Справа № 809/4336/15
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2016 р. Справа № 809/4336/15

м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.,

За участю секретаря Єлізарової У.Г.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державного підприємства « Калуське лісове господарство»

до відповідача: Калуської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 18.11.2015 року ,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Калуське лісове господарство» звернулося до суду з позовом до Калуської обєднаної Державної податкової інспекції ( далі-ОДПІ) Головного управління ( далі-ГУ) ДФС в Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 18.11.2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за наслідками позапланової перевірки ДП «Калуське лісове господарство» податковим органом складено акт № 1087/22-00/20562527 від 05.11.2015 року, в якому зафіксовано порушено позивачем п.п.14.1.257 п.14 ст.14, п.135.1 ст.135, п. 137.10 ст.137 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємства за 2014 рік в сумі 323970 грн., п.57.1 ст.57 ПК України в результаті чого перевіркою збільшено авансові платежі за період березня по жовтень 2015 року в сумі 215984, 00 грн.

У вищенаведеному акті за результатами перевірки контролюючий орган дійшов висновку, що фірма «ZORTEX BUSINESS LLP» ( Великобританія), з якою ДП «Калуське лісове господарство» уклало контракт за № 26 від 27.01.2014 року щодо поставки половника букового та техсировини, з 15 липня 2014 року ліквідована і всі товари поставлені після цієї дати фірмі «ZORTEX BUSINESS LLP» ( Великобританія) вважаються як поставлені невідомому резиденту, а кошти отримані за вказані товари вважаються безповоротною фінансовою допомогою.

Вказані висновки ДПІ позивач вважає необґрунтованими, оскільки у акті перевірки від 05.11.2015 року не вказано, які саме первинні документи у відповідності до приписів чинного законодавства є підставою для вищезгаданих висновків податкового органу, а підставою для даних висновків став виключно лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 року № 630/17-200-490, в якому зазначено, що 15.07.2014 року фірму «ZORTEX BUSINESS LLP» ( Великобританія) ліквідовано.

Таким чином позивач вказує, що ним на законних підставах сформовано дохід підприємства, включивши до його складу надходження від покупця товару фірми «ZORTEX BUSINESS LLP» та оподатковано такий дохід, а відтак немає підстав для висновків щодо не підтвердження операцій з поставки товарів та для віднесення отриманих коштів до безповоротної фінансової допомоги та повторного її включення до складу доходів.

За таких обставин прийняте на основі вищезазначеного акту перевірки від 05.11.2015 року податкове повідомлення-рішення № 0 від 18.11.2015 року є протиправним і підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві. Вказала, що долучені позивачем до матеріалів справи документи, повністю спростовують висновки відповідача, викладені в акті перевірки № 1087/22-00/20562527 від 05.11.2015 року. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав, наведених у письмовому запереченні на позовну заяву. Суду пояснив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі висновків акта № 1087/22-00/20562527 від 05.11.2015 року, складеного за наслідками позапланової виїзної перевірки ДП «Калуське лісове господарство» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з компанією «ZORTEX BUSINESS LLP» ( Великобританія) за період з 01.01.2014 року по 01.04.2015 року. Зазначив, що оскільки фірма "ZORTEX BUSINESS LLP" з 15 липня 2014 року ліквідована, то відповідно до митних декларацій позивачем реалізовано товар невідомому нерезиденту. Отже, ДП «Калуське лісове господарство» внаслідок невключення до складу доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування безповоротної фінансової допомоги за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 року в сумі 1799833 грн., занижено податкове зобовязання з податку на прибуток за 2014 рік в сумі 323970,00 грн., та авансові платежі з податку на прибуток за період з березня по жовтень 2015 року. Позовні вимоги представник відповідача вважає безпідставними, а оскаржуване повідомлення-рішення № 0 від 18.11.2015 року таким, що винесене ДПІ на підставі та в межах повноважень наданих чинним законодавством.

Вислухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Калуською ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області проведено позапланову документальну перевірку ДП «Калуське лісове господарство» ( ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з компанією «ZORTEX BUSINESS LLP» ( Великобританія) за період з 01.01.2014 року по 01.04.2015 року.

За результатами перевірки складено акт № 1087/22-00/20562527 від 05.11.2015 року, в якому посадовими особами ДПІ зафіксовано, що позивачем порушено п.п.14.1.257 п.14 ст.14, п.135.1 ст.135, п. 137.10 ст.137 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємства за 2014 рік в сумі 323970 грн., п.57.1 ст.57 ПК України в результаті чого перевіркою збільшено авансові платежі з податку на прибуток підприємства з березня по жовтень 2015 року в загальній сумі сумі 215984, 00 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення- рішення № НОМЕР_1 від 18.11.2015 року, яким ДП «Калуське лісове господарство» донараховано 674943,00 грн. податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, з яких 539954,00 грн.- за основним платежем та 134989, 00 грн.-нарахованими штрафними санкціями.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно вимог ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства (далі- КАС) України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Судом встановлено, що Державним підприємством «Калуське лісове господарство» та фірмою «ZORTEX BUSINESS LLP», (Великобританія) укладено контракт №26 від 27.01.2014 року про поставку товару половника букового ( 1-3 сортів) та техсировини ГОСТ 9462-88 в загальній кількості 500 м.куб.

