Справа № 815/6312/15
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/6312/15

Справа № 815/6312/15

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Андрухіва В.В.

при секретарі Рижук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “100 ШИН” до Одеської митниці ДФС про визнання дій протиправними, скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “100 ШИН” Одеської митниці ДФС, в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої ТОВ « 100 ШИН», за першим методом митної оцінки – за ціною договору щодо товарів, які імпортуються;

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610129/2 від 21 серпня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.11.2014 року між ТОВ « 100 ШИН» (Покупець) та «CHINA NATIONAL CHEMICAL CONSTRUCTION QINGDAO TRADE CO.,LTD» (Китай) (Продавець) укладено зовнішньоекономічний договір № 100SHIN-TR-15, відповідно до умов якого Продавець відвантажує, а Покупець приймає та оплачує легкові та вантажні шини в асортименті, у кількості та по цінам, вказаним у Інвойсі, що є невід'ємною частиною договору. Ціна за товар визначена у доларах США за одиницю товару та вказана в інвойсі. Сума контракту та умови поставки визначається згідно інвойсу.

21.06.2015 року між ТОВ « 100 ШИН» та «CHINA NATIONAL CHEMICAL CONSTRUCTION QINGDAO TRADE CO.,LTD» узгоджений інвойс № 15UKF01-0601 від 21.06.2015 року, який є додаток № 2 до контракту від 10.11.2014 року № 100SHIN-TR-15, відповідно до змісту якого узгоджено номенклатуру, ціну та кількість товару:

- шини пневматичні 385/65R22.5-20РR ТR692 кількість товару - 244 шт. - ціна товару погоджена сторонами на рівні 184,24 доларів США за штуку;

- шини пневматичні 315/80R22.5-18РR ТR696 кількість товару – 68 шт. - ціна товару погоджена сторонами на рівні 161,44 доларів США за штуку;

- шини пневматичні 315/70R22.5-16РR ТRD06ЕU кількість товару - 90 шт. – ціна товару погоджена сторонами на рівні 163,37 доларів США за штуку;

- шини пневматичні 315/70R22.5-16РR ТR685 кількість товару - 80 шт. - ціна товару погоджена сторонами на рівні 152,40 доларів США за штуку;

- шини пневматичні 295/80R22.5-16РR ТR688 кількість товару - 68 шт. - ціна товару погоджена сторонами на рівні 143,20 доларів США за штуку;

- шини пневматичні 315/80R22.5-18РR ТR688 кількість товару - 90 шт. - ціна товару погоджена сторонами на рівні 168,94 доларів США за штуку;

- шини пневматичні 215/75R17.5-16РR ТR689А кількість товару - 60 шт. - ціна товару погоджена сторонами на рівні 71,94 доларів США за штуку.

Загальна кількість товару складає 700 штук, загальна вартість товару за інвойсом № 15UCF01-0601 становить 112086,38 доларів США. Згідно цього інвойсу товар було отримано позивачем.

Крім того, позивач зазначив, що відповідачем в оскаржуваному рішенні не наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом. Так, в оскаржуваному рішенні зазначено, що: 1) у поданому до митного оформлення платіжному дорученні про передплату від 10.06.2015 року відсутнє посилання на зовнішньоекономічний інвойс, проте в призначені платежу в платіжному дорученні від 10.06.2015 року зазначений номер та дата зовнішньоекономічного контракту № 100SHIN-TR-15 від 10.11.2014 року; 2) в митній декларації країни відправлення зазначено лише два контейнери, а до митного оформлення надано декларацію на три контейнери, проте, на думку позивача, таке твердження не відповідає дійсності.

Постачальником при митному оформленні товару для експорту, відповідно до вимог законодавства Китаю, був сплачений споживчій податок в розмірі 1483,38 доларів США, розмір якого в експортній декларації відповідно до вимог законодавства Китаю не вказується. Але відповідно до умов поставки згідно ІНКОТЕРМС, зазначених в контракті, включається до вартості товару. Відповідний лист Постачальника був наданий з детальним описом причин відмінності суми, зазначеної в інвойсі та в декларації країни відправлення, разом зі скаргою № 2015/09-255/1 від 17.09.2015 року. Також позивач зазначив, що в оскаржуваному рішенні наявне посилання на відсутність інформації стосовно операцій з ідентичними та подібними товарами, у зв’язку з чим відповідачем застосовано шостий метод обчислення вартості товару. При цьому, 16.07.2015 року відповідачем здійснювались митні оформлення ідентичних товарів, які поставлялись на територію України тим самим постачальником для того самого покупця та на тих самих умовах, в яких вартість була визначена на рівні 2,52 долари США. Позивач також стверджує, що процедура проведення відповідних консультацій з позивачем не була додержана, чим порушено порядок визначення митної вартості товару.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила задовольнити позовні вимоги з наведених вище підстав.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

10.11.2014 року між ТОВ “100 ШИН” (Покупець) та CHINA NATIONAL CHEMICAL CONSTRUCTION QINGDAO TRADE CO.,LTD (Продавець) укладено зовнішньоекономічний договір закупки імпортного товару - контракт № 100SHIN-TR-15, згідно якого відповідно до умов якого Продавець відвантажує, а Покупець приймає та оплачує легкові та вантажні шини в асортименті, у кількості та по цінам, вказаним у Інвойсі, що є невід'ємною частиною договору. Ціна за товар визначена у доларах США за одиницю товару та вказана в інвойсі. Сума контракту та умови поставки визначається згідно інвойсу.

21.06.2015 року між ТОВ « 100 ШИН» та «CHINA NATIONAL CHEMICAL CONSTRUCTION QINGDAO TRADE CO.,LTD» узгоджений Інвойс № 15UKF01-0601 від 21.06.2015 року (Додаток № 2) до контракту від 10.11.2014 року № 100SHIN-TR-15, відповідно до змісту якого узгоджено номенклатуру, ціну та кількість товару:

- шини пневматичні 385/65R22.5-20РR ТR692 кількість товару - 244 шт. - ціна товару погоджена сторонами на рівні 184,24 доларів США за штуку;

- шини пневматичні 315/80R22.5-18РR ТR696 кількість товару – 68 шт. - ціна товару погоджена сторонами на рівні 161,44 доларів США за штуку;

- шини пневматичні 315/70R22.5-16РR ТRD06ЕU кількість товару - 90 шт. – ціна товару погоджена сторонами на рівні 163,37 доларів США за штуку;

- шини пневматичні 315/70R22.5-16РR ТR685 кількість товару - 80 шт. - ціна товару погоджена сторонами на рівні 152,40 доларів США за штуку;

- шини пневматичні 295/80R22.5-16РR ТR688 кількість товару - 68 шт. - ціна товару погоджена сторонами на рівні 143,20 доларів США за штуку;

- шини пневматичні 315/80R22.5-18РR ТR688 кількість товару - 90 шт. - ціна товару погоджена сторонами на рівні 168,94 доларів США за штуку;

- шини пневматичні 215/75R17.5-16РR ТR689А кількість товару - 60 шт. - ціна товару погоджена сторонами на рівні 71,94 доларів США за штуку.

Загальна кількість товару складає 700 штук, загальна вартість товару за інвойсом № 15UCF01-0601 становить 112086,38 доларів США. Згідно цього інвойсу товар було отримано позивачем.

Згідно вказаної митної декларації, позивач визначив митну вартість товару за резервним методом на рівні 2,52 долари США за кг.

На підставі положень ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України Одеською митницею ДФС повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також декларанта було повідомлено про можливість подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Брокером позивача ТОВ «Віздом-Сервіс» до Одеської митниці ДФС було надано лист від 21.08.2015 року № 59, в якому зазначено, що додаткові документи не будуть надані.

Між декларантом позивача та Одеською митницею ДФС шляхом обміну електронними повідомленнями проведено консультацію, про що наявні записи у рішенні про коригування митної вартості товарів від 21.08.2015 року № 500060006/2015/610129/2, у зв’язку з чим, 21.08.2015 року посадовою особою відділу митного оформлення м/п «Одеса-порт» було направлено відповідне електронне повідомлення.

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України (ЄАІС) та ПІК “Інспектор-2006”, митницею встановлено, що рівень вартості ідентичних товарів є більшим: по товару №1-МД від 08.07.2015 року № 102110000/2015/023617 становить 3,13 доларів США за кг нетто, ніж заявлена позивачем вартість товару у МД, яка станвить 2,52 доларів США за кг нетто.

За результатом проведеної шляхом електронного листування консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості – резервний (шостий метод).

22.08.2015 року за МД № 500060001/2015/015583 товар позивача було випущено у вільний обіг згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантії відповідно до положень розділу X Митного кодексу України.

Позивач скористався правом на оскарження рішення в адміністративному поряку та звернувся до начальника Одеської митниці ДФС з письмовою скаргою № 2015/09-255/1 від 17.09.2015 року.

За результатами адміністративного оскарження, 01.10.2015 року позивачем був отриманий лист Одеської митниці ДФС № 2326/10/15-70-25 від 24.09.2015 року, яким у задоволені скарги позивача відмовлено, залишено в силі рішення від 21.08.2015 року № 500060001/2015/610129/2.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4496-VI (далі за текстом – МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Відповідно до частини третьої статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини третьої цієї ж статті у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З наведеним висновком кореспондуються положення пункту 2 частини п'ятої статті 54 Митного кодексу України, за змістом якої Митниця має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

З експортної митної декларації країни відправлення вбачається, в ній зазначено три контейнери, з яких контейнер APHU6566100 зазначений в одній графі та контейнери TCNU8065936, TEMU8389208 вказані в іншій графі. Такі ж номери контейнерів зазначені у коносаменті, інвойсі та пакувальному листі.

Крім того, відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару, жодних зауважень до оформлення експортної декларації не було. Надати переклад експортної декларації відповідач при митному оформленні у позивача не вимагав.

У платіжному дорученні від 10.06.2015 року відсутнє посилання на інвойс чи проформу-інвойс, при цьому в призначенні платежу зазначено номер та дату зовнішньоекономічного контракту № 100SHIN-TR-15 від 10.11.2014 року. Тому суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо неможливості встановити чи належить цей платіжний документ до задекларованого товару.

У відповідності до вимог ч.1 ст.57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною 2 ст.57 МК України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно ч.3 ст.57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно ч.4 ст.57 МК України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. (ч.5 ст.57 МК України).

Як встановлено ч.6 ст.57 МК України, при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно ч.8 ст.57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

При цьому у п.4 ч.3 ст.64 Митного кодексу України, митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу.

Як встановлено судом, за допомогою інформації, отриманої відповідачем за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України (ЄАІС) та ПІК “Інспектор-2006”, митницею встановлено, що рівень вартості ідентичних товарів є більшим, ніж заявлено у митній декларації позивача № 500060001/2015/015112 від 17.08.2015 року.

Суд не бере до уваги надану відповідачем роздруківку – «результати пошуку за період з 21.05.2015 року по 21.08.2015 року за даними коду УКТЗЕД під час застосування шостого методу визначення митної вартості відповідачем» та вважає дану роздруківку не об’єктивною через її неповноту, оскільки надані як позивачем, так і на вимогу суду відповідачем, декларації митної вартості від 16.07.2015 року № 500060001/2015/013151 та № 500060001/2015/012987 відсутні у переліку, хоча товар за вказаними деклараціями є ідентичним, поставлений тим же виробником, ввезено на тих самих умовах поставки (CFR), що і задекларований позивачем товар та розмитнений за митною вартістю 2,52 долари США за кг.

При цьому, відповідачем було застосовано для порівняння митну декларацію від 08.07.2015 року № 102110000/2015/023617 з умовами поставки FOB, а не CFR.

Таким чином, вищезазначена роздруківка, надана відповідачем, не містить інформацію щодо декларацій від 16.07.2015 року, за якими той же позивач (одержувач) ввозив ідентичний товар (шини гумові), який придбано у того ж самого виробника, за тим самим зовнішньоекономічним договором та на тих самих умовах поставки, що й у декларації від 17.08.2015 року.

За деклараціями від 16.07.2015 року № 500060001/2015/013151 та № 500060001/2015/012987 товар позивача був розмитнений за задекларованими позивачем методом визначення митної вартості - за резервним методом та основним методом, відповідно. Іншої інформації та доказів щодо нерозмитнення товару за вказаними ВМД відповідач суду не надав.

Застосовуючи резервний метод визначення митної вартості, задекларований самим позивачем, відповідач повинен був застосувати митну вартість товару, розмитненого органом доходів і зборів, з найбільш наближеними показниками (описом товару, умовами поставки), та виходячи з вищевикладеного, такий товар був ввезений в Україну позивачем за деклараціями від 16.07.2015 року № 500060001/2015/013151 та № 500060001/2015/012987, за якими митна вартість визначена у розмірі 2,52 долари США.

Згідно з положеннями ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з вимогами ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вимога позивача про визнання протиправними дій Одеської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої ТОВ « 100 ШИН», за першим методом митної оцінки – за ціною договору щодо товарів, які імпортуються не підлягає задоволенню, оскільки у декларації № 500060001/2015/015112 від 17.08.2015 року, позивачем самостійно було зазначено шостий (резервний) метод визначення митної вартості товару, а не основний метод, у зв’язку з чим суд не вбачає підстав для визнання дій відповідача з незастосування основного методу визначення митної вартості протиправними.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “100 ШИН” підлягає частковому задоволенню.

Частково задовольняючи вимоги позивача, суд відповідно до ч.3 ст.94 КАС України розподіляє судові витрати між сторонами. Стягненню з відповідача підлягають судові витрати у сумі 4682,21 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6-9, 11, 71, 86, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “100 ШИН” - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610129/2 від 21 серпня 2015 року.

В решті позову – відмовити.

Стягнути судові витрати у сумі 4682,21 грн. (чотири тисячі шістсот вісімдесят дві гривні 21 копійка) з Одеської митниці ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ТОВ “100 ШИН” (код ЄДРПОУ 37873875).

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови суду виготовлено 26.01.2016 року.

Суддя: В.В.Андрухів