Справа № 810/3805/15
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року (10:25 год.) м. Київ №810/3805/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Гололобова В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пікаділі" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

за участю представників сторін:

позивача - Керноз К.І., довіреність б/н від 14.07.2015 р.;

відповідача - Дитвиненко С.С., довіреність від 12.08.2015 № 46/9/10-13-10-25

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Пікаділлі» з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.06.2015.

Позовні вимоги мотивовано безпідставністю висновків податкового органу, викладених в акті камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток від 03.06.2015 року №61/1502/37606014 щодо встановлення порушення граничних термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України.

Позивач зазначив, що ТОВ «Пікаділлі» не порушувало граничних термінів сплати авансових внесків з податку на прибуток за період з квітня по грудень 2014 року, оскільки за підсумками першого кварталу 2014 року Товариство отримало збиток, подало податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал 2014 року та в силу пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України авансових внесків у другому - четвертому кварталах 2014 року не здійснювало. Отже, застосування до Товариства штрафних санкцій за несплату авансових внесків з квітня по грудень 2014 року вважає протиправним.

Також позивач зазначає, що камеральна перевірка даних, заявлених у податковій звітності, проводиться протягом 30 календарних днів (якщо інше не передбачено Кодексом), що настають за граничним терміном отримання такої звітності. Отже, строк для проведення камеральної перевірки минув. Своєчасність сплати податкових зобов'язань не є предметом камеральної перевірки, а є предметом документальної перевірки. Податкове повідомлення-рішення № від 15.06.2015 року було прийняте відповідачем до закінчення наданого законодавством строку на подання заперечень, тобто при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення заперечення ТОВ «Пікаділлі» не були враховані.

За наведених обставин, позивач вважає викладені в акті перевірки висновки протиправними, а прийняте на їх підставі податкове повідомлення-рішення таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що згідно наказу від 21.12.2012 року № 1171 «Про затвердження узагальнюючої податкової консультації щодо особливостей подання декларацій з податку на прибуток та сплати податку у 2013 році», починаючи з березня 2013 року авансові внески сплачуються не пізніше 30 числа звітного місяця.

Таким чином 30.04.2014 року пройшли нарахування авансового внеску з податку на прибуток в розмірі 105 903 грн., а декларація, згідно якої повинно було пройти зменшення авансового внеску за квітень 2014 року у розмірі (- 105 903) була подана 08.05.2014 року - після настання граничного терміну сплати авансових внесків у квітні місяці. В результаті зазначеного за підприємством по картці особового рахунку по платежу 11024000 (авансові внески з податку на прибуток підприємств) з 30.04.2014 року по 08.05.2014 року обліковувалась недоїмка, на підставі якої й нараховано штраф.

Представник позивача позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пікаділлі» є юридичною особою, зареєстрованою 19.04.2011 Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області, ідентифікаційний код 37606014, місцезнаходження Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Промислова, буд. 5, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 733830.

03.06.2015 року головним державним інспектором відділу податку на прибуток, місцевих, ресурсних, рентних та неподаткових платежів ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області Старовойт А.А. була проведена камеральна перевірка з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань з авансових платежів податку на прибуток платника податку на прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «Пікаділлі».

Результати перевірки оформлені актом від 03.06.2015 року № 61/1502/37606014 (далі - акт перевірки) (а.с. 6-8).

Акт перевірки був отриманий позивачем 10.06.2015 року, що підтверджується штампом про реєстрацію вхідної кореспонденції позивача на акті перевірки та копією конверту, в якому отримано акт перевірки поштою (а.с.52).

У ході перевірки відповідачем встановлено порушення ТОВ «Пікаділлі» граничних термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України.

Згідно висновків акту перевірки ТОВ «Пікаділлі» порушено граничні терміни сплати авансових платежів з податку на прибуток по строкам: 05.05.2014 - граничний термін сплати, сума погашеного податкового зобов'язання 105 843,00 грн., дата сплати 08.05.2014, кількість днів затримки 4 дні; 01.07.2014 - граничний термін сплати, сума погашеного податкового зобов'язання 39,20 грн., дата сплати 30.07.2014, кількість днів затримки 30 днів; 01.10.2014 - граничний термін сплати, сума погашеного податкового зобов'язання 40,50 грн., дата сплати 30.10.2014, кількість днів затримки 30 днів; 01.12.2014 - граничний термін сплати, сума погашеного податкового зобов'язання 41,40 грн., дата сплати 30.12.2014, кількість днів затримки 30 днів; 31.12.2014 - граничний термін сплати, сума погашеного податкового зобов'язання 42,00 грн., дата сплати 29.01.2015, кількість днів затримки 30 днів.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, позивачем 16.06.2015 року були подані до ДПІ у Києво-Святошинському районі заперечення на акт перевірки шляхом надіслання поштою цінного листа з описом вкладення (а.с. 54-56). На підтвердження відправлення відповідачу заперечень на акт перевірки позивач надав докази відправлення заперечень, зокрема, копії фіскального чеку пошти та опису вкладення у цінний лист (а.с.57-58).

Лист відповідача із висновками про результати розгляду заперечень до акта перевірки за вих. №7609/10/10-13-15-02-36 від 26.06.2015 року був отриманий позивачем 01.07.2015 року, що підтверджується штампом про реєстрацію вхідної кореспонденції позивача на листі (а.с. 59-60). Висновки акту перевірки залишено відповідачем без змін, а заперечення га акт - без задоволення.

15.06.2015 року на підставі висновків акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № (а.с. 5), згідно якого на підставі статті 126 ПК України позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 10 600,00 грн. за платежем «Авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств».

19.06.2015 року податкове повідомлення-рішення було отримане позивачем, що підтверджується штампом про реєстрацію вхідної кореспонденції позивача на податковому повідомленні-рішенні та копією конверту, в якому отримано податкове повідомлення-рішення поштою (а.с.53).

Згідно з пунктом 86.4 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях. У разі якщо платник податку виявив бажання взяти участь у розгляді його заперечень до акта перевірки, контролюючий орган зобов'язаний повідомити такого платника податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень, але не пізніше ніж за два робочих дні до дня їх розгляду. Участь керівника відповідного контролюючого органу (або уповноваженого ним представника) у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов'язковою. Такі заперечення є невід'ємною частиною акта (довідки) перевірки. Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником контролюючого органу (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Відповідно до абз. 2 пункту 86.4 статті 86 ПК України заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті.

Згідно з пунктом 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Так, акт перевірки був отриманий позивачем 10.06.2015 року, заперечення на акт перевірки подані до ДПІ у Києво-Святошинському районі 16.06.2015 року, тобто в межах строку, встановленого пунктом 86.4 статті 86 ПК України, а саме протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта.

Таким чином, суд вважає, що заперечення на акт перевірки були подані позивачем в межах передбаченого податковим законодавством строку, в той же час податкове повідомлення-рішення № від 15.06.2015 прийняте відповідачем раніше настання встановленого Податковим кодексом України строку для його прийняття, а саме протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, оскільки відповідь на заперечення на акт перевірки датована 26.06.2015 року, в той час як податкове повідомлення-рішення № прийняте 15.06.2015.

Судом встановлено, що позивачем здійснювалося оскарження податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

Так, 28.08.2015 року Головне управління ДФС у Київській області прийняло рішення за вих. № 2283/10/10-36-10-01-04 про результати розгляду скарги, яким відмовило у задоволенні скарги Товариства (а.с.61-63).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся з позовом до суду про визнання його протиправним та скасування, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 57.1 статті 57 ПК України (у редакції Закону України від 24.10.2013 р. N 657-VII, що діяла на дату спірних відносин) платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Розмір щомісячних авансових внесків, що підлягали сплаті позивачем у 2014 році, був визначений позивачем у звітній податковій декларації ТОВ «Пікаділлі» з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, та складав 105 903 грн. (а.с. 40-51).

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України (у редакції Закону України від 24.10.2013 р. N 657-VII, що діяла на дату спірних відносин) у разі якщо платник податку, який сплачує авансовий внесок, за підсумками першого кварталу звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, він має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал. Такий платник податку авансових внесків у другому - четвертому кварталах звітного (податкового) року не здійснює, а податкові зобов'язання визначає на підставі податкової декларації за підсумками першого півріччя, трьох кварталів та за рік, яка подається до контролюючого органу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до пункту 49.20 статті 49 ПК України якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

08.05.2014 року позивач подав до контролюючого органу звітну податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за І квартал 2014 року з додатками (а.с. 9-19). Факт прийняття відповідачем вказаної квартальної декларації підтверджується квитанцією № 2 (а.с. 20).

Оскільки останнім календарним днем І кварталу 2014 року є 31.03.2014 року, то строк для подання звітної податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2014 року складав період до 12.05.2014 року.

Отже, податкова декларація з податку на прибуток підприємства за І квартал 2014 року подана в межах строку, встановленого для її подачі згідно підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Матеріали справи свідчать, що за результатами І кварталу 2014 року позивач отримав збиток, про що свідчить податкова декларація ТОВ «Пікаділлі» з податку на прибуток підприємства за І квартал 2014 року, проти чого не заперечує і відповідач.

Враховуючи наявність у позивача збитку за підсумками першого кварталу 2014 року та враховуючи подання позивачем у встановлений Податковим кодексом України строк податкової декларації за перший квартал 2014 року, позивач не мав обов'язку зі сплати авансових внесків з податку на прибуток підприємств у другому - четвертому кварталах 2014 року, що прямо передбачено пунктом 57.1 статті 57 ПК України.

Суд зазначає, що в спірних правовідносинах склалась ситуація, коли обов'язок для сплати авансового внеску з податку на прибуток, встановлений абзацом четвертим пункту 57.1 статті 57 ПК України, передує даті подачі податкової декларації, граничний строк для податі якої встановлений підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

В той же час, аналізуючи положення пункту 57.1 статті 57 ПК України про те, що наявність збитку за підсумками першого кварталу 2014 року звільняє платника податку від сплати авансових внесків у другому - четвертому кварталах звітного (податкового) року, суд приходить до висновку про те, що строк сплати податкового зобов'язання для сплати авансових внесків з податку на прибуток для позивача не міг настати раніше дати подачі податкової декларації, а за умови подання податкової декларації зі збитком за підсумками першого кварталу 2014 року - позивач звільняється від сплати авансових внесків у другому - четвертому кварталах звітного (податкового) року.

Суд вважає, що визначення податковим органом дати « 08.05.2014» як дати сплати авансового внеску за квітень 2014 року, є помилковим, оскільки 08.05.2014 є датою подання позивачем податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2014 року.

Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо особливостей подання декларацій з податку на прибуток та сплати податку у 2013 році, затвердженої наказом Державної податкової служби України від 21.12.2012 № 1171, починаючи з березня 2013 року авансові внески сплачуються не пізніше 30 числа звітного місяця.

Однак твердження відповідача про те, що по картці особового рахунку позивача по платежу 11024000 (авансові внески з податку на прибуток підприємств) з 30.04.2014 року по 08.05.2014 року рахувалась недоїмка, на підставі якої нараховано штраф, є помилковим з урахуванням вищенаведених висновків суду та не доводить факту протиправної поведінки позивача та порушення останнім норм податкового законодавства.

При цьому суд звертає увагу, що податкове законодавство не встановлює обов'язку платника податків подавати податкову декларацію з податку на прибуток за І квартал 2014 року в межах строку, передбаченого для сплати авансового внеску.

Згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 10 % у сумі 10 600,61 грн. на підставі статті 126 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з пунктом 110.1 статті 110 ПК України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, підставою для притягнення платника податків до відповідальності, зокрема, у вигляді застосування штрафу, є вчинення відповідного податкового правопорушення.

Враховуючи відсутність у позивача обов'язку сплачувати авансові внески у другому - четвертому кварталах 2014 року, притягнення до відповідальності за їх несплату та застосування штрафу на переконання суду є безпідставним та протиправним.

Крім того суд звертає увагу, що перевірка своєчасності сплати податкових зобов'язань не є предметом камеральної перевірки. Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених ПКУ податків та зборів є предметом документальної перевірки.

У відповідності з п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Згідно з пунктом 76.1 статті 76 ПК України камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Законодавством не передбачено право контролюючого органу під час проведення камеральної перевірки перевіряти інші питання, крім перевірки податкової звітності на предмет наявності або відсутності в ній помилок (порушень) та перевірки своєчасності подання податкової звітності.

Перевірка своєчасності сплати податкових зобов'язань - авансових внесків з податку на прибуток та визначення штрафних санкцій за ст. 126 ПКУ під час камеральної перевірки є порушенням з боку відповідача норм податкового законодавства України.

Згідно з підпунктом 21.1.1 пункту 21.1 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно.

Проте оскаржуване податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області № від 15.06.2015 року зазначеним вимогам не відповідає.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, доказів, які б спростовували доводи позивача не надав, правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення відповідачем не доведена.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивачем під час подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 182,70 грн., що складає 10 % розміру ставки судового збору, яка підлягала сплаті під час подання адміністративного позову майнового характеру згідно із Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (із змінами та доповненнями на момент подачі позову 25.08.2015).

Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 182,70 грн. підлягають стягненню на його користь відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

У судовому засіданні 24.09.2015 року були проголошені вступна та резолютивна частини постанови. Повний текст постанови складений та підписаний 29.09.2015 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області від 15.06.2015 року № .

3. Стягнути судовий збір в сумі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві грн. 70 коп.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пікаділлі» (ідентифікаційний код 37606014, місцезнаходження 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Промислова, буд.5) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області (ідентифікаційний код 39471029, місцезнаходження 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Ломоносова, 34).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.