Справа № 697/2514/15-а
Суддя: Хорошун О. В.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/2514/15-а
провадження № 2-а/697/7/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2016 р. м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Хорошун О.В. розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Каневі та Канівському районі про визнання дій протиправними та зобов'язання виконати рішення суду і здійснити перерахунок та виплату пенсії інваліду за наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Каневі та Канівському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання виконати рішення суду і здійснити перерахунок та виплату пенсії інваліду за наслідками аварії на Чорнобильській АЕС. Свій позов мотивує тим, що вона є пенсіонером та інвалідом ІІ групи безстроково із числа осіб, які постраждали від наслідків на Чорнобильській АЕС, 1 категорії. Вважає, що відповідач нараховує і виплачує їй пенсію у неналежному розмірі, що не відповідає вимогам ст.ст. 39,50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Просить суд строк звернення до суду вважати не пропущеним, визнати дії управління Пенсійного Фонду України в м.Каневі та Канівському районі неправомірними, зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в м.Каневі та Канівському районі провести перерахунок і виплату пенсії відповідно до норм ЗУ №796-ХІІ, а саме: державна пенсія в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком; додаткова пенсія в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком; щомісячна доплата в розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Стягнути з управління Пенсійного Фонду України в м.Каневі та Канівському районі моральну шкоду в розмірі 2000 грн., оскільки невиконання рішення суду є неповагою до неї.

Ухвалою судді від 04.01.2016 року відкрито скорочене провадження. Копія ухвали направлена сторонам. Відповідачем в установлений строк надано заперечення на позов.

Суддя, оцінивши повідомленні позивачем обставини, вважає їх достатніми для прийняття рішення та в порядку, передбаченому ст. 183-2 ч.4 КАС України без виклику сторін в скороченому провадженні.

Судом встановлено, що позивач є постраждалою особою внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом ІІ групи, внаслідок захворювання, яке пов'язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС. Зазначене підтверджується поданими доказами, зокрема, копією довідки МСЕК серії 10 НОМЕР_1 виданої 14.05.2012р. (а.с.8)

Перебуваючи на обліку у відповідача, позивач звернувся із вимогою про здійснення перерахунку пенсії відповідно до розмірів, визначених ст.ст. 39, 50, 54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак, листом відповідача від 03.12.15р. № 13038/10 у проведенні перерахунку їй було відмовлено. Зокрема, свою позицію відповідач обґрунтував тим, що нарахування та виплата пенсії позивача проводиться у розмірах, визначених постановами Уряду України.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам необхідно зазначити наступне.

Згідно ст. 99 КАС для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що порушення свого права позивач дізнався 03.12.2015р., коли отримав листа УПФ в м.Канів та Канівському районі (а.с.6), а тому суд вважає, що позовні вимоги повинні бути розглянуті з 03.06.2015р.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції що діяла на час виникнення спірних правовідносин, пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті. А згідно ч.1 даної статті громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: - у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Виходячи із змісту ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: - інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Також, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по ІI групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Крім того, Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2015 року, внесено зміни в Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виключено ст.39; текст ст.ст. 55,54 викладено в новій редакції, згідно з якою умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного кодексу України, до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки, запобігання виникненню та ліквідації надзвичайних ситуацій та наслідків стихійного лиха.

Згідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України «Про статусі і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 29.12.2015 р. в редакції Закону України від 02.03.2015р. № 217-VIII, встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік.

Таким чином суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині визнання неправомірною відмови УПФ в м.Канів та Канівському районі в перерахунку пенсії.

Позовні вимоги в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м.Канів та Канівському районі в подальшому здійснювати позивачу нарахування та виплату його щомісячної додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: - інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком, щомісячної державної пенсії по інвалідності, як інваліду 2 групи, в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої законом, відповідно до вимог ст.ст. 50,54 ч.4, ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-12, з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не підлягають задоволенню, оскільки не мають під собою жодного правового підґрунтя.

Позовні вимоги в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м.Канів та Канівському районі в подальшому здійснювати позивачу нарахування та виплату його щомісячної доплати в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, відповідно до вимог ст.39, ч.4, ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-12, з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не підлягають задоволенню, оскільки Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2015 року, внесено зміни в Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виключено статтю 39.

Позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 2000 грн. не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не надано доказу того, що їй було завдано моральної шкоди.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 22, 46 Конституції України, ст.50,54,67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 11, 69-71, 99, 100, 122, 160, 162, 183-2, 186,256 КАС України, суд. -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Каневі та Канівському районі про визнання дій протиправними та зобов'язання виконати рішення суду і здійснити перерахунок та виплату пенсії інваліду за наслідками аварії на Чорнобильській АЕС - відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Уразі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий підпис О.В.Хорошун

Згідно з оригіналом, який зберігається в матеріалах справи №697/2514/15-а

Суддя О . В . Хорошун