Справа № 808/6350/15
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року Справа № 808/6350/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіпаки А.В.

при секретарі Горбовій І.С.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінтрейд»

до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області

про скасування податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промінтрейд» (далі позивач або ТОВ «Промінтрейд») звернулось з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі відповідач або ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя) про скасування податкових повідомлень-рішень від 28.07.2015 № НОМЕР_1 № НОМЕР_2.

Позивач вважає зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, оскільки воно прийнято на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки стосовно взаємовідносин позивача з ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО». Також позивач вважає, що всі договори, укладені ТОВ «Промінтрейд» є такими, що спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. Вказує на те, що фіктивність господарської діяльності ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО» і, як наслідок, недійсність угод, укладених за участі даного підприємства, є лише їхньою субєктивною думкою, яка не має свого фактичного підтвердження.

З урахуванням викладеного, позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення рішення такими, що прийняті протиправно, у звязку з чим просить суд їх скасувати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та дав пояснення в його обґрунтування аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити та пояснила, що вважає висновки акту перевірки обґрунтованими, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті з додержанням вимог діючого законодавства, у звязку з чим просила в задоволенні позову ТОВ «Промінтрейд» відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період з 27.05.2015 по 03.06.2015 ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя відповідно згідно з п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), проведену документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Промінтрейд» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин з ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО» за період з 30.05.2014 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт перевірки від 10.06.2015 № 55/08-29-22-05/39232583.

Також як зазначено в акті перевірки, перевіркою встановлені порушення п.п. 14.1.231 п. 14 ст. 14, п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 641159 грн., в т.ч. по періодам 2014 рік на суму 641159 грн.; п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 581968 грн., в т.ч. по періодам: липень 2014 року 506 грн., вересень 2014 року 144019 грн., жовтень 2014 року 150403 грн., листопад 2014 року 287040 грн.

За результатами перевірки ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя прийняті податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 28.07.2015, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 727460 грн. та № НОМЕР_1 від 28.07.2015, яким ТОВ «Промінтрейд» збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток підприємств у розмірі 801448,75 грн.

Висновки акту перевірки про допущенні порушення податкового законодавства, на підставі яких прийняті оскаржувані рішення, суд вважає необґрунтованими, у звязку з чим приходить до висновку про протиправність прийнятих податкових повідомлень-рішень з наступних підстав.

Згідно абз. 1 п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати валові витрати у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Документи, які не мають статус первинних, самі по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції та, відповідно, валові витрати. При цьому неодмінною характерною рисою господарської діяльності в рамках податкових відносин є її направлення на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Крім того, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України).

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Колегія суддів зазначає, що із системного аналізу положень цих норм законодавства України вбачається, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов'язкові реквізити.

Отже, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Крім того, в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02.06.2011 р. зазначено, що судам належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати рух активів у процесі здійснення господарської операції.

При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між ТОВ «Промінтрейд» та ТОВ «ТІТУЛ АВТО» укладено договір про надання послуг № 06-10(У) від 01.10.2014.

Судом також встановлено, що між ТОВ «Промінтрейд» та ТОВ «ВІНТ-РПБ» укладено договір № 12 від 01.08.2014.

Факт виконання умов за зазначеним договором та оплати його вартості підтверджується документально. Господарські операції належним чином відображено у бухгалтерському і податковому обліку позивача та його податковій звітності.

Реальність виконання вказаної угоди підтверджують наступні первинні та розрахункові документи: видаткові накладні, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, акти виконаних робіт.

При цьому, в акті перевірки відповідач не заперечував наявності у позивача всіх належно оформлених первинних документів, які підтверджують його право на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ.

Таким чином, на момент проведення перевірки у ТОВ «Промінтрейд» були наявні всі необхідні документи, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для віднесення до валових витрат та податкового кредиту сум, сплачених позивачем контрагентам, а аналіз наданих позивачем видаткових накладних, інших первинних та платіжних документів свідчить про дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження формування податкового кредиту по операціям з ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», які були предметом перевірки.

Договори, укладений між позивачем та його контрагентами в судовому порядку не оспорювався, недійсним (фіктивними) не визнавалися, їх зміст не суперечить вимогам чинного законодавства.

Крім того, товар, придбаний у контрагента, був у майбутньому поставлений позивачем на користь ПАТ «Черкаський Шовковий комбінат» та ПАТ «Мотор Січ».

Встановлені судом обставини підтверджуються висновком експертного дослідження за результатами проведення економічного дослідження № 88/03-15 від 06.03.2015, відповідно до якого судовим експертом зроблено висновок, що відповідно дослідження наданих документів ТОВ «Промінтрейд» (копій договорів, видаткових накладених, актів виконаних робіт, податкових накладених, ТТН, виписок банку) у період з 01.07.2014 по 31.12.2014 документально підтверджено господарські правовідносини між ТОВ Промінтрейд» з контрагентами: ТОВ «ВІНТ-РПБ», договір № 12 від 01.08.2014 відображено поставку товару, послуг на загальну суму 4244098,80 грн., у т.ч. ПДВ 707349,80 грн., оплачено за товар 4218214,80 грн.; ТОВ «ТІТУЛ АВТО», договір № 06-10(У) відображено поставку товару, послуг на загальну суму 27255 грн., у т.ч. ПДВ 4542,50 грн., оплачено за товар 27255 грн.; ТОВ «АЛЬКАР-СМТ» відображено поставку товару на загальну суму - 3038,40 грн., у т.ч. ПДВ 506,40 грн., оплачено за товар 3038,40 грн. Відповідно дослідження наданих документів ТОВ «Промінтрейд» (копій договорів, видаткових накладених, актів виконаних робіт, податкових накладених, ТТН, виписок банку) у період з 01.07.2014 по 31.12.2014 документально підтверджуються господарські правовідносини між ТОВ Промінтрейд» з контрагентами: ПАТ «Черкаський Шовковий комбінат» на загальну суму 21347,28 грн., у т.ч. ПДВ 3557,88 грн., сплачено 21346,98 грн.; ПАТ «Мотор Січ», договір № 8377/14Д (43) від 14.07.2014, згідно специфікацій на загальну суму 4608457,92 грн., у т.ч. ПДВ 768076,32 грн., сплачено 4584941,04 грн. Документально підтверджується відповідність придбаного товару у розрізі номенклатури та кількості товару, отриманого від контрагентів ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», номенклатури та кількості реалізованого товару у подальшому покупцям, згідно договорів, а саме на ПАТ «Черкаський Шовковий комбінат», ПАТ «Мотор Січ». Документально підтверджується зв'язок між придбанням товарів (послуг) у контрагентів: ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО» та господарською діяльністю платника податків ТОВ «Промінтрейд», заниження обєкта оподаткування не встановлено.

