Справа № 750/10918/15-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Мамчура Я.С,

суддів: Желтобрюх І.Л., Шостака О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження відповідно до ст. ст. 41, 197 КАС України апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного Управління державної казначейської служби України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до Головного Управління державної казначейської служби України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, а саме: визнати протиправними дії Головного управління державної казначейської служби України у Чернігівській області щодо відмови в прийнятті до провадження та примусового виконання виконавчого листа № 2-а/2506/8264/11, виданого 20.08.2013 року Деснянським районним судом міста Чернігова на виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 31.07.2013 року по справі № К/9991/64449/13 та зобов'язати Головне управління державної казначейської служби України у Чернігівській області прийняти до провадження та примусово виконати виконавчий лист № 2-а/2506/8264/11, виданий Деснянським районним судом міста Чернігова 20.08.2013 року на виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 31.07.2013 року по справі № К/9991/64449/13.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 грудня 2015 року - у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1, ч.1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 було подано до Головного Управління державної казначейської служби України в Чернігівській області виконавчий лист №2а-2506/8264/11 від 20.08.2013 року, яким зобов'язано Головне управління пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії позивачу, відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 26.12.2010 року та виплатити недоотриману суму з цього часу.

Листом Головного Управління державної казначейської служби України в Чернігівській області №15-19/342/8133 від 21.10.2015 року, на підставі п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, повернуто позивачу виконавчий лист та запропоновано звернутися до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені позовних вимог ОСОБА_2, дійшов висновку про те, що повертаючи виконавчий лист Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.08.2013 р. у справі № 2-а/2506/8264/11 стягувачу, відповідач діяв в межах повноважень, визначених законодавством, враховуючи що вказаний виконавчий документ містить вимоги зобов'язального характеру та не містить конкретної суми, визначення якої не є компетенцією органу Казначейства, позов необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних установ.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначеним виконавчим листом зобов'язано боржника вчинити певні дії

Так, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України „Про гарантії держави щодо виконання судових рішень виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом, тобто зазначене виконання здійснюється виключно органами виконавчої служби.

Жодним нормативним актом не покладено функції та не надано повноважень органам Казначейства щодо зобов'язання інших осіб вчинити дії, які покладені на них у відповідності до Закону та на виконання рішень суду.

Згідно ч. 3 ст. З Закону України «Про виконавче провадження» прямо визначено, що органи Казначейства не є органами примусового виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 цього Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Також, згідно із Положенням про Міністерство юстиції України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228, основними завданнями Міністерства юстиції є забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень.

Крім того, розділом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. N 845 передбачено, що виконання рішень про стягнення коштів з рахунків боржників здійснюється шляхом здійснення безспірного списання на підставі поданих стягувачем документів, що зазначені пунктом 6 Порядку. Поняття боржників визначено пунктом 2 Порядку, згідно з яким, боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Оскільки, боржником є Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яке не має відкритих рахунків у відповідача та відсутня в мережі розпорядників та отримувачів бюджетних коштів, що підтверджується даними, викладеними у листі Головного управління від 30.11.2015 р. № 05-08/205/9208, суд першої інстанції дійшов вірного, що здійснення безспірного списання коштів органом Казначейства безпосередньо з рахунків Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не є можливим, оскільки фактично така установа не перебуває на казначейському обслуговуванні.

Також колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2014 № 440 було затверджено „Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості. Положення даного Порядку окремо передбачають механізм передачі рішень суду зобов'язального характеру, виконання яких гарантовано державою.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 41, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь в справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Я.С. Мамчур

Судді І.Л. Желтобрюх

О.О. Шостак

.

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Шостак О.О.

Желтобрюх І.Л.