Справа № 806/17/16
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року м.Житомир справа № 806/17/16

час прийняття: 13 год. 00 хв. категорія 8.3.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

секретаря судового засідання Гуменюка А.Ю.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства фірма "Санітас" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 27.11.2015 р. №,

встановив:

Приватне підприємство фірма "Санітас" (надалі - ППФ "Санітас") звернулось до суду з позовом в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 27 листопада 2015 року № НОМЕР_1, прийняте на підставі акту перевірки № 2179/15-03 від 12 листопада 2015 року. Зазначає, що вказане рішення було прийняте відповідачем за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток, визначеного п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, яким позивачу нараховано штраф у розмірі 10% у сумі 76007,52 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на підставі рішення власника підприємства про виплату дивідендів від 13 листопада 2013 року було виплачено дивіденди в розмірі 4001594,18 грн., згідно платіжного доручення № 416 від 19 листопада 2013 року та платіжного доручення в іноземній валюті № 417 від 19 листопада 2013 року. В зв'язку з цим, керуючись п.153.3.2 Податкового кодексу України, 19 листопада 2013 року підприємством було сплачено авансовий внесок з податку на прибуток в сумі 760310,00 грн. при одночасній виплаті дивідендів. Підстав для нарахування авансового внеску на рахунок податку на прибуток у позивача не було, оскільки відповідно до класифікації доходів бюджету сплата авансових внесків з податку на прибуток має свій окремий код, відмінний від основного платежу з податку на прибуток. В свою чергу, авансовий внесок з податку на прибуток був сплачений в порядку та строки, передбачені податковим законодавством, а тому відповідач неправомірно самостійно здійснив перерахування коштів позивача в сумі 760310,00 грн. сплачених на рахунок авансових внесків, на рахунок податку на прибуток, чим штучно створив заборгованість зі сплати авансових внесків, що потягло за собою протиправне нарахування штрафних санкцій за порушення термінів сплати грошового зобов'язання з авансового внеску з податку на прибуток. З таких підстав оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм діючого законодавства, є незаконним і підлягає скасуванню.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити з підстав, що викладені у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с.38).

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ППФ Санітас зареєстроване як юридична особа, ідентифікаційний код 22065477 згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.11) та перебуває на обліку в Житомирській ОДПІ, як платник податків.

Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток ППФ "Санітас" за 2013 рік, про що складено акт від 12 листопада 2015 року № 2179/15-03 ( а.с.10-11).

Перевіркою встановлено, що платником порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, визначених п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

За результатами перевірки Житомирською ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області 27 листопада 2015 року винесено податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 76007,52 грн. (у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу) (а.с. 8).

Суд погоджується з твердженням позивача щодо неправомірності прийняття оскаржуваного рішення податковим органом, з огляду на наступні встановлені судом обставини справи та законодавче врегулювання спірних правовідносин.

ППФ "Санітас" на підставі рішення власника підприємства про виплату дивідендів від 13 листопада 2013 року було виплачено дивіденди в розмірі 4001594,18 грн., згідно платіжного доручення № 416 від 19 листопада 2013 року та платіжного доручення в іноземній валюті № 417 від 19 листопада 2013 року (а.с.17-18). В зв'язку з цим, 19 листопада 2013 року підприємством було сплачено авансовий внесок з податку на прибуток в сумі 760310,00 грн. при одночасній виплаті дивідендів. Сплата авансового внеску з податку на прибуток у зв'язку з виплатою дивідендів підтверджується платіжним дорученням № 418 від 19 листопада 2013 року на суму 760310,00 грн.

Суд звертає увагу, що факт сплати ППФ "Санітас" авансового внеску з податку на прибуток у зв'язку з виплатою дивідендів на підставі платіжного доручення № 418 від 19 листопада 2013 року в сумі 760310,00 грн. підтверджується встановленими обставинами у справі № 806/566/15 за позовом ППФ "Санітас" до Житомирської ОДПІ ГУ МФС у Житомирській області про визнання неправомірним нарахування заборгованості по авансовим внескам з податку на прибуток. Так, постановою суду від 08 квітня 2015 року (а.с.20-27), яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року, зокрема, встановлено, що ППФ Санітас на підставі пункту 57.1 статті 57 та пункту 2 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України було розраховано на 2013 рік платіж за щомісячними авансовими внесками з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 458740,00 грн., в тому числі за січень-лютий 2013 року по 31800,00 грн., за березень-грудень 2013 року по 39514,00 грн., що було відображено у Рядку 13.7 додатка ЗП до Рядка 13 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 року. Нараховані протягом 2013 року щомісячні авансові внески з податку на прибуток в сумі 408792 грн. були сплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями та виписками банку по особовому рахунку.

20 лютого 2014 року ППФ Санітас було подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (річна) №6. Відповідно до Додатку ЗП до рядка 13 податкової декларації з податку на прибуток підприємства сума нарахованого авансового внеску з податку на прибуток відповідно до пункту 57.1 статті 57 глави 4 Розділу ІІ Податкового кодексу України становить 458740 грн. 00 коп. (Рядок 13 Декларації) та сума нарахованого авансового внеску у звязку із виплатою дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України становить 760303 грн. 00 коп. (Рядок 20 Декларації).

Таким чином, переплата по авансових внесках з податку на прибуток становить 852215 грн. 00 коп., в тому числі по авансових внесках сплачених протягом 2013 року помісячно 91912 грн. 00 коп., та авансовий внесок у звязку з виплатою дивідендів 760303 грн. 00 коп.

Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Спірне податкове повідомлення-рішення було винесено податковим органом на підставі акту камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток від 12.11.2015 року № 2179/15-03. В акті зазначено, що граничний термін сплати самостійно визначеного платником податків грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 760303,00 грн. становив 11 березня 2014 року; дата сплати: перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший - 21 березня 2014 року, згідно платіжного доручення № 283; кількість днів затримки сплати -10 (а.с.11).

В судовому засіданні представник податкового органу пояснила, що затримка сплати виникла у зв"язку із перерахуванням коштів з одного бюджетного рахунку на інший за заявою ППФ "Санітас" від 20 січня 2014 року №17 (а.с.48).

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань регулюються ст. 43 Податкового кодексу України.

Так, ст. 43 Податкового кодексу України визначено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Представники позивача заперечили щодо направлення на адресу податкового органу заяви про перерахування сплачених самостійно визначених платежів з податку на прибуток у зв'язку з виплатою дивідендів.

Судом встановлено, що листом №17 від 20 січня 2014 року (Додаток ло податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік) (а.с.48), адресованому начальнику Житомирської ОДПІ, ППФ "Санітас" просить згідно п.57.1 Податкового кодексу України суму сплаченого авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів в сумі 760310,00 грн. зарахувати у зменшення авансових внесків визначених цим пунктом у наступних звітних місяцях. Питання щодо перерахування коштів на інший бюджетний рахунок позивачем не ставилось.

Зазначене свідчить не на користь правомірності дій відповідача, що виразились у самостійному перерахуванні спірних коштів позивача, без дотримання процедури, передбаченої ст. 43 Податкового кодексу України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд також виходить з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

В силу вимог пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Абзацом першим пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Абзацом четвертим пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Абзацами одинадцятим та дванадцятим пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що у складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань. При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно.

Пунктом 2 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України передбачено, що платники податку на прибуток підприємств, які починаючи з 2013 року подають річну податкову декларацію відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу, сплачують у січні - лютому 2013 року авансовий внесок з цього податку.

Згідно з абзацом чотирнадцятим пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, податкова декларація та розрахунок щомісячних авансових внесків за базовий звітний (податковий) рік подаються протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Підпунктом 153.3.2 пункту 153.2 статті 153 Податкового кодексу України, у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що крім випадків, передбачених підпунктом 153.3.5 цього пункту, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку в розмірі ставки, встановленої пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, нарахованої на суму дивідендів, що фактично виплачуються, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналіз норм законодавства та встановлені обставини справи свідчать, що позивач діяв правомірно, не порушив граничні строки сплати авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів, а безпідставне самостійне перерахування коштів контролюючим органом в сумі 760310,00 грн. з рахунку авансових внесків позивача на рахунок податку на прибуток вказує на штучне створення заборгованості підприємства зі сплати авансових внесків.

На підставі викладеного, та з урахуванням того, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав належних доказів правомірності своїх дій, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та скасовує податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 27.11.2015 року №, яким позивачу нараховано штраф у розмірі 10% у сумі 76007,52 грн.

Керуючись ст.ст.158-163, 186, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 27.11.2015 року №.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 27 січня 2016 р.