Справа № 22-а-25583/11
Суддя: Приходько К. П.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія 90 09.11.2011
УХВАЛА

Іменем України

9листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду иївської області у складі:

головуючого: судді Приходька К.П.

суддів: Таргоній Д.О.. ОСОБА_2

озглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за пелшІШщою скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області про визнання права на проведення перерахунку оплати до пенсії, -

встановила:

квітні 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом, в ході розгляду якого просила забов'язати відповідача провести перерахунок і виплату доплати згідно ч.2 ст.. 39 Закону Окраїни «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». яка повинна бути встановлена в розмірі однієї мінімальної заробітної плати зстановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», ст.. 59 Закону України актів України» та Законом України «Про. державний бюджет на 2009 рік» за період з 01.07.2007 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2010 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право на проведення перерахунку доплати до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення, встановленої ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі мінімальної заробітної плати за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року та забовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області провести перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_3 за проживання на території радіоактивного забруднення відповідно ст.. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської каЦЦгрофи» та виплату, встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати, визначеної закШами України Про державний бюджет України на відповідний рік. за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою. УПФУ м. Білій Церкві подало апеляційну скарг, в якій просить скасувати незаконну, на їх думку. постанову суду першої інстанції та прийнята нове рішення, яким відмовити позивачці в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необгртатованість та необ'єктивність постанови суду, неповне з'ясування всіх обставин, шо мають значення для вирішеная справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, шо є підставою для скасування судового рішення.

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів іеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, шо лтеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У становлено, що ОСОБА_4 з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 1.12.2009 року, зареєстрована постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, ериторія якого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 іднесена до зони посиленого радіоекологічного контролю. Відповідачем виплачувалась озивачці доплата до пенсії відповідно до вимог постанови КМ України № 836 від 26 липня 1996 рою Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 210 грн.

;ідповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждати наслідок Чорнобильської катастрофи", громадянам, які працюють або постійно проживають на ериторії посиленого радіоактивного забруднення, провадиться оплата в таких розмірах: - у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, іідвшцуються у розмірах, встановлених ч. 1 ст. 39 вищезазначеного Закону.

Зирішллочи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до іисновку про порушення відповідачем ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист тюмадян. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Статтею 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у ^Щосіб. що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України і ст. 113 Конституції України ).

При прийнятті оскаржуваної постанови, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що постанова КМ України № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суперечить вимогам ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" дію положень ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" на 2007 рік було призупинено в частині виплати компенсацій і допомога "/розмірах відповідно до мінімальної заробітної шати.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року за № 6 - рп/2007 визнано неконституційними деякі положення Законів України "Про державний бюджет на 2007 рік", зокрема ч п. 30 ст. 71 зазначеного Закону, яким було призупинено дію ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Рішення Конституційного суду є обов'язковим до виконання на всій території України.

крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року _9 "Про застої» даная Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з ото. що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України. ощ§нови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, орВтивно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції ііндстерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці а відповідність як Конституції, так і закону.

постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність удової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають аслцдъанню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні ірЩг і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг становлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.І п. 19).

відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина. її ірава і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і убезпечення є головним обов'язком держави (ст.З). права і свободи людини є невідчужуваними та гепорушними (стаггя 21). їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції приймаючи постанову про задоволення позову, обгрунтовано виходив з положень ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при іШрахунку доплати до пенсії, передбаченої ст. 39 Закону, наведеного вище, застосуванню підлягають саме положення вказаного закону, а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

. Крім того, при вирішенні спору суд першої інстанції обгрунтовано не застосував річний строк ДЛЯ звернення до адміністративного суду за захистом прав, встановлений ч.2 ст 99 К АГ України (в редакції на час прийняття судом постанови ), оскільки відповідач не заявив про застосування Цього строку, а згідно ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду с підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

аким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у постанові /д/ першої інстанції, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, останова суду ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав до сЦрування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

керуючись ст. ст. 195. 197. 198. 200. 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

алеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області алишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської шасті від 22 червня 2010 року - без змін.

ухвала набирає законної сили з моменту н проголошення і може бути оскаржена у касаційному юрядку до Вищого Адміністратйвноцб Суду України протягом двадцяти днів після набрання законноїсили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді