Справа № 326/2100/15-а
Суддя: Стріжакова Т. В.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Копія Провадження № 2-а/326/4/2016
Справа №326/2100/15-а. р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року. Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого Стріжакової Т.В.

при секретарі Кузякіної К.М.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов'язання поновити виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області (далі - УПФУ) про визнання дій протиправними та зобов'язання поновити виплату пенсії. Свої вимоги мотивувала тим, що їй призначено пенсію по інвалідності, загальне захворювання, ІІІ група відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Після призначення пенсії вона продовжує працювати в УПФУ, але у квітні 2015 року виплата її пенсії зупинена. 10.12.2015 року вона звернулася з письмовою заявою до УПФУ з проханням пояснити причину призупинення виплати призначеної їй пенсії та поновити виплату. У відповіді вказано, що виплата призначеної їй пенсії зупинена згідно ЗУ від 02.03.2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким тимчасово на період з 01.04.2015 по 31.12.2015 року встановлено особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам; у разі її незгоди з відповіддю вона має право звернутися до суду. Вважає, що УПФУ зупинена виплата її пенсії незаконно.

До 01.04.2015 року пенсія виплачувалась в повному розмірі незалежно від того, працювала вона чи ні. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ порядок виплати пенсії змінено, виплата її пенсії зупинена. Але Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти повинні відповідати їй (ч.2,3 ст.8 Конституції України). Органи влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже УПФУ як виконавчий орган державної влади повинне дотримуватись Конституції України. Крім того, Верховний Суд України в постанові від 31.03.2015 року, вказав, що «за загальновизнаним принципом закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі». Положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року щодо порядку виплати пенсій працюючим пенсіонерам не узгоджуються з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу існуючих прав працюючих пенсіонерів при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, а тому УПФУ не може застосовувати норми закону, які суперечать Конституції України. Оскільки Конституції України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди мають оцінювати зміст закону з точки зору його відповідності Конституції і застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Просить визнати протиправними дії УПФУ щодо зупинення виплати їй пенсії з 01.04.2015 року; зобов'язати УПФУ поновити їй виплату пенсії з 01.04.2015 року; стягнути з державного бюджету України на її користь судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Ухвалою суду від 26.01.2016 року даний позов залишено без розгляду в частині визнання дій УПФУ протиправними та зобов'язання поновити пенсію за період з 01.04.2015 року по 13.06.2015 року (а.с.44)

Позивач ОСОБА_1, повідомлена про час та місце розгляду справи в установленому порядку, надала письмову заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, просить справу розглянути у зв'язку з неможливістю прибуття у судове засіданні за її відсутності, в порядку письмового провадження (а.с.4,20,27,31).

Відповідач, повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання свого представника не направив, надав заперечення та клопотання, в яких просив справу розглянути у його відсутність в порядку письмового провадження (а.с.19,28,36).

У зв'язку із надходженням від осіб, які беруть участь у справі, клопотань про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до ч.4 ст.122 КАС України, за ухвалою суду, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідач у письмовому відзиві на позов зазначив, що згідно з ст.ст.8,19,68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Законом України від 02.03.2015року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", внесено зміни до порядку призначення пенсій за віком на пільгових умовах і за вислугу років, а також тимчасово на період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року встановлено особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам незалежно від дати призначення пенсії. При цьому тимчасовий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам не стосується категорій громадян: інвалідів І та II групи, інвалідів війни III групи, учасників бойових дій, членів сімей загиблих (померлих) військовослужбовців (незалежно від виду пенсії та закону, за яким призначена пенсія). Незалежно від факту роботи та посади, на якій працюють пенсіонери, призначена пенсія виплачується в повному обсязі інвалідам І та II груп, інвалідам війни III групи та учасникам бойових дій, особам, на яких поширюється чинність п.1 ст.10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та особам, на яких поширюється дія п.3 Прикінцевих положень Закону.

Згідно зі ст.47 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, під час роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії, зокрема, у порядку та на умовах, передбачених ЗУ "Про державну службу", пенсія не виплачуються. Також передбачено припинення виплат спеціальних пенсій (у період роботи на відповідних посадах) народним депутатам, державним службовцям, та прирівняним до них особам, суддям, прокурорам та іншим особам, на яких поширюється дія законів, зазначених у статті 47 в новій редакції. Прикінцевими положеннями ЗУ від 02.03.2015 № 213-УШ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" визначено, що порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 є інвалідом III групи загального захворювання, виплата призначеної пенсії була припинена згідно з зазначеним Законом. Виплата пенсії в повному обсязі поновлюється з наступного дня після звільнення з роботи. Порядок виплати змінюється з наступного за днем звільнення з посади.

Просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі (а.с.17-18).

Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, 20.11.2013 року Пенсійним фондом України видано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 по інвалідності, ІІІ групи, загальне захворювання (а.с.9).

Згідно з протоколом №2576 від 09.11.2010 року УПФУ в Приморському районі Запорізької області ОСОБА_1 03.11.2010 року за призначенням пенсії по інвалідності ІІІ групи у зв'язку з загальним захворюванням, яка їй встановлена 04.10.2010 року. Призначено пенсію щомісячно: з 04.10.2010 року в сумі 723 грн., з 01.12.2010 року - 734 грн. до 31.10.2011 року (а.с.8).

Згідно з довідкою огляду міжрайонної МСЕК м. Бердянська Запорізької області серії НОМЕР_2 від 12.10.2015 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, повторно встановлена ІІІ група інвалідності, у зв'язку з загальним захворюванням, інвалідність встановлена строком до 01.11.2017 року, дата чергового огляду - 01.11.2017 року (а.с.7).

Розпорядженням УПФУ в Приморському районі Запорізької області за №127602 від 11.12.2015 року ОСОБА_1, яка працює з 22.04.2014 року, зроблено перерахунок пенсії (працевлаштування/звільнення) по інвалідності ІІІ групи у зв'язку з загальним захворюванням, яка їй встановлена 04.10.2010 року, період встановлення інвалідності - з 01.11.2015 року по 31.10.2017 року, призначено пенсію щомісячно в сумі: з 01.04.2015 в розмірі - 1049 грн., з 01.09.2015 в розмірі - 1049 грн. (до 31.10.2017р.), зазначено, що її виплата закрита (а.с.12).

Позивач не погодилася з зупиненням виплати їй пенсії і звернулася до відповідача, просила поновити їй виплату пенсії (а.с.13). На своє звернення вона отримала відповідь від 11.12.2015 року, в якій відповідач вказав, що зважаючи, що вона є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, то на підставі Закону України від 02.03.2015 №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» їй виплата пенсії припинена. Виплата пенсії поновиться з наступного дня за днем звільнення з посади (а.с.10,11).

У трудовій книжці ОСОБА_1 вказано, що її в Управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області 22.04.2014 року призначено на посаду завідувача загального сектору як таку, що успішно пройшла за конкурсом; 22.04.2014 року; присвоєно дванадцятий ранг державного службовця в межах 6 категорії посад (наказ №40 від 22.04.2014 року). 03.07.2015 року у зв'язку із структурними змінами в управлінні загальний сектор перейменовано у адміністративно-господарський сектор (а.с.32-35).

Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької область є юридичною особою, про що зазначено в Положенні про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районних у містах, а також у містах та районах (а.с.37-42).

Таким чином, судом встановлено, що позивачці з 04.10.2010 року призначено пенсію по інвалідності, ІІІ групи, загальне захворювання відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Після призначення пенсії вона продовжує працювати в УПФУ на посаді державного службовця, але у квітні цього року виплата її пенсії зупинена.

Дані обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним є правомірність дій відповідача щодо зупинення виплати позивачу пенсії по інвалідності ІІІ групи у зв'язку з загальним захворюванням з 01.04.2015 року на підставі Закону України від 02.03.2015 №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

Відповідно до приписів ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Абзацом 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції чинній з 01.04.2015 року, встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

- особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

- у період роботи на інших посадах/роботах пенсія (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

(Абзац другий частини першої статті 47 в редакції Законів № 213-VIII від 02.03.2015, № 911-VIII від 24.12.2015).

Відповідач вважає, що оскільки позивач працює на посаді, яка дає право призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених ЗУ «Про державну службу», то в період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року пенсія, призначена згідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не повинна виплачуватись.

Станом на 01.04.2015року посада, на якій працює позивачка, дійсно давала право на призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», зв'язку з чим відповідачем правомірно не виплачувалась пенсія позивачу.

Разом з тим, пунктом 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII (далі Закон №213) передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу»,"Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення Закону №213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу» пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені ч.1статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» правові підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відсутні. Ухвалою суду від 26.01.2016 року даний позов залишено без розгляду в частині визнання дій УПФУ протиправними та зобов'язання поновити пенсію за період з 01.04.2015 року по 13.06.2015 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з 14.06.2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підлягає поновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати, тому пред'явлений позивачем адміністративний позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України на користь позивача за рахунок коштів Державного бюджету України підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 487 грн. 20 коп.(а.с.1).

Керуючись ст.ст. 8, 22, 55, 95, 64, 124, 152 Конституції України, Законом України «Про державну службу», Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», ст.ст.2,8,9,10,69-71,79, 86,87,94, 98,104,105,158-163,185,186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області щодо зупинення виплати ОСОБА_1 пенсії як інваліду 3 групи загального захворювання згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 14.06.2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії як інваліду 3 групи загального захворювання згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 14.06.2015 року.

Стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: підпис Т.В. Стріжакова

Копія вірна: суддя Т.В. Стріжакова

26.01.2016