Справа № 2-а-16/10
Суддя: Савицька Л. Й.
Дата ухвалення: 2010-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 2-а-16/10

провадження у справі № -

02 листопада 2010 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді………….. ОСОБА_1

при ОСОБА_2

з участю позивача……………...ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_5

до інспектора ДПС ДАІ по обслуговуванню АТ Петріківського району Дніпропетровської області старшого сержанта міліції ОСОБА_6

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом та просить скасувати постанову АЕ 028020 від 05.02.2009 року щодо притягнення його до адміністративній відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 450 грн. та поновити строки на оскарження вказаної постанови.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05.02.2009 року відповідачем на нього була винесена постанова АЕ № 028020, про те, що він 05.02.2009 року о 14 год. 25 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 проїзд без зупинки заборонено, проїхав перехрестя без зупинки, чим допустив порушення пункту 16.1 ПДР України. Протокол та постанову від відповідача не отримував і з ними не ознайомлювався. Про накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу дізнався 13.07.2009 року у ВДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції. З даною постановою не згоден та вважає її надуманою, так як вона не відповідає дійсності. Так він дійсно переїжджав перехрестя позначеним дорожнім знаком 2.2 проїзд без зупинки заборонено, але я зробив зупинку перед перехрестям так як і фізично не міг проїхати дане перехрестя без зупинки тому, що перед його автомобілем зупинився вантажний автомобіль.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не прибув, судом належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. В письмовій заяві до суду просить розглянути справу у його відсутності та заперечує щодо задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що одного із днів лютого 2009 року, їхав в автомобілі позивача. Позивач проїжджаючи перехрестя зробив зупинку перед перехрестям автодоріг в Петриківському районі, правил дорожнього руху позивач не порушував.

05.02.2009 року відповідачем відносно позивача було складено протокол серії АВ № 812075 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до змісту якого вбачається, що ОСОБА_5 05.02.2009 року о 14 год. 25хв. на перехресті а/д РБЧ та ТО414, керуючи автомобілем НОМЕР_2 не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», проїхав перехрестя без зупинки, чим порушив правила проїзду перехресть п. 16.1 ПДР України. (а.с. ).

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АЕ 028020 від 05.02.2009 року позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 450грн. (а.с.2).

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання субєктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення і порушень цих принципів відповідачем не встановлено.

У відповідності до п. 16.1. перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють. У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті знаками пріоритету.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв за порушення правил проїзду перехресть.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Посилання позивача на те, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не складався протокол, судом до уваги не беруться, оскільки на вимогу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, зміст якого відповідає ст. 256 КУпаП та з якого видно, що в графі «особу встановлено» зазначено належне позивачеві посвідчення водія ІОА № 307508, повна адреса позивача та номер його мобільного телефону, а також в протоколі зазначено, що від підпису в протоколі та дачі пояснень позивач відмовився.

Показання свідка та позивача в частині того, що останній здійснив зупинку перед проїздом перехрестя, не відповідають дійсним обставинам справи і повністю спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, який складений відповідно до вимог діючого законодавства, і не викликає у суду сумніву щодо правдивості обставин, викладених в ньому. Зокрема, позивачем в протоколі жодних клопотань з приводу допиту свідка, що рухався з ним в автомобілі, не заявлялось. Дані покази свідка та позивача суд сприймає критично та не бере до уваги, наявні підстави вважати, що вони дані ними з метою уникнення останнього від адміністративної відповідальності.

Отже, судом встановлено, що в діях ОСОБА_5 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, що було, в повній мірі, доведено в судовому засіданні.

Стягнення накладено в межах, встановлених санкцією цієї статті.

Строк давності для застосування стягнення не закінчився.

Відтак, суд вважає, що дії ДПС ДАІ по обслуговуванню АТ Петріківського району Дніпропетровської області старшого сержанта міліції ОСОБА_6 відповідають вимогам закону і підстав для скасування постанови не вбачає, а отже, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 104, 160, 161, 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до інспектора ДПС ДАІ по обслуговуванню АТ Петріківського району Дніпропетровської області старшого сержанта міліції ОСОБА_6 про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити за безпідставністю.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Л. Й. Савицька