Справа № 310/9399/14-а
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/9399/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до управління Пенсійного Фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити дії в якому зазначила, що в грудні 2010 року вона звернулась до Бердянського міськрайонного суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Бердянську про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за віком з 01 червня 2010 р., виходячи з показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу за 2009 рік, яка склала 1650,43 грн., та виплатити недоплачену пенсію за період з 01.06.2010 р. Постановою Бердянського міськрайонного суду від 16.02.2011 р. по справі № 2а-5413/2011 р. адміністративний позов задоволено в повному обсязі. Рішення суду набрало законної сили. У жовтні 2011 року Управлінням ПФУ в м. Бердянську було проведено перерахунок пенсії на підставі рішення суду.

У грудні 2013 року вона звернула увагу на те, що розмір пенсії зменшився. У зв'язку з цим 25.12.2013 р. звернулась до відповідача із заявою про надання роз'яснень. Листом від 10.01.2014 р. № 168/Л-4 її повідомлено, що 02.12.2013 р. до УПФУ в м. Бердянську та Бердянському районі надійшла копія постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по справі 2а-5413/2011, якою було скасовано постанову Бердянського міськрайонного суду від 16.02.2011 р.

Необхідно відзначити, що вказану постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду вона не отримувала, про оскарження відповідачем постанови Бердянського міськрайонного суду від 16.02.2011 р. та про розгляд вказаної скарги в апеляційному порядку їй не було відомо.

06 травня 2014 року нею було отримано поштою копію постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2013 р. по справі № 2а-5413/2011. Відповідно до поштового штемпелю на конверті постанова суду апеляційної інстанції була направлена їй 29.04.2014 р.

Відповідно до ч. 8 ст. 183-2 КАС України судом апеляційної інстанції було розглянуто справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

З урахуванням викладеного постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по справі 2а-5413/2011 від 30.04.2013 р. набрала законної сили 05.05.2014 року.

Таким чином, до 05.05.2014 р. у відповідача не було підстав для перерахунку її пенсії, раніше перерахована на підставі постанови Бердянського міськрайонного суду від 16.02.2011 р. по справі № 2а-5413/2011р., яка набрала законної сили.

19.05.2014 р. позивач звернулась до Управління ПФУ в м. Бердянську та Бердянському районі з проханням здійснити перерахунок розміру її пенсії не з грудня 2013 року, а з 05 травня 2014 року. Листом від 05.06.2014 р. № 84/Л-4 відповідач відмовив їй у здійсненні перерахунку пенсії.

Відповідно до ст. 265 КАС України поворот виконання судових рішень вирішується судом. Відповідно до ст. 266 КАС України поворот виконання постанови про присудження виплати пенсій допускається, якщо скасована постанова була обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Постанова Бердянського міськрайонного суду від 16.02.2011 р. по справі № 2а-5413/2011 р. була винесена на підставі норм чинного законодавства та даних, наданих УПФУ в Бердянському районі. Отже поворот виконання цієї постанови суду не допускається. Питання повороту виконання вказаної постанови суду першої інстанції судом не вирішувався.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене дії Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області щодо відмови у перерахунку пенсії з моменту набрання законної сили постановою суду апеляційної інстанції суперечать вимогам Конституції та Законів України.

Просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області щодо відмови у перерахунку пенсії з 05 травня 2014 року з дня набрання законної сили постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по справі 2а-5413/2011 від 30.04.2013 р.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області здійснити перерахунок призначеної їй пенсії за період з 01 грудня 2013 року по 04 травня 2014 року включно, виходячи з показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу за 2009 рік, яка склала 1650,43 грн., та виплатити їй недоплачену пенсію за період з 01 грудня 2013 року по 04 травня 2014 року включно.

Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи в його відсутності, направив до суду письмове заперечення в якому позов не визнав і зазначив, що за ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (з урахуванням рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року) передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 40 названого Закону у редакції, чинній після 22 травня 2008 року, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 р., незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 р.

Аналіз положень вищевказаних статей Закону № 1058 свідчить про те, що середня заробітна плата працівників, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до частини 2 статті 40 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», і є величиною постійною не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Правове розуміння понять «середньої заробітної плати працівників» та «показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії» є різними правовими категоріями в основі цієї різності лежить, перед усім, різні економічні критерії їх визначеності, в наслідок чого ототожнювати, змішувати ці понятті неможливо. Таке ототожнення є помилковим, неправомірним, безпідставним.

Крім того, 28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою встановлено порядок перерахунку пенсій особам, які після її призначення продовжували працювати, який є відмінним від порядку, визначеного ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у редакції, діючій після рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року.

Отже, враховуючи те, що положення ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 у редакції, що діяли до скасування змін, внесених у дану статтю Законом України від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та були і залишаються чинними на час виникнення спірних правовідносин та виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягає застосуванню Закон №1058, а саме - частина 4 статті 42 та частина перша статті 40 даного Закону, які не містять обов'язку відповідача при проведенні перерахунку пенсії у зв'язку зі збільшенням стажу застосовувати показники середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до Закону, враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, що є підставою для відмови у задоволенні позивних вимог.

Аналогічна позиція висловлена в роз'ясненнях Вищого адміністративного суду України від 19.07.2011 року № 1049/11/13-11, наданих судам на виконання пункту 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 червня 2011 року № 4.

Таким чином, пенсія розраховується та виплачується згідно вимог чинного законодавства.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії. За цією заявою відкрито провадження в адміністративній справі №2а-5413/2011. Постановою Бердянського міськрайонного суду від 16.02.2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Бердянськ Запорізької області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку її пенсії у 2010 році з показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу за 2009 рік, яка склала 1650,43 грн. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Бердянськ Запорізької області вчинити дії щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, державної пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка відповідно до ст. ст. 40, 42 Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, за 2009 рік у розмірі 1650,43 грн., з 01.06.2010 року. Постанова підлягає негайному виконанню (а.с.24-26).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.04.2013 року скасовано постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області. Матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії містять супровідний лист, яким Дніпропетровський апеляційний адміністративний суду 24 липня 2013 року направив Бердянському міськрайонному суду адміністративну справу №2а-5413/2011, а ОСОБА_1 та управлінню Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області копії постанови від 30.04.2013 року.

Зазначений лист містить відмітку про надходження до Бердянського міськрайонного суду справи 19.09.2013 року.

Відповідач надав суду супровідний лист Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2013 року яким управління 02.12.2013 року отримало постанову від 30.04.2013 року (а.с.22).

Позивач надав супровідний лист Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2013 року, яким він отримав постанову від 30.04.2013 року та конверт який містить штамп ДППЗ «Укрпошта» з датою отримання 29.04.2014 року (а.с.7). Суд вважає, що надані позивачем докази не можуть безперечно свідчити про отримання копії постанови суду від 30.04.2013 року по цивільній справі №2а-5413/2011 саме 29.04.2014 року, оскільки конверт містить помітку, що кореспонденція по справі №9101/186524/2012 (а.с.9).

19.05.2014 року ОСОБА_1 звернулась до УПФ України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області стосовно перерахунку пенсії згідно постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з травня 2014 року, оскільки копію постанови від 30.04.2013 року було направлено на її імя 29.04.2014 року, тому це рішення апеляційного суду набирає законної сили з 5 травня 2014 року. Перерахунок в сторону зменшення розміру її пенсії слід проводити після направлення їй постанови та набрання нею чинності (а.с.10). Листом від 05.06.2014 року ОСОБА_1 відмовили в перерахунку, оскільки копія постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по справі №2а-5413/2011 від 30.04.2013 року надійшла до Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області 02.12.2013 року (а.с.11-12).

Таким чином, сторони посилались на отримання ними копії постанови від 30.04.2013 року по справі №2а-5413/2011 у різний час і вважили, що починаючи з цих дат слід відраховувати строк набрання цим рішенням законної сили, але суд не може з цим погодитися.

Стаття 254 ч. 5 КАС України передбачає, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що копія постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.04.2013 року по справі №2а-5413/2011 направлена сторонам 24 липня 2013 року, тому зазначена постанова апеляційної інстанції набрала законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, а не через пять днів з моменту отримання цими особами копії постанови.

За встановлених обставин відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 158 - 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя