Справа № 826/17712/15
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

21 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Некрасовій М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Керамхолл"" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Керамхолл"" до Київської міської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Керамхолл"" подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою позов задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між позивачем (покупець) та Cezamika Paradyz Spolka z.o.o., (продавець) укладено контракт від 21.01.2015 року № CР/ЕS/2015/02 відповідно до умов якого, продавець продав, а покупець придбав продукти і товари продавця, а саме: керамічні плитки і декорації, експозитури.

З метою митного оформлення товару, позивачем подано митні декларації № 100270001/2015/220055, № 100270001/2015/220067 та № 100270001/2015/220059, якими заявлено до митного оформлення плитку та фріз кам'яної кераміки для підлоги та стін згідно переліку.

Митна вартість була визначена позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

У зв'язку з виявленими розбіжностями, 06.08.2015 року відповідачем відкориговано митну вартість товарів шляхом винесення відповідних рішень (№ 100270001/2015/000056/2, № 100270001/2015/000057/2, № 100270001/2015/000058/2) та карток відмови у прийнятті митних декларацій № 100270001/2015/00134, № 100270001/2015/00135, № 100270001/2015/00136.

Надаючи правову оцінку обставинами справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість застосовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки (ст. 50 МК України).

Згідно із ч. 2 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Так, згідно з положеннями глави 9 Митного кодексу України, зокрема, згідно з ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні, зокрема за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Митного кодексу України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МК України).

У взаємозв'язку з наведеним, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що надані позивачем матеріали мають розбіжності та неузгодженості, зазначені митницею, що об'єктивно зумовлювало виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в пункті 2 параграфу 1 контракту від 21.01.2015 року № CР/ЕS/2015/02 зазначено, що «…кількість, асортимент, ціна за одиницю товару, вартість кожної доставки товарів, а також умови оплати будуть погоджуватись окремо між сторонами у формі: специфікації, замовлення, проформи…». Проте вищевказаних документів позивачем не надано.

Надані позивачем документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів містять неповні відомості (у наданих документах містяться розбіжності), а саме: відсутні документи, обов'язкова наявність яких була передбачена декларантом як стороною договору, що підтверджують кількість, асортимент, ціну за одиницю товару, вартість кожної доставки товарів, а також умови оплати. Тобто позивачем самостійно передбачено ряд документів, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості товарів.

Згідно з пунктом 8 параграфу 2 контракту від 21.01.2015 року № CР/ЕS/2015/02 банківські реквізити, зазначені в контракті, не відповідають банківським реквізитам, які зазначені у рахунку-фактурі від 27.07.2015 року № ZK. Надані прайс-листи від виробника є комерційною пропозицією та не містять пункту поставки (зазначені тільки умови FCA без пункту поставки).

Враховуючи викладене, відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у зв'язку з наявністю обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості імпортованих товарів, відповідачем проведено процедуру консультацій, позивачу було запропоновано надати додаткові документи.

У зв'язку з неподанням декларантом додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч. 6 ст.54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів відмовив у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю та прийняв рішення про коригування заявленої митної вартості № 100270001/2015/000056/2, № 100270001/2015/000057/2, № 100270001/2015/000058/2 від 06.08.2015 року.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про законність та обґрунтованість прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Керамхолл"" залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Повний текст виготовлено 25 січня 2016 року.

.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.