Згідно даного контракту ціна на товар встановлена в доларах США за 1 м.куб на умовах СРТ, Іллічівськ. Загальну суму контракту складає 100000 дол. США. Відповідно до п.5.1 контракту № 26 від 27.01.2014 року поставка товару здійснюється на умовах СРТ- Іллічівськ за наступними реквізитами- ст. Іллічівськ, отримувач ДП «ІМТП», ( 68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул.. Труда,6) для подальшої відправки у Великобританію на адресу фірми «ZORTEX BUSINESS LLP».( а.с.62-63, т.I).

До контракту № 26 від 27.01.2014 року внесені зміни та доповнення згідно з додатками № 1 від 17.02.2014, № 2 від 26.02.2014, № 3 від 28.02.2014, № 4 від 31.03.2014, № 5 від 09.04.2014, № 6 від 12.05.2014, № №7, 7/1 від 02.06.2014, № 8 від 24.06.2014, № 9 від 12.08.2014, 3 10 від 13.08.2014, №11 від 18.08.2014, № 12 від 07.10.2014, № 13 від 27.10.2014, № 13/1 від 29.10.2014, № 14 від 31.12.2014, № 15 від 25.01.2015 року. . ( а.с.62-81, т.I).

На підтвердження виконання договірних зобов'язань з вищевказаним контрагентом позивач долучив наступні письмові докази : ( а.с.82-248, т. I, а.с.1-222, т.II).

- вантажно-митні декларації та товаро- транспортні накладні

- рахунки-фактури та специфікації

- реєстри виданих та отриманих податкових накладних

- виписки з банківського рахунка

- оборотно-сальдову відомість

- договори про організацію перевезень вантажів № 52/2013/36 від 01.02.2013 року, про подачу та збирання вагонів № Л/ДН-4/14/411/М/п/76.

Вирішуючи спір, суд керується наступними положеннями чинного законодавства.

Податковий кодекс України містить наступні нормативні положення щодо порядку формування валових витрат та сплати зобов'язань з податку на прибуток.

Відповідно до п. п. 14.1.267. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України безповоротна фінансова допомога - це:

сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів;

сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості;

сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності;

основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

Згідно з п. п. 135.4.1. п. 135.4. ст. 135 ПК України дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо).

Відповідно до п. п. 138.1.1. п. 138.1 ст. 138 ПК України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно п. 138.2. ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.4. ст. 138 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з п. п. 139.1.9. п. 139.1. ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Виходячи із наведених норм закону, до складу валових витрат платника податку належать витрати, які: 1) підтверджені первинними документами; 2) повязані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг( і охороною праці, тому право на зменшення обєкта оподаткування податку на прибуток на суму понесених витрат надається добросовісним платникам для компенсації витрат, понесених у процесі здійснення реальної економічної діяльності, за умови наявності належного документального підтвердження виконання господарської операції.

Стосовно господарських операцій із контрагентом ZORTEX BUSINESS LLP, ( Великобританія) суд зазначає наступне.

Податковий орган стверджує, що фірма" ZORTEX BUSINESS LLP", ( Великобританія) з 15 липня 2014 року ліквідована. Доказом такого твердження, на думку відповідача, є лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 року №630/17-200-490 «Щодо перевірки компанії «ZORTEX BUSINESS LLP», у якому вказано про те, що зазначену компанію ліквідовано 15.07.2014 року державним реєстром, оскільки компанія не була діюча, а також інформація з офіційного сайту Великобританії companieshouse.gov.uk про ліквідацію зазначеної компанії з 15.07.2014 року.

Позивач вважає такі твердження безпідставними, оскільки "ZORTEX BUSINESS LLP" ліквідована не була, відбулась лише зміна реєстраційної адреси компанії в межах однієї країни.

Судом встановлено, що відповідно до Протоколу зборів партнерів Компанії «ZORTEX BUSINESS LLP» від 14.07.2014 року (а. с. 245-250, т.II) відбулась зміна реєстраційної адреси компанії в межах однієї країни - Обєднане Королівство Великобританія з Англії WORLD TRADE CENTRE TOWER 42 25 OLD BROAD STREET LONDON England EC2N 1HQ United Kingdom на Шотландія: Suite 20 12 South Bridge Edinburg Scotland EH1 1DD United Kingdom.

Суд зазначає, що статтею 2 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом:

1) визначення застосовуваного права;

2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб;

3) підсудність судам України справ з іноземним елементом;

4) виконання судових доручень;

5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про міжнародне приватне право», цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 25 того ж Закону, особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи. Для цілей цього Закону місцезнаходженням юридичної особи є держава, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави.

Відповідно до п. п. 14.1.122. п. 14.1. ст. 14 ПК України нерезиденти - це іноземні компанії, організації, утворені відповідно до законодавства інших держав, їх зареєстровані (акредитовані або легалізовані) відповідно до законодавства України філії, представництва та інші відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України.

Згідно з п. 103.4 ст. 103 ПК України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 4 Конвенції між Урядом України та Урядом Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна від 10.02.1993 року для цілей цієї конвенції термін «резидент однієї Договірної Держави» означає особу, яка за законодавством цієї Держави підлягає оподаткуванню в ній на підставі місця проживання, постійного місця перебування, місця знаходження керівного органу, місця реєстрації або будь-якого аналогічного критерію; цей термін, разом з тим, не включає будь-яку особу, яка підлягає оподаткуванню в цій Державі, тільки якщо ця особа одержує доходи або приріст вартості майна з джерел у цій Державі.

Підпунктом (і) пункту 1 ст. З цієї ж Конвенції визначено, що термін «компетентний орган» означає, у відношенні Сполученого королівства. Управління внутрішніх доходів або його повноважного представника, і, у відношенні України, Міністерство фінансів України або його повноважного представника.

Згідно з п. 103.5 ст. 103 Податкового кодексу України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 7 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» у разі державної реєстрації юридичної особи, засновником (засновниками) якої є іноземна юридична особа, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається документ про підтвердження реєстрації іноземної особи в країні її місцезнаходження, зокрема витяг із торговельного, банківського або судового реєстру, який відповідає вимогам частини шостої статті 8 цього Закону.

Згідно п. 6 ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» документ про підтвердження реєстрації іноземної юридичної особи в країні її місцезнаходження повинен бути легалізований у встановленому порядку.

Проаналізувавши наведені норми суд дійшов висновку, що посилання відповідача на лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 року №630/17-200-490 «Щодо перевірки компанії «ZORTEX BUSINESS LLP» та на інформацію із сайту Великобританії companieshouse.gov.uk як на доказ ліквідації компанії "ZORTEX BUSINESS LLP" 15.07.2014 року є необґрунтованими.

Факт реального постачання товару відповідно до контракту №26 від 27.01.2014 року підтверджується первинними документами, оформленими у відповідності до вимог чинного законодавства. Долучені позивачем документи мають усі необхідні реквізити та відомості, у повній мірі відображають зміст господарських операцій, і в суду немає жодних правових підстав для визнання вказаних документів недостовірними.

Про правомірність взаємовідносин із компанією «ZORTEX BUSINESS LLP» свідчить й те, що після 15.07.2014 року цю компанію обслуговували іноземні банки, а митні органи України, після виконання усіх належних митних процедур, здійснювали митне оформлення вантажів та випускали їх за межі території України. Митна служба України без жодних заперечень здійснювала митне оформлення вантажів для компанії «ZORTEX BUSINESS LLP» як до, так і після 15.07.2014 року, що підтверджено долученими до матеріалів справи копіями вантажно-митних декларацій.

За таких обставин твердження відповідача про ліквідацію «ZORTEX BUSINESS LLP» не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Як наслідок, суму 1799833,00 грн. відповідачем помилково було визначено, як безповоротну фінансову допомогу відповідно до вимог п. п. 14.1.267. п. 14.1. ст. 14 ПК України, а відтак викладені в акті перевірки № 1087/22-00/20562527 від 05.11.2015 року, висновки про заниження ДП «Калуське лісове господарство» податку на прибуток за 2014 рік в сумі 323970,00 грн, є необґрунтованими.

З огляду на вищенаведене позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0 від 18.11.2015 року слід задовольнити.

Щодо судових витрат, то в силу вимог частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань Калуської обєднаної державної податкової інспекції на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 10124,15 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 1735 від 23.11.2015 року( а.с.2).

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.с.158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 18.11.2015 року визнати протиправним і скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Калуської обєднаної державної податкової інспекції ( 77300, вул. В. Стуса, 2, м. Калуш, Івано-Франківської області, ) на користь Державного підприємства «Калуське лісове господарство» ( 77351, с. Вістова, Калуський район, Івано-Франківська область, ) 10124 ( десять тисяч сто двадцять чотири) грн.. 15 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 25.01.2016 року.