Справа № 826/8449/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

25 січня 2016 року №826/8449/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до державної податкової інспекції у Подільському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.10.2014 № та від 02.02.2015 №,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Подільському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.10.2014 № та від 02.02.2015 №.

Позовні вимоги мотивовано необґрунтованістю висновків контролюючого органу, покладених в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки при прийнятті останніх не враховано розміру витрат, понесених позивачем при придбанні інвестиційних активів, які у подальшому були відчуженні на користь третьої особи.

Відповідач проти позову заперечив, з огляду на обґрунтованість висновків акту та, відповідно, оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки дохід, отриманий позивачем від реалізації інвестиційних активів, отримано з джерел за межами України, а, відтак, витрати, понесені останнім при придбані таких активів, не враховуються при розрахунку податкових зобов'язань.

Розгляд справи №826/8449/15 здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Подільському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013.

Перевіркою встановлено порушення позивачем підпункту 164.2.9 пункту 164.2 статті 164 та пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, на загальну суму 168 894,07 грн.

За наслідками перевірки державною податковою інспекцією у Подільському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві складено акт від 18.09.2014 №506/26-54-17-01-17-НОМЕР_1 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.10.2014 №, яким позивачеві визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 211 117,58 грн. у тому числі: 168 894,07 грн. - основний платіж, 42 223,51 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи).

Скориставшись правом на адміністративне (досудове) оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся з відповідною скаргою до головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, за результатами розгляду якої рішенням від 31.12.2014 №525/Б/26-15-10-08 про результати розгляду первинної скарги залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 14.10.2014 № та збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 3 154,26 грн. (основний платіж - 2 523,40 грн. та штрафні санкції - 630,86 грн.).

На підставі викладеного, державною податковою інспекцією у Подільському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.02.2015 №, яким позивачеві визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 3 154,26 грн. у тому числі: 2 523,40 грн. - основний платіж, 630,86 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Так, порядок оподаткування іноземних доходів регулюється пунктом 170.11 статті 170 Податкового кодексу України, підпункт 170.11.1 якого визначено (з урахуванням вимог підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу), що у разі якщо джерело виплат будь-яких оподатковуваних доходів є іноземним, сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку - отримувача, який зобов'язаний подати до 1 травня року, що настає за звітним, річну податкову декларацію, та оподатковується за ставками, визначеними в п. 167.1 ст. 167 цього Кодексу, тобто 15 та 17 %.

Згідно з підпунктом 14.1.55 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, дохід, отриманий з джерел за межами України, - будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам.

Водночас, згідно підпунктом «в» підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, доходом резидента є, зокрема дохід від продажу рухомого та нерухомого майна, дохід від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів.

Виходячи зі змісту спірних правовідносин, відсутні підстави стверджувати, що дохід, отриманий позивачем від продажу інвестиційних активів на користь нерезидента (компанія «Bartolome de las casas lp») є доходом, отриманим з джерел за межами України, оскільки, виходячи з матеріалів справи, позивач отримав дохід від відчуження акцій приватного акціонерного товариства «Ганза» на території України, а тому оподаткування операцій з продажу корпоративних прав українських емітентів регулюється саме пунктом 170.2 статті 170 Податкового кодексу України.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10.06.2014 у справі №К/800/5358/14.

Відповідно до підпункту 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України, інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

Згідно з підпунктом 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України, до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано до державної податкової інспекції у Подільському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві звітну податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, у додатку 3 якої «розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих від операцій з інвестиційними активами», останнім задекларовано наступні показники:

- сума доходу, отриманого від продажу інвестиційного активу (акції закритого акціонерного товариства «Ганза» у кількості 5 385 шт.), у розмірі 1 018 362,73 грн.;

- сума витрат на придбання інвестиційного активу (акції закритого акціонерного товариства «Ганза» у кількості 5 385 шт.) у розмірі 1 009 687,50 грн.;

- фінансовий результат операцій з інвестиційними активами (акції закритого акціонерного товариства «Ганза» у кількості 5 385 шт.) у розмірі 8 675,23 грн.

У зв'язку з чим позивачем задекларовано суму податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті платником податку самостійно у розмірі 1 474,79 грн.

Так, у відповідності до договору від 05.07.2007 №1 купівлі-продажу цінних паперів при розміщенні додаткового випуску, укладеного між закритим акціонерним товариством «Ганза» (емітент) та гр. ОСОБА_1 (покупець), емітент зобов'язується продати, а покупець зобов'язується купити прості іменні акції закритого акціонерного товариства «Ганза» номінальною вартістю 187,50 грн., ціною за одиницю цінного паперу 187,50 грн. у кількості 5 335 шт., що у загальному розмірі складає 1 000 312,50 грн.

Разом з тим, згідно з довідкою приватного акціонерного товариства «Ганза» від 10.02.2014, копія якої наявна у матеріалах справи, ОСОБА_1 володів акціями приватного акціонерного товариства «Ганза» у кількості 5 385 шт. на загальну суму 1 009 687,50 грн., які були сплачені ним у повному обсязі.

На підтвердження понесення позивачем витрат на придбання акцій приватного акціонерного товариства «Ганза» у матеріалах справи містяться копії виписки з банківського рахунку приватного акціонерного товариства «Ганза» (з відмітками банку), у відповідності до якої позивачем 16.07.2007 сплачено за договором №1 від 05.07.2007 460 000,00 грн., а також квитанцій до прибуткового касового ордера у розмірі 540 312,50 грн. та 9 375,00 грн., що у загальному розмірі складають 1 009 687,50 грн.

У свою чергу, за умовами договору купівлі-продажу цінних паперів від 03.12.2013 №265876-БВ, укладеного між гр. ОСОБА_1 (продавець) та компанією «Bartolome de las casas lp» (покупець), продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити акції іменні прості приватного акціонерного товариства «Ганза» у кількості 5 385 шт. за ціною 187,50 грн., що у загальному розмірі складає 1 009 687,50 грн.

На підтвердження оплатити компанією «Bartolome de las casas lp» вказаних цінних паперів у матеріалах справи міститься копія SWIFT на суму 91 006,50 EUR, що у відповідності до задекларованих позивачем у декларації за 2013 рік еквівалентно 1 018 362,73 грн., що не заперечувалося відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, під час судового розгляду справи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем необґрунтовано донараховано позивачу податок на доходи фізичних осіб, у відповідності до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки дохід від відчуження акцій приватного акціонерного товариства «Ганза» не є іноземним доходом, відтак, дохід, отриманий від такої операції (інвестиційний прибуток), слід розраховувати як позитивну різницю між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу, що і було зроблено позивачем під час подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік.

Беручи до уваги все вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Подільському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві від 14.10.2014 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Подільському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 02.02.2015 №.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.