Справа № 2-а/389/60/15
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2016-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2016 року справа № 2-а/389/60/15

провадження № 2-іс/811/11/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді - Жука Р.В., судді Притули К.М., судді Момонт Г.М. за участю секретаря Бондар Я.Г. та представників:

позивача: ОСОБА_1,

представників

позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача-1: не зявився

відповідача-2 ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до відповідача-1 відповідача-2 Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Кіровоградській області Державної архітектурно - будівельної інспекції України
провизнання нечинним та скасування припису, визнання незаконною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Кіровоградській області про скасування припису №126/2015-зн від 25.06.2015 року та постанови у справі про адміністративне правопорушення №142/2015-зн від 26.06.2015 року винесених Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у України в Кіровоградській області.

Ухвалою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.08.2015 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

Ухвалою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.09.2015 року залучено до участі у справі як другого відповідача - Державну архітектурно - будівельну інспекцію України.

Відповідно до ухвали Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.10.2015 року справу передано на розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Справа надійшла до Кіровоградського окружного адміністративного суду та у відповідності до вимог ст. 15? КАС України справу передано на розгляд судді Жуку Р.В.

Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначала, що 24 червня 2015 року Головним державним інспектором Управління ДАБІ у Кіровоградській області Сидоренко В.В. складено Акт №505/2015-Зн перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Перевіркою достовірності наведених даних у поданій декларації про початок виконання будівельних робіт встановлені порушення. Зокрема, позивачеві ставиться в вину проведення підготовчих та будівельних робіт, які виконується без повідомлення, реєстрації декларації про початок й виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт від 24 червня 2015 року.

24 червня 2015 року відповідачем складено протокол №139/2015-Зн про виявлення порушення, відповідальність за які встановлена ч.7 ст.96 КУпАП.

25 червня 2015 року відповідачем складено Припис №126/2015-3н про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

26 червня 2015 року уповноваженою особою відповідача винесено Постанову №142/2015-Зн по справі про адміністративне правопорушення та стягнуто штраф у розмірі 8500 грн.

Позивач вважає, що припис підлягає скасуванню як нечинний, а постанову незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм права.

У судовому засіданні представники позивачки підтримали вимоги адміністративного позову і просили суд його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов та зазначив, що Інспекція діяла в межах та у спосіб передбачений законодавством. Під час проведення перевірки та винесення постанови посадовими особами Управління вчинено дії з чітким дотриманням процесуальних норм та відповідно до виявлених правопорушень, тому правові підстави для задоволення позову відсутні.

Дослідивши подані документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.06.2015 року на адресу відповідача надійшла декларація вх. № 1011-1.20/1/3/4/2088 від 19 червня 2015 року про початок виконання робіт щодо будівництва - „Реконструкції не житлового приміщення будівлі аптеки №170 під магазин по продажу змішаної групи товарів по вул. Петровського, 5 а м. Знам'янка Кіровоградської області".

На підставі наказу від 05.01.2015 №1 та на виконання п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 (далі - Порядок), керівником Управління видано направлення для проведення позапланової перевірки №509 від 23.06.2015 року, за адресою по вул. Петровського буд. 5 у м. Знам'янка Кіровоградської області (а.с.47-48).

За результатами проведеної перевірки, посадовою особою відповідача 24.06.2015 року складено акт №505/2015-Зн та протокол про адміністративне правопорушення №139/2015-Зн (а.с.14, 49).

В зазначеному акті зафіксовано, що ОСОБА_1 як замовником виконання вказаних робіт розпочато реконструкцію вказаного об'єкту без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням ст.ст.34 та 36 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності".

Крім того, за результатами проведеної перевірки відповідачем 24 червня 2015 року винесено припис №126/2015-3н про усунення виявлених під час перевірки порушень містобудівного законодавства і зафіксованих в акті перевірки. Зобовязано позивача зупинити підготовчі та будівельні роботи (а.с.15).

За результатами розгляду вказаних матеріалів перевірки, Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Кіровоградській області 26.06.2015 винесено постанову № 142/2015-Зн про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП та накладено штраф в межах санкції 8500 грн. (а.с.17).

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог, відповідним доводам позивача та висновкам відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно вимог ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п.п.1,3 частини 3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Так, правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі - Закон №3038-VI).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.41 Закону №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно вимог п.2 ч.1 ст.34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Частиною 2 даної статті Закону № 3038-VI визначено, що зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону № 3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Приписами ч.8 ст.36 Закону № 3038-VI зазначено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Положеннями ч.І ст. 39 Закону № 3038-VI установлено, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

В судовому засіданні та в позовній заяві позивачка зазначила, що вже притягувалася до відповідальності за дане порушення. Так, у 2008 році вона придбала 1/3 частину приміщення за адресою по вул. Петровського буд. 5 у м. Знам'янка, а іншу частину в подальшому орендувала.

