2010 року.

Зобовязати управління пенсійного фонду України у Краснопільському районі Сумської області здійснити перерахунок ОСОБА_1 державної пенсії відповідно до вимог ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі не меншому 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру пенсії за віком, визначеному ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 14 травня 2003 року по 10 листопада 2010 року з урахуванням фактичних виплат.

Зобовязати управління пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області здійснити перерахунок ОСОБА_1 додаткової пенсії відповідно до вимог ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи « у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком , виходячи з розміру пенсії за віком, визначеному ст. 28 Закону України « Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 14 травня 2003 року по 10 листопада 2010 року з урахуванням фактичних виплат.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Обовязок відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області виконати постанову негайно.

У строк до 10 грудня 2010 року відповідачу - субєкту владних повноважень подати до суду звіт про виконання постанови ( перебіг цього строку починається з дня одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

За наслідками розгляду звіту субєкта владних повноважень про виконання постанови суду або у разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту та накласти на винну посадову особу, відповідальну за виконання постанови, штраф у розмірі від ста до трьохсот мінімальних заробітних плат.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Косар