Справа № 808/8577/15
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року о 10 год 40 хв.Справа № 808/8577/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шари І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Світлотехніка" до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Світлотехнічний завод "Світлоприлад України" про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Світлотехніка" (далі - позивач) до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2015 №47706454, винесену державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Гусаковим Максимом Олександровичем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.06.2015 державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Гусаковим Максимом Олександровичем відкрито виконавче провадження №47706454 про стягнення з ПАТ «Світлотехніка» суми боргу на користь ТОВ «Світлотехнічних завод «Світлоприлад України». Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення. Так, у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження, вказано невірну адресу місцезнаходження Публічного акціонерного товариства "Світлотехніка" - м. Запоріжжя, вул. Бочарова, 16, натомість, державний виконавець, не пересвідчившись у достовірності вказаних даних, відкрив виконавче провадження. Зазначає, що юридичною адресою та фактичною адресою місцезнаходження майна ПАТ "Світлотехніка" є: м.Запоріжжя, вул. Південне шосе, б.74-Б (цю ж адресу вказано й у виконавчому написі нотаріуса), що знаходиться у Заводському районі м.Запоріжжя, отже місцем виконання будь-яких виконавчих документів повинен бути Заводський ВДВС ЗМУЮ. Враховуючи те, що виконавчий документ пред'явлено до органу державної виконавчої служби не за місцем виконання рішення, Шевченківським ВДВС ЗМУЮ неправомірно відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса. Крім того, зазначає про те, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2015 №47706454 позивач не отримував, оскільки її направлено на невірну адресу. З огляду на викладене, просить позовну заяву задовольнити.

17 грудня 2015 року судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Світлотехнічний завод "Світлоприлад України".

В судове засідання представник позивача не з'явився, 22.12.2015 подав заяву (вх. №56111) про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача, в судове засідання також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 17.12.2015 до суду надійшли письмові заперечення проти адміністративного позову (вх.№55519), які за своїм змістом є клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду. Так, посилаючись на приписи ч.1 ст. 100 КАС України, просив адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Світлотехніка" до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови залишити без розгляду.

Ухвалою суду від 22.12.2015 у задоволенні клопотання Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Заперечень або письмових пояснень до суду не надав.

Відповідно до ч. 4 статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до п. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглядати справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до положень статті 128 КАС України, з урахуванням клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, неявки відповідача, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України, не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як свідчать матеріали справи, 02 червня 2015 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Гусаковим Максимом Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №47706454 на виконання виконавчого напису №437 приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Грибанової О.В., виданого 26.05.2015 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Світлотехніка" на користь ТОВ "Світлотехнічний завод "Світлоприлад України" боргу в розмірі 100000,00 грн. (а.с.6).

Не погодившись з рішенням державного виконавця, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходиь з такого.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV (далі - Закон України №606-XIV), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 17 Закону України №606-XIV визначено що, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, виконавчі написи нотаріусів.

В свою чергу, статтею 19 Закону України №606-XIV передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, 28 травня 2015 року до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції надійшла заява ТОВ "Світлотехнічний завод "Світлоприлад України" про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Грибанової О.В., вчиненого 26.05.2015 за №437 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Світлотехніка" на користь ТОВ "Світлотехнічний завод "Світлоприлад України" боргу в розмірі 100000,00 грн. У вказаній заяві стягувачем повідомлено відділ ДВС про фактичну адресу боржника, а саме: 69071, м. Запоріжжя, вул.Бочарова, буд. 16 (а.с.7-8).

02 червня 2015 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Гусаковим Максимом Олександровичем на підставі заяви стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №47706454, якою боржнику надано строк для добровільного виконання до 08.06.2015.

За приписами ч.1 ст. 20 Закону України №606-XIV, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців Публічного акціонерного товариства "Світлотехніка" (а.с.11-12), юридичною адресою товариства є: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, б.74б. Цю ж адресу вказано й у виконавчому написі нотаріуса.

Як зазначає позивач в обґрунтування адміністративного позову, юридичною та фактичною адресами, місцезнаходженням майна боржника є: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, б.74б. За вказаною у заяві стягувача адресою: м. Запоріжжя, вул. Бочарова, буд. 16, - ПАТ "Світлотехніка" ніколи не знаходилось.

Відповідно до положень ч. 1 статті 25 Закону України №606-XIV, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Тобто, до відкриття виконавчого провадження державний виконавець зобов'язаний перевірити дотримання вимог Закону України №606-XIV щодо місця виконання виконавчого документу, а саме: встановити чи знаходиться на території, на яку поширюються повноваження відділу державної виконавчої служби, постійно діючий орган або майно боржника.

Як було встановлено судом, юридичною та фактичною адресами, місцезнаходженням майна боржника є: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, б.74б, що знаходиться у Заводському районі м. Запоріжжя. Отже, виконавчий документ підлягає виконанню Заводським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.

На переконання суду, відповідачем помилково відкрито виконавче провадження за адресою боржника, вказаною в заяві стягувача про примусове виконання рішення, оскільки під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем не взято до уваги те, що місцезнаходженням Публічного акціонерного товариства "Світлотехніка" є: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, б.74б, про що зазначено у виконавчому написі, який подано до примусового виконання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанову про відкриття виконавчого провадження прийнято державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції з порушенням вимог Закону України №606-XIV щодо місця виконання рішення.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України №606-XIV, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Враховуючи положення вказаної норми, перевіривши відомості щодо знаходження майна боржника та встановивши, що таке майно на території, на яку поширюються повноваження відповідача відсутнє, державний виконавець зобов'язаний відмовити у відкритті виконавчого провадження.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 86, 128, 158, 160-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Світлотехніка" - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2015 №47706454, винесену державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Гусаковим Максимом Олександровичем.

Судові витрати в сумі 1218,00 грн. присудити на користь Публічного акціонерного товариства "Світлотехніка" () за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ().

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя І.В.Шара