Справа № 755/16891/15-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Безименної Н.В.

суддів: Аліменка В.О. та Бєлової Л.В.,

за участю секретаря Авраменко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року позивач звернулася в Дніпровський районний суд м. Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва, в якому просила зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії з застосуванням положень ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з вересня 2015 року.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду вмотивовано тим, що право на призначення пенсії за віком у відповідності до положень ст. 26 Закону України «Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування» позивач набуде лише у віці 57 років, а тому відмова відповідача щодо застосування до ОСОБА_2 положень ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є правомірною.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить оскаржувану постанову скасувати та винести іншу постанову про задоволення позову в повному обсязі. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією паспорта позивача (а.с. 9).

17 грудня 2014 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва з заявою про дострокове призначення пенсії.

У відповідності до вищевказаної заяви та поданих уточнюючих документів, 17 грудня 2014 року Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва було призначено позивачу дострокову пенсію за віком відповідно до п. 7-2 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 18).

Позивач звернулася до відповідача з заявами від 21.01.2015 та 22.01.2015, в яких просила зупинити дію її заяви від 17.12.2014 про дострокове призначення пенсії та надати роз'яснення щодо застосування до неї при розрахунку розміру її пенсії положень ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 16-17).

Листом від 29 січня 2015 року № 58/09/1-32 Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва повідомило, що право на підвищення пенсії на 2,5 відсотки за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію у відповідності до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач мала би в разі призначення їй пенсії з 01.05.2015 року, тобто після досягнення пенсійного віку - 57 років, а оскільки ОСОБА_2 було призначено дострокову пенсію, тобто до досягнення 57 річного віку, право на зазначене підвищення у неї відсутнє (а.с. 22).

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ст. 26 даного Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року.

Згідно п. 7--2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду.

Статтею 29 цього Закону встановлено, що особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток: на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців; на 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

При цьому підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу не здійснюється.

Жінкам, які народилися у період по 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено право особи на підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки часу її призначення, однак таке право виникає лише за умови досягнення пенсійного віку, який визначається у відповідності до вимог ст. 26 цього Закону.

Таким чином, на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії із врахуванням підвищення до пенсії у розмірі 2,5 % позивач мала б мати 57 років 6 місяців.

Разом з цим, на час звернення до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва з заявою щодо роз'яснення причин не застосування до її пенсії положень ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивачу виповнилось 56 років та 7 повних місяців.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що на момент звернення до відповідача, позивач не досягла пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність відмови відповідача.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачу було призначено пенсію за віком достроково на підставі її заяви та у строк, передбачений законодавством, з дотриманням відповідного порядку.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195,196,198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд , -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 25 січня 2016 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: В. О. Аліменко

Л.В. Бєлова

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Бєлова Л.В.