25 липня 2008 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області проведена перевірка за результатами якої складено акт. На підставі зазначеного акту винесено припис та притягнуто до відповідальності за виконання будівельних робіт без дозволу на підставі ч. З ст.96 КУпАП.

Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що вона не може бути двічі притягнена до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення та зазначає наступне.

У 2008 році виявлено порушення норм Закону України „Про планування і забудову територій" та Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області накладено стягнення за виконання будівельних робіт без дозволу.

Постановою, яка є предметом оскарження у даній справі позивача притягнуто до відповідальності за порушення ст.ст.34 та 36 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" та накладено штраф постановою, винесеною Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області.

Тобто, має місце відмінність правопорушень та прийняття рішення про притягнення до відповідальності (винесення постанови) різними органами державної влади.

Разом з тим, позивачка пояснила колегії суддів, що після перевірки в 2008 році, здійснювала розроблення та затвердження проектної документації для отримання дозволу на виконання будівельних робіт зазначеному в приписі від 25 липня 2008 року та переведення у відповідність до норм законодавства проведену реконструкцію.

Проте, документи необхідні для отримання дозволу на виконання будівельних робіт відповідно до Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт (яке діяло на час перевірки) позивачка до Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області не подавала та відповідний дозвіл не отримувала.

При цьому, позивачка зазначила, що іншу частину вже реконструйованого приміщення вона придбала з аукціону у 2014 році.

В судовому засіданні позивачка не змогла пояснити суду, чому вона звернулася до відповідача з декларацією про початок виконання робіт щодо будівництва - „Реконструкції не житлового приміщення" лише 19 червня 2015 року.

Щодо тверджень представника позивачки про те, що підстав для проведення позапланової перевірки не існувало, оскільки позивачці протягом трьох місяців з дня подання декларації не надано належних документів на проведення перевірки.

В судовому засіданні представники не пояснили, які саме належні документи не надані на проведення перевірки.

Суд зазначає, що процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року.

Так, вищезазначеним Порядком не передбачено надання чи вручення будь-яких документів, які дають підстави для проведення позапланової перевірки.

Пунктом 7 Порядку визначено, що на посадову особу покладено лише обов'язок пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в позові зазначено, що така вимога посадовою особою відповідача - ОСОБА_5 була виконана.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вказаним Порядком не передбачено проведення позапланової перевірки з обовязковою участю суб'єкта містобудівної діяльності або його представника. Тому, дані твердження представника позивача є надуманими.

Разом з тим, суд з матеріалів справи вбачає, що під час проведення позапланової перевірки 25 червня 2015 року проводилися будівельні роботи до отримання декларації про початок будівельних робіт та підтверджується актом, матеріалами фото фіксації (а.с.49-50).

Позивачка в судовому засіданні та в позовній заяві данні обставини не заперечувала пояснивши, що мало місце проведення ремонтних робіт, оскільки зафіксоване вікно було вибито під час крадіжки, а іншого способу як закласти вікно не було.

Проте, будь-яких доказів щодо вчиненої крадіжки з пошкодженням вікна (постанова про порушення кримінального провадження, довідка з ОВС, тощо) позивачка суду не надала.

Також суд вважає безпідставними посилання позивачки на те, що перевірці підлягають лише обєкти архітектури, які за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належать до IV і V категорії складності, зазначає наступне.

Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 визначена процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, при цьому зазначена процедура передбачена для усіх заходів державного архітектурного контролю незалежно від категорії складності перевіряє мого обєкта. Виняток становить лише здійснення заходів, спрямованих на дотримання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаної з будівництвом обєкта архітектури, оскільки в такому разі зазначений обєкт за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання повинен належати до IV і V категорії складності.

З огляду на встановлені фактичні обставини суд зауважує, що п. 17 Порядку визначено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання.

Таким чином, відповідачем правомірно винесено оскаржуваний припис №126/2015-Зн від 25.06.2015 року.

Приписами ч.7 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п'ятдесяти до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт вчинення правопорушення підтверджується матеріалами справи та не спростовано позивачем.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що субєктом владних повноважень доведено правомірність прийнятих оскаржуваних припису та постанови, а відтак позовні вимоги та доводи позивачки є безпідставними і такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, тому задоволенню не підлягають.

На підставі п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд дійшов висновку, що оскаржувані дії відповідачем вчинені із дотриманням усіх зазначених принципів, а тому є законними і правомірними.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

В звязку з відсутністю документально підтверджених судових витрат зі сторони - суб'єкта владних повноважень, судові витрати з іншої сторони присудженню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України

Головуючий суддя Р.В. Жук

Суддя К.М. Притула

Суддя Г.М. Момонт