Висновком експертного дослідження за результатами проведення економічного дослідження № 94/08-15 від 17.08.2015 судовим експертом зроблено висновок, що згідно дослідження наданих документів не відповідність вимог п.п. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 138.1 ст. 139 Податкового кодексу України ТОВ «Промінтрейд», заниження витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування за 2014 рік, заниження обєкта оподаткування за 2014 рік, податку на прибуток у сумі 641159 грн., яке викладено в акті перевірки № 55/08-29-22-05/39232583 від 10.06.2015 документально не підтверджується. Згідно дослідження наданих документів не відповідність вимог п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України ТОВ «Промінтрейд», завищення суми податкового кредиту за період липень-листопад 2014 року у розмірі 581968 грн., яке викладено в акті перевірки № 55/08-29-22-05/39232583 від 10.06.2015 документально не підтверджується.

Крім того, зроблено висновок, що досліджені фінансово-господарські операції ТОВ «Промінтрейд» з досліджуваними контрагентами відображені у складі доходу та витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування підприємства, та відображені у складі податкового зобовязання та податкового кредиту з ПДВ, заниження обєкта оподаткування не встановлено. Документально підтверджується зв'язок між придбанням товарів (послуг) у контрагентів: ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО» та господарською діяльністю платника податків ТОВ «Промінтрейд», заниження обєкта оподаткування не встановлено. Документально підтверджується відповідність придбаного товару у розрізі номенклатури та кількості товару, отриманого від контрагентів ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», номенклатури та кількості реалізованого товару у подальшому покупцям, згідно договорів, а саме на ПАТ «Черкаський Шовковий комбінат» та ПАТ «Мотор Січ».

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач, в обґрунтування правомірності винесення ним спірних податкових повідомлень-рішень, посилається на те, що відкрито кримінальне провадження № 000037 за ознаками ч. 2 ст. 205 КК України, відповідно до якого у період вересня 2013 травень 2014 років невстановлені особи організували діяльність підприємств з ознаками фіктивності, в ому числі ТОВ «АЛЬКАР СМТ» та встановлено, що ОСОБА_3 діючи повторно, зареєстрував на підставних осіб підприємства ТОВ «ВІНТ РПБ» та ТОВ «ТІТУЛ АВТО».

Однак, суд вважає безпідставними посилання відповідача на дані факти, оскільки вказана обставина не є безумовною підставою для висновку про порушення позивачем податкового законодавства, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від знаходження його за юридичною адресою, фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагента може слугувати підставою для висновку про неправомірне формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи у вчиненні злочину повинна бути підтверджена обвинувальним вироком суду.

На момент розгляду справи в суді обвинувальний вирок, який би зафіксував вину посадових осіб ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО» у здійсненні фіктивного підприємництва, відсутній.

Крім того, у протоколі допиту свідка від 10.09.2015 ОСОБА_4, який являється директором контрагентів позивача, останній підтвердив, що на протязі 2014 року підприємством ТОВ «ВІНТ РПБ» надавались послуги по виготовленню графітових заготовок для ТОВ «Промінтрейд».

При цьому, суд звертає увагу, що судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на включення сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту. Разом з тим, у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Враховуючи, що юридична відповідальність має індивідуальний характер, позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб. Крім того, порушення контрагентом позивача вимог законодавства про порядок здійснення господарської діяльності не може бути підставою для висновку щодо безтоварності відповідних господарських операцій.

Здійснення господарської діяльності контрагентами не може мати наслідків для позивача, оскільки законодавством не передбачений обов'язок суб'єкта підприємницької діяльності бути обізнаним із особливостями господарювання контрагента. Відомості, що є обов'язковими для перевірки підприємством стосовно свого контрагента, це включення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також наявність свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість на час здійснення господарських операцій. На період господарських взаємовідносин між позивачем та ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО» останні були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також платниками податку на додану вартість, установчі та реєстраційні документи не визнавались недійсними.

Крім того, неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання контрагентом свої зобов'язання зі сплати податку.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про правомірність віднесення позивачем до складу податкового кредиту суми сплаченого податку на додану вартість у складі ціни придбаних товарів за податковими накладними, отриманими від контрагентів, та включення відповідних витрат до складу валових витрат підприємства.

З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про те, що оскаржені податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, у звязку з чим вони підлягають скасуванню як неправомірні.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України субєкт владних повноважень при прийнятті рішення повинен діяти: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158-163, 186 КАС України, Податковим Кодексом України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати податкові повідомлення-рішення, винесені Державною податковою інспекцією в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області від 28.07.2015 № НОМЕР_1 № НОМЕР_2.

Стягнути з Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінтрейд» () суму сплаченого судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Сіпака