Справа № 818/3746/15
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2016-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

818/3746/15

копія

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2016 р. Справа №818/3746/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фавор" до Сумської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, який представник позивача підтримав в судовому засіданні та мотивує тим, що ТОВ "Фавор" за зовнішньоекономічним контрактом ввозиться на територію України жерсть в рулонах. 11.11.2015 для митного оформлення товару подано митну декларацію та пакет документів. При цьому вказано митну вартість металу 0,9391718 доларів США за 1 кг.

Відповідач визнав, що вартість товару не підтверджується наданими документами та 13.11.2015 ним винесено рішення про коригування митної вартості товару за ціною договору щодо подібних товарів до 1,0650 доларів США за 1 кг. Також було винесено картку відмови в прийнятті митної декларації.

Просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості та картку відмови в прийнятті митної декларації від 13.11.2015.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що при митному оформленні партій жерсті, виробник та відправник якої є китайська компанія, позивач обрав перший метод визначення митної вартості. До митної декларації серед інших документів позивачем була подана копія експортної декларації країни китайською мовою. Ціна, зазначена позивачем в вантажній митній декларації, інвойсі не відповідає ціні, яка міститься в декларації країни відправлення. В зв'язку з наявністю таких розбіжностей у відповідача витребувано ряд додаткових документів для підтвердження заявленої вартості. Частина з витребуваних документів була надана. Не було подано перекладу експортної декларації країни відправлення. Не були також надані частина з витребуваних документів. Відомості, використані позивачем для визначення митної вартості визнано необ'єктивними, в зв'язку з чим проведення визначення митної вартості за першим методом було неможливим. Використано метод визначення митної вартості по операціях з подібним товаром. Проведено коригування митної вартості та винесено картку відмови в прийнятті поданої позивачем митної декларації. Вважає, що зазначені рішення винесені правомірно, просить в задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В ході дослідження поданих документів відповідачем зроблено висновки про невідповідність заявленої позивачем загальної вартості партії товару тій, яка зазначена в експортній декларації країни відправлення. В зв'язку з цим ним 11.11.2015 року витребувано у позивача переклад декларації країни відправлення (а.с. 29). Листом від 12.11.2015 року позивач повідомив про неможливість надання перекладу (а.с. 32). Листом від 12.11.2015 року відповідачем витребувано у позивача додаткові документи: договір з третіми особами, пов'язаний з контрактом про поставку товару, рахунки про здійснення платежів цим особам на користь продавця, виписку з бухгалтерської документації, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, інші платіжні або бухгалтерські документи, банківські документи про оплату товару (а.с. 30-31). Позивачем надано відповідь на запит відповідача листом від 13.11.2015, додатково надано прайс-лист постачальника товару, лист постачальника, яким відмовлено в наданні документів по відносинах постачальника з виробником, попередні специфікації до контракту від 17.12.2014 та від 12.05.2015. Також повідомлено, що за умовами контракту передбачена відстрочка платежу, документи про оплату товару позивачем відсутні, страхування не здійснювалось, а тому надати інші документи можливості немає (а.с. 33).

Відповідно до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ст.51 ч. 2 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Відповідно до ч.ч 2-4, зазначеної статті Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59, 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до вимог ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п’ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об’єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як було зазначено вище, позивач додав до декларації документи та визначив митну вартість товарів, які ввозив за ціною контракту.

Відповідно до вимог ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов’язані між собою особи або хоч і пов’язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов’язковою при її обчисленні.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару. З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з'ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в частині 2 статті 53 Митного кодексу України. В такому випадку митний орган зобов'язаний витребовувати лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України, тобто використовувати надане повноваження виключно для виконання покладеної на нього законом функцій. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Позивачем митному органу були надані документи, що передбачені статті 53 Митного кодексу України, а також частина з витребуваних додатково. В ході судового засідання представник відповідача не заперечував, що числові значення ціни жерсті, що ввозилась ТОВ “Фавор” не містять розбіжностей у наданих специфікаціях до контракту, рахунках, інвойсах та митній декларації. Зроблено висновок про розбіжність між заявленою вартістю та вартістю партії товару в експортній декларації країни відправлення. Як було встановлено судом та зазначено вище, експортна декларація країни відправлення викладена китайською мовою. Позивач не мав можливості подати її переклад. Не здійснювалось перекладу і відповідачем. За повідомленням представника відповідача висновки про невідповідність вартості партії товару були зроблені при порівнянні декларації, наданої позивачем та перекладу бланку іншої декларації, що мався в наявності у відповідача (а.с. 102-103). Такі висновки суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до ст. 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Відповідач досліджував експортну декларацію, не маючи її перекладу, шляхом співставлення з графами бланку, переклад якого він мав. Доказів наявності фахівця з китайської мови в штаті відповідача, або залучення такого фахівця суду не надано. При порівнянні тексту декларації з перекладом бланку відповідач не мав можливості встановити, що товар, зазначений в експортній декларації країни відправлення, відповідає за найменуванням, якісними, кількісними та вартісними характеристиками товару, що пред'явлений позивачем для митного оформлення. За таких обставин відповідач не мав можливості зробити обґрунтований висновок про невідповідність заявленої митної вартості товару його вартості в експортній декларації.

Статтею 53 МК України експортна декларація країни відправлення не віднесена до переліку документів, що підлягають обов'язковому поданню для підтвердження митної вартості, а лише може бути витребувана додатково у випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни. Відповідачем не подано доказів наявності таких обставин. Відповідно, були відсутні підстави вимагати подання додаткових документів. Також не подано доказів неможливості визначення митної вартості за основним методом після подання позивачем додаткових документів.

Відповідно до статті 94 КАС України стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці на користь позивача судовий збір, сплачений при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фавор" до Сумської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень – задовольнити

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.В. Соп'яненко

З оригіналом згідно

Суддя О.В. Соп'яненко