Справа № 194/135/16-а
Суддя: Пономаренко І. П.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 194/135/16-а
Провадження №2-а/194/6/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року м.Тернівка

Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Пономаренко І.П. розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 26 січня 2016 року звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Позовні вимоги мотивує тим, що з 23 жовтня 1992 року по теперішній час вона працює на посаді головного спеціаліста підрозділу з усиновлення дітей, опіки, піклування та розвитку сімейних форм виховання служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради. З 23 серпня 2014 року вона перебувала на обліку в Пенсійному фонді України в м. Тернівка та отримувала пенсію за віком, а з 23 вересня 2014 року на підставі її особистої заяви її було переведено на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 01 квітня 2015 року їй припинили виплачувати призначену пенсію, посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02 березня 2015 року, ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами), а також ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року, у період роботи особи, на посадах, які дають право на призначення пенсії, зокрема, передбаченої Законом України «Про державну службу», Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», пенсії, призначені відповідно до цих Законів не виплачуються. 18 січня 2016 року вона звернулася до відповідача з завою про відновлення, та отримала відмову відповідача де в листі від 20 січня 2015 року відповідач зазначив, що вона на даний час є посадовою особою органів місцевого самоуправління, а тому на неї поширюються норми Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». З цим вона не згодна, оскільки їй не призначалася пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а вона отримувала і повинна надалі отримувати пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Просить визнати дії відповідача щодо призупинення їй з 01 червня 2015 року пенсії в разі втрати годувальника, призначеної відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати відповідача поновити з 01 червня 2015 року їй виплату пенсії, призначеної відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.1,2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Згідно ст. 57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян доводяться до відома населення у порядку, встановленому законом. Тобто всі нормативні акти оприлюднюються та є загальнодоступними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або окремі їх положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Рішення Конституційного Суду також оприлюднюється у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Всупереч вказаним нормам позивачем не надано жодних доказів на підтвердження поважності ним пропуску строку звернення до суду для захисту своїх порушених прав. Будь-які об'єктивні чи суб'єктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду, у визначені законом строки, з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважав, що діями чи бездіяльністю порушуються його права та законні інтереси.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав ( наприклад, справа "Стаббігс та інш. Проти Великобританії" рішення від 22.10.1996 р., "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.1980 р.).

Таким чином, позивач мав можливість ознайомитись з нормативно-правовими актами, знати про порушення своїх прав та своєчасно звернутися до суду за їх захистом.

З урахуванням того, що позивач звернулася до суду з адміністративним позовом 26 січня 2016 року, до відповідача - УПФУ в м. Тернівка звернулася із заявою про надання інформації 18 січня 2016 року, та отримала відповідь від 20 січня 2016 року, з заявою про поновлення строку для звернення до адміністративного суду не зверталася, та враховуючи викладене суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог, які стосуються визнання дії відповідача щодо призупинення їй з 01 червня 2015 року по 25 липня 2015 року включно пенсії в разі втрати годувальника, призначеної відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язання відповідача поновити з 01 червня 2015 року по 25 липня 2015 року включно їй виплату пенсії, призначеної відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не має, у зв'язку з чим адміністративний позов в цій частині підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 99, 100, п.5 ч.1 ст.107, ч.ч. 2, 3 ст. 155, 183-2 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, в частині щодо визнання дії управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської областіщодо призупинення ОСОБА_1 з 01 червня 2015 року по 25 липня 2015 року включно пенсії в разі втрати годувальника, призначеної відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської областіпоновити з 01 червня 2015 року по 25 липня 2015 року включно ОСОБА_1 виплату пенсії, призначеної відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», - залишити без розгляду.

В іншій частині відкрити скорочене провадження по справі.

Роз`яснити позивачеві, що особа, позовна заява якої була залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Адміністративна справа розглядатиметься суддею одноособово.

Направити копії ухвали особам, які беруть участь у справі, та запропонувати відповідачу у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали та копій документів подати безпосередньо до канцелярії Тернівського міського суду Дніпропетровської області заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадходження від нього у десятиденний строк заперечення на позовну заяву справа буде розглянута за наявними матеріалами.

Роз`яснити особам, які беруть участь у справі, що вони мають права та обов'язки, визначені ст. ст. 49, 51 КАС України.

Ухвала в частині залишення без розгляду та недотримання правил підсудності може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Тернівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.П. Пономаренко