Справа № 822/15/16
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/15/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Матущака В.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Лаврентьєва Юрія Вікторовича про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Лаврентьєва Юрія Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - ОСОБА_3, в якому просить скасувати рішення №7147402 від 24.10.2013 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 кадастровий номер:НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24 жовтня 2013 ОСОБА_1 подарувала синові ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0933 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер:НОМЕР_1. Вказує, що договір дарування посвідчувався нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєвим Ю.В., яким згідно Рішення №7147402 від 24.10.2013 проведено реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_3

Зазначає, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26.10.2015, яке залишене без змін рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 02.12.2015, визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, площею 0,0933 га, яка розташована по АДРЕСА_1, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений 24.10.2013 ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєвим Ю.В. (реєстраційний № 1609).

Позивач зазначає, що враховуючи викладене, виникла необхідність звернутися до суду з адміністративним позовом про скасування зазначеного рішення.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. При розгляді справи покладається на розсуд суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 6 ст. 128 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається, розгляд справи проводиться в письмовому провадженні.

Дослідивши докази по справі, суд вважає що позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

Встановлено, що приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєвим Ю.В. 24.10.2013 на підставі договору дарування від 24.10.2013 №1609 проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, що знаходиться по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, про що прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.10.2013 №7147402.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 02.12.2015 апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено та рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26.10.2015 залишено без змін. Згідно вказаного рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26.10.2015 визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, площею 0,0933 га, яка розташована по АДРЕСА_1, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений 24.10.2013 ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєвим Ю.В. (реєстраційний № 1609).

30.12.2015 відповідачем листом №610/01-16 повідомлено, що нотаріус не має повноважень, згідно чинного законодавства, здійснити скасування державної реєстрації права власності (переходу права власності).

Суд при вирішенні спірних правовідносин виходить з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року №1952-IV (далі - Закон №1952-IV).

За змістом статей 2, 3, 9 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) вчиняються, якщо право власності чи інше речове право на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті та статтею 41 цього Закону. Державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт.

Статтею 19 Закону №1952-IV передбачені підстави для державної реєстрації прав та їх обмежень.

Так, згідно частини першої зазначеної статті 1 державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Разом з тим статтею 26 Закону №1952-IV визначено внесення записів до Державного реєстру прав.

Відповідно до цієї статті записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) та скасування записів (далі - заява) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури визначає Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №3502/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.12.2011 за №1429/20167 (далі - Порядок №3502/5).

Відповідно до вимог пункту 2.6 Порядку №3502/5 для внесення записів про скасування державної реєстрації прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.

Згідно пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

З аналізу наведених норм права слідує, що державний реєстратор (у випадках, встановлених законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт) позбавлений можливості самостійно скасовувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та, як наслідок, вносити запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав. Такий запис державний реєстратор може вносити за заявою особи на підставі рішення суду, що набрало законної сили, про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені судом обставини та зважаючи на наведені вище норми права, суд приходить до висновку про те, що оскільки рішенням Хмельницького міськрайонного суду, що набрало законної сили, визнано недійсним договір дарування, на підставі якого відповідачем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №7147402 від 24.10.2013, то в даному випадку права позивача, як власника нерухомого майна, підлягає захисту саме шляхом скасування вказаного рішення суб'єкта владних повноважень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за третьою особою.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача про скасування рішення №7147402 від 24.10.2013 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 кадастровий номер: НОМЕР_1, є обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71, 158 - 163 АС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

адміністративний позов задовольнити.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєва Юрія Вікторовича від 24.10.2013 №7147402 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 кадастровий номер:НОМЕР_1.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/В.В. Матущак
"Згідно з оригіналом" Суддя В.В. Матущак