Справа № 2а-10913/11/1370
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року Справа № 2а-10913/11/1370

15 год. 46 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Приймак С.І.,

від позивача ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

від третьої особи не прибув,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до ОСОБА_2, третя особа Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ при ГУМВС України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів.

Суть справи.

6 жовтня 2011 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі позивач, ДПІ у Шевченківському районі) до ОСОБА_2 (далі відповідач. ОСОБА_2І.), третя особа Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ при ГУМВС України у Львівській області (далі третя особа) про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів в сумі 19050,00 грн.

Ухвалою від 02.03.2012 року № 2а-10913/11/1370 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішення у адміністративній справі № 2а-1201/12/1370.

Вказана справа перебувала у провадженні судді Качур Р.П.

На підставі розпорядження № 149-Р від 08.07.2015 року «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи» в порядку ст. 15-1 таку справу передано на розгляд судді Львівського окружного адміністративного суду Кравціву О.Р.

Ухвалою від 08.12.2015 року вищевказану справу прийнято до провадження.

23.12.2015 року провадження у справі поновлено.

У судовому засіданні 20.01.2016 року на підставі ст. 55 КАС України допущено заміну позивача на його процесуального правонаступника, а саме: Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем за результатами проведення перевірки щодо повноти та своєчасності сплати податку з власників транспортних засобів зясовано, що відповідачем ОСОБА_2 не сплачено податок з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, а саме: FIAT SCUDO 1.9 D (ВС0629АА), 1998 р.в., в сумі 19050,00 грн. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив у повному обсязі. Зазначив, що позивачем не надано доказів його вини, ні фактів вчинення саме ним дій, спрямованих на незаконну реєстрацію транспортних засобів. Крім того пояснив, що відповідно до постанови Львівського окружного адміністративного суду від 24.09.2015 року у справі № 2а-1201/12/1370 за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання дій протиправними, адміністративний позово задоволено частково та визнано протиправними дії Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо першої державної реєстрації за ОСОБА_2 30.10.2009 року автомобіля марки FIAT SCUDO 1,9 D, 1998 року випуску, обєм двигуна 1905 см.куб, державний номерний знак НОМЕР_1. З врахуванням вищевикладеного, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Третя особа явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи чи іншого змісту не подавала.

Суд заслухав пояснення представника позивача та відповідача, з'ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення та ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідив докази у справі, та -

в с т а н о в и в :

Для ідентифікації транспортних засобів, визначених в акті КРУ у Львівській області № 08-22/52 від 16.11.2010, УДАІ ГУМВС України у Львівській області скеровано лист до ДПА у Львівській області, яким надано інформацію стосовно номерів агрегатів (кузова або шасі) та державні номерні знаки на момент першої реєстрації на території України для транспортних засобів, власники яких мають заборгованість по сплаті податку більше 500,00 грн.

Відповідно до вищевказаного листа повідомлено, що ОСОБА_2 зареєстрував транспортний засіб Fiat Scudo 1.9 D (д.н.з. НОМЕР_1) 1998 р.в., за який зобовязаний сплатити податок з власників транспортних засобів відповідно до бюджету Шевченківського району м. Львова в сумі 19050,00 грн. /а.с.7, 8/.

Згідно з Довідкою про результати перевірки щодо сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів № 19469/17-00 від 08.08.2011 року сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, належна до сплати відповідачем, становить 19050,00 грн. та підтверджується відповідним розрахунком /а.с.3,4/.

Оскільки, вищевказані кошти не надійшли до бюджету, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі з вернулася із відповідним позовом до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Юрисдикція адміністративних судів, відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України, поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 КАС України субєкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках передбачених Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Предметом доказування відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Оскільки спірні правовідносини виникли до набрання чинності Податкового кодексу України, тобто до 01.01.2011 року, то до таких слід застосовувати положення наступних Законів: Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», «Про систему оподаткування», «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (втратили чинність) у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки і відповідальність платників визначаються Законом України «Про систему оподаткування» № 1251-XII від 25.06.1991 року (далі Закон № 1251).

Відповідно до ст. 2 Закону № 1251 під податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Згідно зі ст. 14 Закону № 1251 до загальнодержавних належать, зокрема, такі податки і збори (обов'язкові платежі), як податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, визначених законами (ст. 20 Закону № 1251).

Податок з власників деяких наземних і водних транспортних засобів, самохідних машин і механізмів як джерело фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних шляхів загального користування та проведення природоохоронних заходів на водоймищах встановлюється Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» № 1963-XII від 11.12.1991 року в редакції чинній на момент спірних правовідносин (далі Закон № 1963).

Згідно зі ст. 1 Закону № 1963 платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього ж Закону є об'єктами оподаткування.

Відповідно до ст. 2 цього ж Закону об'єктами оподаткування є, зокрема, автомобілі.

Перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу (ст. 3 Закону № 1963).

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 1963 податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами (ч. 6 ст. 5 Закону № 1963).

Сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників (ч.5 ст. 6 Закону № 1963).

Відповідно до ст. 7 Закону № 1963 у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 50 Бюджетного кодексу України № 2542-III від 21.06.2001 року (втратив чинність) податки, збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими в доход державного бюджету з моменту зарахування на єдиний казначейський рахунок державного бюджету.

З врахуванням вищевикладеного, проведенню державної реєстрації транспортного засобу обовязково передує попередня сплата за нього податку з власників транспортних засобів.

Реєстрація транспортного засобу без сплати встановленого законом податку тягне за собою відповідальність посадових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області, які здійснили таку реєстрацію.

Тому, відсутність надходження податку в дохід бюджету не є підставою для стягнення їх з відповідача.

Відповідно до ч. 1 п. 3 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою КМ України № 1371 (далі - Порядок), державна реєстрація транспортних засобів проводиться в числі іншого, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів.

Згідно з ч. 4 п. 8 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів, а також внесення в установленому порядку інших платежів.

Пунктом 3.4 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої Наказом МВС № 379 (далі - Інструкція) встановлено, що працівниками РЕП ДАІ здійснюється контроль за внесенням обов'язкових платежів власниками транспортних засобів, у тому числі податку з власників транспортних засобів.

Згідно п. 3.11. Інструкції після проведення всіх перевірок у заяву про реєстрацію транспортного засобу уповноваженою посадовою особою РЕП ДАІ, яка приймає рішення, вноситься чіткий запис про прийняте щодо реєстрації транспортного засобу рішення, яке підтверджується підписом із зазначенням П.І.Б. та дати.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції для проведення реєстрації транспортного засобу посадовими особами РЕП ДАІ приймаються до розгляду письмові заяви власників транспортного засобу.

Відповідно до п. 3.2 Інструкції особа власника транспортного засобу або уповноваженої ним особи встановлюється на підставі паспорта громадянина України або іншого документа, що його замінює.

На підтвердження державної реєстрації транспортного податку Прокуратурою Львівської області до матеріалів справи долучено: копію заяви № 458 від 22.10.2009 року; копію накладної № 146138 від 30.10.2009 року; копію посвідчення про реєстрацію ТЗ від 20.10.2009 року, серія AF 0060488; копію сертифікату відповідності Серії ВВ № 194327; копію висновку спеціаліста від 22.10.2009 року; копію квитанції № 389.2010.1 /а.с.32-38/.

Представник позивача пояснив, що оскільки транспортний засіб зареєстровано, доказів скасування реєстрації такого відсутні, відповідачу належить сплатити нарахований транспортний податок.

На спростування вищевикладеного, відповідачем до матеріалів адміністративної справи долучено копію постанови Львівського окружного адміністративного суду від 24.09.2015 року у справі № 2а-1201/12/1370, яка набрала законної сили 13.10.2015 року /а.с.102-105/ ОСОБА_2 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання дій протиправними, яким адміністративний позов задоволено частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, вищевказаним судовим рішенням встановлено, що відповідачем (Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області) не представлено суду доказів, які б підтверджували фактичну сплату податку з власників транспортних засобів до бюджету та доказів в підтвердження проведення контролю за сплатою такого податку.

Таким чином, з врахуванням наведених норм чинного на час реєстрації законодавства, дії щодо державної реєстрації зазначеного автомобіля визнано протиправними.

На переконання суду, обов'язковими умовами здійснення першої реєстрації транспортних засобів є особисте подання до відповідного органу заяви про реєстрацію транспортного засобу, необхідних документів для вчинення реєстраційної дії, а також документів про сплату податку з власників транспортних засобів або документів, що дають право на користування пільгами. При цьому, здійснюючи державну реєстрацію транспортного засобу, органи, що здійснюють реєстрацію наділені правом перевіряти сплату мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством (та які є обов'язковими при реєстрації таких транспортних засобів). У разі відсутності відомостей про сплату мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством, або встановлення факту, що документи, які підтверджують їх сплату, є фіктивними чи підробленими, органи, що здійснюють реєстрацію відмовляють у реєстрації транспортного засобу, а якщо такий факт встановлено в період експлуатації автомобіля після його реєстрації, відповідно до абзацу 3 п. 40 Порядку скасовують реєстрацію незалежно від того, хто є власником автомобіля.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішенням Верховного Суду України, зокрема, з постановою від 17 грудня 2013 року в справі №21-422а13 та від 22 жовтня 2013 року в справі № 21-104а13.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2. ст. 72 КАС України обставини, визнані судом загальновідомими, не потрібно доказувати.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд акцентує увагу на практиці Європейського суду з прав людини.

У справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…. адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржувані рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

В той же час, позивачем у процесі розгляду адміністративної справи не наведено жодних обєктивних доводів щодо наявності в діях відповідача ознак неправомірності, як і не доведено правомірності донарахування йому суми податку з власників транспортних засобів.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати зі сторін не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Судові витрати зі сторін не стягувати.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 25.01.2016 року.

Суддя Кравців О.Р.