Справа № 804/7118/14
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2016 року м. Київ К/800/36231/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Полімер ЛТД» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Полімер ЛТД» до Дніпропетровської митниці Міндоходів про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ТОВ «Гранд Полімер ЛТД» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці Міндоходів про зобов'язання вчинити певні дії, в якому просило:

- скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 110100000/2014/200057/1 від 18.04.2014 року;

- картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110100000/2014/00127 від 18.04.2014 року;

- зобов'язати Дніпропетровську митницю Міндоходів визначити митну вартість товару за ціною договору (контракту) товарів, які імпортуються (вартість операції) щодо товарів відповідно до декларації митної вартості № 110100000/2014/209435 від 18.04.2014 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2014 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Гранд Полімер ЛТД» було відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 року апеляційну скаргу ТОВ «Гранд Полімер ЛТД» було залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2014 року - без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Гранд Полімер ЛТД», не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Дніпропетровською митницею Міндоходів подано заперечення на касаційну скаргу, в яких вона просить залишити касаційну скаргу ТОВ «Гранд Полімер ЛТД» без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ТОВ «Гранд Полімер ЛТД» задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що 23.01.2014 року між ТОВ «Гранд Полімер ЛТД» (покупець, Україна) та компанією Hyundai Corporation (продавець, Корея) укладено зовнішньоекономічний контракт за № HDC-JH140123-05, згідно із умовами якого продавець зобов'язаний здійснити поставку та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити товар - поліетилен низького тиску, марки Matlex HHM 5502BN SAUDI виробництва POLIMER COMPANY загальною кількістю 99000 кг, умови поставки - CFR м. Одеса (Україна), ціна на товар становить 1548 дол. США за 1 метричну тону та включає вартість пакування, пакувальних матеріалів, маркування, завантаження, виконання експортних формальностей у країні продавця; загальна сума контракту становить 153252,00 дол. США.

На виконання умов контракту за № HDC-JH140123-05 фірма-продавець здійснила поставку товару фірмі-покупцю.

Для митного оформлення товару декларант до Дніпропетровської митниці Міндоходів подав митну декларацію № 110100000/2014/209435.

Для підтвердження заявленої митної вартості товарів позивачем було надано наступні документи: рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД від 28.11.2013 року за № 11-46/2035; картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 24.02.2014 року за № 110/2012/0001624; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 16.04.2014 року за № 110100000/2014/209328; міжнародні автомобільні накладні від 14.04.2014 року за № 3878, за № 5560, за № 6304, за № 8534; коносамент від 23.03.2014 року за № MAEU; банківський платіжний документ, що стосується товару від 06.02.2014 року; рахунок-фактура від 12.03.2014 року за № 40015789; пакувальний лист від 12.03.2014 року за № 40015789; рахунок-проформа від 23.01.2014 року за № HDC-JH140123-05; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 23.01.2014 року за № HDC-JH140123-05; інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару від 23.03.2014 року за № 2761; інформація про позитивні результати здійснення фіто санітарного контролю товару від 14.04.2014 року за № 2730; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного товару від 23.03.2014 року за № 2761; резервна позиція від 26.07.2001 року за № 915; сертифікат про походження товару (форма А) від 27.02.2014 року за № 16553; сертифікат аналізу від 27.03.2014 року; акт про взяття проб (зразків) від 16.04.2014 року; заява підприємства, подання якої передує митному оформленню товарів і транспортних засобів від 17.04.2014 року за № 1; копія митної декларації країни відправлення від 09.03.2014 року за № 7168; митна декларація від 17.04.2014 року за № 11010000.2014.209435.

Позивачем було визначено митну вартість товару що імпортується за основним методом, тобто за ціною договору (вартість операції).

Посадовою особою Дніпропетровської митниці Міндоходів під час здійснення митного контролю декларації за № 110100000/2014/209435 було виявлено розбіжності та відсутність повних відомостей, а саме: документи, які підтверджують числові значення складової митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості містять розбіжності, а саме:

- до митного оформлення надано експортну МД № 7168 від 09.03.2014 року разом із перекладом; на перекладі зазначено, що він «є вірним і повністю відповідає вимогам до перекладу документів міжнародного обігу. Виконав: ОСОБА_2 Свідоцтво (диплом) НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1»; митний орган просив надати підтверджуючі документи, на підставі яких перекладача ОСОБА_2 уповноважено здійснювати переклади документів із арабської та англійської мови;

- пунктом 4.1 зонішньоекономічного контракту передбачено, що відвантаження товару має бути здійснено протягом лютого 2014 року, однак, інвойс № 40015789 видано 12.03.2014 року, коносамент - 23.03.2014 року;

- в інвойсі № 40015789 від 12.03.2014 року виявлено розбіжність щодо умов поставок (CFR) у порівнянні з даними експортної митної декларації № 7168 від 09.03.2014 року, де зазначено умови поставки CIF;

- у сертифікаті походження товару посилання на комерційний інвойс, якого на момент видачі сертифікату не існує, є недопустимим - до митного оформлення товару надано сертифікат походження № 16553 від 27.02.2014 року з посиланням на інвойс № 8880316 від 12.03.2014 року;

- інвойс № 8880316 від 12.03.2014 року у пакеті документів, наданих для митного оформлення, відсутній;

- пакувальний лист від 24.02.2014 року., виявлений під час митного огляду 17.04.2014 року, видано виробником товару «Saudi polymers LLC» безпосередньо ТОВ «Гранд Полімер ЛТД» без зазначення будь-яких посередницьких структур;

- сертифікат аналізу від 27.03.2014 року містить відомості про дату відвантаження - 13.03.2014 року, хоча товар був відвантажений 12.03.2014 року, а також даний сертифікат посилається на номер партії SBB22093, такий номер співпадає із номером партії, зазначеної у пакувальному листі від 24.02.2014 року, виявлений під час митного огляду 17.04.2014 року; даний сертифікат безпосередньо надається від «Saudi polymers LLC» безпосередньо ТОВ «Гранд Полімер ЛТД»;

- в експортній декларації країни відправлення № 7168 від 09.03.2014 року виходячи із даних її перекладу, зробленого Дніпропетровською ТПП, наявна інформація про те, що експортером товару є компанія «Saudi polymers LLC»;

- у митній декларації країни відправлення у графі «Номер коносаменту, накладної, маніфесту» зазначено В867457321; у пакеті документів, наданих до митного оформлення, будь-який транспортний документ з вказаним номером, відсутній.

У зв'язку із виявленими розбіжностями посадовою особою Дніпропетровської митниці Міндоходів під час здійснення митного контролю було здійснено на зворотньому аркуші декларації відповідно до статті 337 Митного кодексу України запис про необхідність надати (за наявності) додаткові документи для підтвердження митної вартості за декларацією за № 110100000/2014/209435, про що направлено позивачу електронне повідомлення.

Декларант у порядку здійснення консультацій надіслав відповідачу лист від 18.04.2014 року, у якому зазначив про проведення консультацій, ознайомлення з переліком документів та надав наступні документи до митного органу:

- доповнення № 1 до контракту від 23.01.2014 року за № HDC-JH140123-05;

- гарантійний лист від 24.02.2014 року за № СІС-240214-01;

- виписка із бухгалтерської документації від 18.04.2014 року за № 18/04.

Також декларант зазначив, що інші документи, окрім наданих, у десятиденний строк надати не можливо.

Митним органом відповідно до статті 55 Митного кодексу України було прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості № 110100000/2014/200057/1 від 18.04.2014 року, відповідно до якого митна вартість товару визначена у розмірі 1,72 дол. США за 1 кг.

На підставі вказаного рішення митну вартість було скориговано на підставі наявних у митниці відомостей із застосуванням резервного методу відповідно до статті 60 Митного кодексу України.

Крім цього, посадовою особою Дніпропетровської митниці у графі 33 рішення про коригування заявленої митної вартості, відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів Україні від 24.05.2012 року за № 598 зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); послідовність застосування методів визначення митної та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Також, посадовою особою зазначено про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обгрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Митного кодексу України, та причини неприйняття додаткового наданих у порядку консультацій декларантом документів.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 52 Митного кодексу України, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом, або скориговану за результатами контролю, здійсненого митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч.6 ст.54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини 1 статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій), закріплено в статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

У процесі проведення митного контролю декларантом не було надано всі документи, які витребовувались митним органом, для проведення коригування митної вартості товару у митного органу була відсутня достатня інформація щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких здійснено за методом визначення митної вартості 2а) та 2б), тому, враховуючи положення статті 61 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості товарів неможливо було застосувати методи 2 а) та 2 б) згідно статей 59 та 60 Митного Кодексу України. Методи на основі віднімання та додавання вартості (статті 62, 63 Митного Кодексу України) неможливо застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню. Митним органом було застосовано другорядний метод визначення митної вартості 2-г - резервний метод, відповідно до наявних даних - митну вартість скориговано за наявними у митного органу відомостями про, що прийнято відповідне рішення про коригування митної вартості та картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Враховуючи, що документи, надані декларантом містять розбіжності, які не дають можливість достовірного визначення експортера та умов поставки, суди дійшли до вірного висновку про те, що митним органом правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №110100000/2014/200057/1 від 18.04.2014 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110100000/2014/00127 від 18.04.2014 року.

Щодо вимоги про зобов'язання відповідача визначити митну вартість товару за ціною договору (контракту) товарів, які імпортуються (вартість операції) щодо товарів відповідно до декларації митної вартості № 110100000/2014/209435 від 18.04.2014 року, колегія суддів зазначає наступне, що питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів, а тому суди, не вправі підміняти митний орган, стягуючи з державного бюджету надмірно сплачену з такої вартості суму ПДВ, фактично визначаючи при цьому інший метод обчислення митної вартості.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Полімер ЛТД» - залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Полімер ЛТД» до Дніпропетровської митниці Міндоходів про зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 235-244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз