Справа № 826/11582/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 січня 2016 року № 826/11582/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., розглянувши адміністративну справу в порядку письмового провадження за позовом

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
до третя особаУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК" Пантіної Любові Олександрівни Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання протиправним та скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" Пантіної Любові Олександрівни, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, у якому просили визнати протиправним і скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договорів банківського рахунку від 19.05.2014 НОМЕР_2, НОМЕР_7, НОМЕР_6 та від 10.06.2014 НОМЕР_5, укладених між ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ПАТ «Старокиївський банк», оформленого наказом №61 від 29.08.2014.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що у уповноваженої особи Фонду були відсутні правові підстави для визнання договору банківського вкладу нікчемним.

У судовому засіданні представники позивачів підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, з підстав, викладених в письмових запереченнях, у яких зазначив, що реальні кошти позивачами не вносились, про що було відомо працівникам банку, укладання договорів та проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів на рахунки, відкриті на ім'я позивачів, погіршувало фінансове становище банку і сприяло приведенню банку до неплатоспроможності. Дані обставини визначені п.2 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" як підстава для визначення нікчемності правочинів. Разом з тим, зазначив, що позивачами не було подано до суду квитанцій, що підтверджують фіктивність операцій по перекиданню коштів з рахунку однієї фізичної особи на рахунок іншої фізичної особи.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 19.06.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ «Старокиївський Банк» було укладено договір банківського рахунку НОМЕР_2, у відповідності до умов якого ПАТ «Старокиївський банк» за заявою ОСОБА_1 (Клієнта) відкриває банківський поточний (на вимогу) рахунок Клієнта НОМЕР_1 у євро, надалі - «Рахунок» та здійснює за ним операції згідно діючого законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та чинних умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб нормативно-правових актів Національного банку України та чинних Умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб в ПАТ «Старокиївський банк».

ОСОБА_1 зазначено, що згідно з умовами Договору, в період з 19.05.2014 по 06.06.2014 та відповідно до виписки відділення №1 ПАТ «Старокиївський банк» /321477/ нею внесені на поточний рахунок НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 13081,00 євро.

19.06.2014 між ОСОБА_2 та ПАТ «Старокиївський Банк» було укладено договір банківського рахунку НОМЕР_7, у відповідності до умов якого ПАТ «Старокиївський банк» за заявою ОСОБА_2 (Клієнта) відкриває банківський поточний (на вимогу) рахунок Клієнта НОМЕР_3 у доларах США, надалі - «Рахунок» та здійснює за ним операції згідно діючого законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та чинних умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб нормативно-правових актів Національного банку України та чинних умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб в ПАТ «Старокиївський банк».

ОСОБА_2 повідомлено, що згідно з умовами Договору, в період з 19.05.2014 по 10.06.2014 та відповідно до виписки відділення №1 ПАТ «Старокиївський банк» /321477/нею ж внесені на поточний рахунок НОМЕР_3 грошові кошти у розмірі 4687,00 доларів США.

19.06.2014 між ОСОБА_3 та ПАТ «Старокиївський Банк» було укладено договір банківського рахунку НОМЕР_6, у відповідності до умов якого ПАТ «Старокиївський банк» за заявою ОСОБА_3 (Клієнта) відкриває банківський поточний (на вимогу) рахунок Клієнта НОМЕР_4 у доларах США, надалі - «Рахунок» та здійснює за ним операції згідно діючого законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та чинних Умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб нормативно-правових актів Національного банку України та чинних Умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб в ПАТ «Старокиївський банк».

Як вказано в позовній заяві ОСОБА_3, згідно з умовами Договору, в період з 19.05.2014 по 03.06.2014 та відповідно до виписки відділення №1 ПАТ «Старокиївський банк» /321477/ нею внесені на поточний рахунок НОМЕР_4 грошові кошти у розмірі 15304,00 долари США.

10.06.2014 між ОСОБА_4 та ПАТ «Старокиївський Банк» було укладено договір банківського рахунку НОМЕР_5, у відповідності до умов якого ПАТ «Старокиївський банк» за заявою ОСОБА_4 (Клієнта) відкриває банківський поточний (на вимогу) рахунок Клієнта НОМЕР_3 у євро, надалі - «Рахунок» та здійснює за ним операції згідно діючого законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та чинних Умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб нормативно-правових актів Національного банку України та чинних Умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб в ПАТ «Старокиївський банк».

ОСОБА_4 вказала, що згідно з умовами Договору, в період з 10.06.2014 по 17.06.2014 та відповідно до виписки відділення №1 ПАТ «Старокиївський банк» /321477/ нею внесені на поточний рахунок НОМЕР_3 грошові кошти у розмірі 5668,00 євро.

Відповідно до довідки ПАТ «Старокиївський банк» від 28.11.2014 №1079/07-02 залишок коштів, які обліковуються як заборгованість перед ОСОБА_1 становить 227 523,86 грн.

Відповідно до довідки ПАТ «Старокиївський банк» від 28.11.2014 №1076/07-02 залишок коштів, які обліковуються як заборгованість перед ОСОБА_2. становить 62 923,09 грн.

Відповідно до довідки ПАТ «Старокиївський банк» від 28.11.2014 №1080/07-02 залишок коштів, які обліковуються як заборгованість перед ОСОБА_3 становить 205 456,57 грн.

Відповідно до довідки ПАТ «Старокиївський банк» від 28.11.2014 №1077/07-02 залишок коштів, які обліковуються як заборгованість перед ОСОБА_4 становить 98 586,14 грн.

Постановою Правління Національною банку України від 17.06.2014 №365 ПАТ "Старокиївський банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.06.2014 № 50 "Про виведення з ринку та запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Старокиївський банк" та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Старокиївський банк" запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 18.06.2014 по 18.09.2014 та призначено Уповноваженою особою Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Л.О.

Постановою Правління Національного банку України від 11.09.2014 №563 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Старокиївський банк".

На виконання даної постанови Національного банку України виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 17.09.2014 №92 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Старокиївський банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку".

Даним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Старокиївський банк" з 18.09.2014 Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку строком на один рік з 18.09.2014 по 18.09.2015 включно призначено Пантіну Л.О.

Згідно з наказом №61 від 29.08.2014, виданого уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіною Л.О. на підставі п.6 ч.2 ст.37, частин 2 та 3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зважаючи на необхідність звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо виявлених фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку та інших осіб, визнано нікчемними всі транзаці та правочини (договори) згідно переліку, який надається до наказу.

Листами від 17.09.2014 №2453/09-02, №2452/09-02, №2488/09-02, та від 10.11.2014 №682/0902, позивачів було повідомлено про те, що правочини, в тому числі договори банківського рахунку від 19.05.2014 НОМЕР_2, НОМЕР_7, НОМЕР_6, від 10.06.2014 НОМЕР_5 та операції з внесення грошових коштів на рахунки, відкриті на виконання вказаних договорів, які є предметом кримінального провадження, банком визнані нікчемними відповідно до вимог частин 2 та 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452 (надалі - Закон №4442).

Порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду, визначено в Положенні про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням №14 Виконавчої дирекції Фонду (надалі - Положення №14).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.4 Закону №4452 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Так, частиною 1 ст.26 Закону №4452 передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно положень частин 1 та 2 ст.27 Закону №4452Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно ч. 5 ст.27 Закону №4452 протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно положень частин 1 та 2 ст. 37 Закону №4452 Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду.

Уповноважена особа Фонду має право: 1) вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; 2) укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; 3) продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; 4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 5) заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи; 6) звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; 7) залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення уповноваженою особою Фонду другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством; 8) призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду; 9) приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю; 10) зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі; 11) вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Як вбачається з норм ч. 2 ст. 38 зазначеного Закону, на Уповноважену особу Фонду покладений обов'язок під час дії тимчасової адміністрації проводити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 38 Закону №4452 Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

В той же час, суд зазначає, що даними нормами Закону не передбачено ніяких дій, які необхідно вчинити уповноваженій особі, для визнання правочинів нікчемними. Правочин є нікчемним сам по собі, а не через те, що його необхідно визнавати таким. Нікчемність правочину достатньо лише виявити. У Законі зазначено, що уповноважена особа лише забезпечує перевірку правочинів на предмет виявлення таких, які вже є нікчемними. Інакше кажучи, уповноважена особа не визнає правочин нікчемним, а лише виявляє або забезпечую таке виявлення та фіксує даний факт.

Вказана позиція щодо нікчемності правочину повністю узгоджуються з вимогами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину визначені статтею 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до положень ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Судом встановлено, що Уповноваженою особою Фонду на виконання обов'язків, передбачених ст.38 Закону №4452, створено комісію з перевірки договорів (інших правочинів) укладених ПАТ "Старокиївський банк", про що винесено наказ від 24.06.2014.

Під час перевірки робочою комісією встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я чотирьох позивачів, надходили внаслідок так званого «перекидання коштів» з рахунків одного і того ж клієнту банку - фізичної особи, чий вклад перевищував гарантовану до повернення фондом суму вкладу, а саме: ОСОБА_7

Разом з тим, зазначено, що в системі автоматизації банку було відображено фіктивні операції щодо одночасного зняття коштів та здійснення вкладів чотирма позивачами на суму 19 991, 00 доларів США та 18 749, 00 Євро.

У зв'язку із відсутністю грошових коштів в банку було неможливо відобразити в системі автоматизації банку видачу грошових коштів.

Відповідач зазначає, що у зв'язку із зазначеним, спочатку відобразилися фіктивні операції з нібито видачі грошових коштів та одразу нібито здійснення вкладів, при цьому впродовж однієї - двох хвилин відображено оформлення вкладу і одночасну видачу ідентичної суми коштів іншій фізичні особі, вклад якої ділився, що є неможливим для вкладних операцій в разі їх проведення з дотриманням вимог законодавства (ідентифікація особи, копіювання документів, перерахування готівкових коштів) та підтверджує їх фіктивність та відстність самих вкладників в приміщенні банку під час здійснення операцій.

Зокрема, фізична особа-підприємець, яка мала певну суму грошових коштів на рахунку, домовлялась з працівниками банку про те, що вона начебто буде здійснювати "зняття" коштів у межах існуючих лімітів, а інша фізична особа буде "вносити" ці кошти на свій рахунок. Таким чином, грошовий вклад із значною сумою фактично "перекидався" на рахунки інших фізичних осіб (юридичних осіб) на суми до 200 000 гривень.

Відповідно до п.1.3 договорів банківських рахунків, укладених між позивачами та ПАТ "Старокиївський банк", документом, що підтверджує відкриття Клієнту рахунку у Банку є Свідоцтво про відкриття рахунку.

Зазначене Свідоцтво про відкриття рахунку є невід'ємною частиною даного Договору, що зазначено у п.7.6 договору.

Позивачі даного Свідоцтва як доказ укладення ними договорів банківських рахунків до суду не надали.

Згідно аналізу виписки ПАТ «Старокиївський банк» за аналітичним рахунком 10028901 в валюті ЕВРО (каса відділення №1) за період з 19.05.2014 по 06.06.2014 протягом цього періоду залишок коштів на початок і кінець кожного робочого дня в касі становив 0 євро або 50 євро. Разом з тим, в даному періоді спостерігається оформлення операцій з внесення та видачі коштів в касу відділення. Причому щоденно обороти за дебетом каси повністю співпадають з оборотами за кредитом каси (до євроцентів). Це дає підстави для висновку, що були проведені фіктивні операції по внесенню та видачі готівки з каси відділення банку без фактичної наявності цієї готівки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що всі вище зазначені доводи свідчать про те, що відсутні докази внесення позивачами до банку грошових коштів за договорами банківського рахунку від 19.05.2014 НОМЕР_2, НОМЕР_7, НОМЕР_6, від 10.06.2014 НОМЕР_5.

Суд зауважує, що сам факт укладення договорів не може бути доказом внесення позивачами реальних грошових коштів на банківський рахунок.

Укладання позивачами даних договорів без фактичного внесення готівкових коштів в касу банку не є підставою для виникнення права на одержання відшкодування вкладу за Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Робоча комісія прийшла до висновку, що вказані дії відбувались з метою отримати кошти не від банку і не за рахунок банку, який в той момент вже не міг виконувати свої зобов'язання перед вкладниками щодо повернення належних їм коштів, а отримати кошти від Фонду, тобто за рахунок державних коштів. За таких обставин витрати Фонду значно збільшуються без будь яких законних на те підстав.

Результати роботи комісії оформлено Протоколом засідання комісії з перевірки договорів, призначеної наказом №30-А від 14.07.2014. Вказаний протокол складено та підписано 29.08.2014.

Наказом тимчасової адміністрації ПАТ "Старокиївський банк" від 29.08.2014 №61 зупинено перерахування/виплату за транзакціями і правочинами та визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори) згідно переліку (зокрема, щодо договорів, укладених з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4).

Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 21.08.2014 №182/14 щодо тимчасового блокування виплат грошових коштів та відповідного звернення до правоохоронних органів із завою про вчинення кримінального правопорушення.

На виконання рішення виконавчої дирекції Фонду Уповноважена особа Фонду звернулась із заявою до МВС України щодо наявності в діях службових осіб банку ознак складу злочину.

З матеріалів справи вбачається, що на момент розгляду справи по суті, відкрите провадження №0000367 за фактом зловживання службовими особами ПАТ "Старокиївський банк" своїми повноваженнями з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, що спричинило тяжкі наслідки. Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованими доводи уповноваженої особи Фонду, що проведення вище описаних дій надавало можливість власнику вкладу, фізичній особі-підприємцю, яка не має права на відшкодування гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, отримати цю суму повністю, без будь яких обмежень, що є наданням переваг цьому вкладнику перед іншими кредиторами.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону №4452 правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправним і скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договорів банківського рахунку від 19.05.2014 НОМЕР_2, НОМЕР_7, НОМЕР_6 та від 10.06.2014 НОМЕР_5, укладених між ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ПАТ «Старокиївський банк», оформленого наказом №61 від 29.08.2014.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур