Справа № 802/4113/15-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 січня 2016 р. Справа № 802/4113/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області

до: Управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (далі- позивач, УДМС у Вінницькій області) до Управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі відповідач) області про визнання протиправним та скасування постанов.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю постанов відповідача про накладення штрафу та стягнення виконавчого збору за несвоєчасне виконання рішення суду у виконавчому провадженні № №49516885.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений адміністративний позов та наголошував на тому, що оскаржувані постанови не можуть визнаватися правомірними, а тому просив суд адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення адміністративного позову та просила відмовити у його задоволенні, зазначаючи, що позивачем рішення суду не виконано в повному обсязі без поважних причин, а саме позивач повинен був прийняти та оформити документи ОСОБА_3 для оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і розглянути питання, щодо оформлення та видачі ОСОБА_3, паспорта громадянина України для виїзду за кордон виключно на підставі документів, перелік яких визначений правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, оцінивши інші докази, зібрані та досліджені під час розгляду справи, суд доходить висновку, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Судом встановлено, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_3 до до Тульчинського районного сектору Державної міграційної служби у Вінницькій області задоволено. Зобов'язано управління ДМС України у Вінницькій області (Тульчинський районний сектор) прийняти в ОСОБА_3 документи для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон та розглянути питання щодо оформлення та видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України для виїзду за кордон виключно на підставі документів, перелік яких визначений Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою КМ України від 31.03.1995 р. № 231.

Згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.05.15 року рішення суду першої інстанції залишено в силі.

На виконання судового рішення позивачем, 18.05.2015 року за №6718 на адресу ОСОБА_3 було направлено запрошення із повідомленням, що оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон можна здійснити за місцем розташування УДМС у Вінницькій області.

Згодом, на адресу УДМС у Вінницькій області надійшли постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, - ОСОБА_2, за невиконання УДМС у Вінницькій області виконавчого листа від 19.06.2015 року у справі №802/313/15-а, що видав Вінницький окружний адміністративний суд.

Проте, суд встановив, що відповідачем 04.12.2015 року за ВП №49516885, а саме головним державним виконавцем - Мельник Т.П., прийнято постанови про відкриття виконавчого провадження, з вимогою боржнику самостійно виконати рішення в строк до 11.12.2015 року. Вищевказані постанови надійшли на адресу УДМС України у Вінницькій області лише 10.12.2015 року, простим повідомленням, що не відповідає вимогам ст.31 Закону України « Про виконавче провадження».

За результатами виконання постанови про відкриття виконавчого провадження УДМС України у Вінницькій області 10.12.2015 року за № 18655, було направлено відповідь про виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 25.03.2015 року у справі № 802/313/ 15-а, разом із підтвердженням та доказами, що містяться в матеріалах справи (а. с. 12-14).

Однак, позивач, зауважує, що 18.05.2015 року за №6718 на адресу ОСОБА_3, було направлено запрошення із повідомленням щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

В ході судового засідання, представник позивача наголосив на тому, що головним державним виконавцем не взято до уваги, що УДМС у Вінницькій області не може порушити права стягувача ОСОБА_3, та прийняти документи для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон і розглянути питання, щодо оформлення та видачі гр. ОСОБА_3 паспорта громадянина України для виїзду за кордон виключно на підставі документів, перелік яких визначений правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231, оскільки відповідна постанова втратила свою чинність.

Також, зауважив те, що накладення штрафу можливе лише за умови умисного невиконання рішення, а УДМС у Вінницькій області цього позбавлено, оскільки не є розпорядником постанов КМУ та не може трактувати їх на розсуд стягувача ОСОБА_3В, оскільки є виконавчим органом яке зобовязане дотримуватися ст. 19 Конституції України та діяти в межах повноважень.

Разом з тим, відповідачем у відношенні позивача прийнято постанову про накладення штрафу у сумі 1360 гривень, у сумі 680 гривень від 14.12.2015 року ВП №49516885 та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору на суму 2040 гривень від 14.12.2015 року ВП №49516885.

Позивач з вказаними постановами відповідача не погоджується, оскільки вважає, що рішення суду виконано своєчасно та в повному обсязі, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Матеріали справи свідчать, що постанови про відкриття виконавчих проваджень № №49516885 прийняті відповідачем на підставі виконавчого листа, виданого судом.

Частиною 2 ст. 25 Закону визначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи (ч. 1 ст. 28 Закону).

У разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону (ст. 89 Закону).

Аналіз викладених норм свідчить про те, що на підставі постанови державного виконавця до боржника застосовуються виконавчий збір та накладається штраф лише у разі невиконання рішення суду без поважних причин.

Як свідчать матеріали справи, постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року у справі №802/313/15-а виконана позивачем в добровільному порядку ще 18 травня 2015 року шляхом надіслання на адресу запрошення із повідомленням щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Тобто на момент відкриття провадження управлінням ДМС України у Вінницькій області рішення суду виконано в добровільному порядку.

При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача, оскільки прийняти та оформити документи ОСОБА_3 виключно до вимог постанови КМУ №231, УДМС у Вінницькій області не в змозі, в звязку з тим, що відповідна постанова втратила свою чинність.

Таким чином, управлінням ДМС у Вінницькій області постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 р. виконана своєчасно та в повному обсязі, оскільки позивачем вчинено дії спрямовані на виконання рішення суду шляхом направлення ОСОБА_3 запрошення на оформлення та видачу паспорту, відтак всі постанови відділу примусового виконання рішень про накладення штрафу у сумі 1360 гривень, у сумі 680 гривень від 14.12.2015 року ВП №49516885 та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору на суму 2040 гривень від 14.12.2015 року ВП №49516885 є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо своєчасного виконання рішення суду, водночас відповідачем не наведено достатніх доказів, які б підтверджували правомірність оскаржуваних постанов, відтак адміністративний позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу у сумі 1360 грн., у сумі 608 грн. від 14.12.2015 року ВП № 49516885 та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору на суму 2040 грн. від 14.12.2015 року ВП № 49516885.

Стягнути на користь Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області судові витрати в розмірі 1218 грн. 00 коп. (судовий збір, що був сплачений згідно платіжного доручення № 4662 від 16.12.16 року) за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна