Справа № 234/19900/15-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Марченко Л.М.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року справа №234/19900/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Казначеєва Е.Г., суддів Васильєва І.А., Жаботинська С.В., секретаря судового засіданні Корадо А.А., за участю позивача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 08 грудня 2015 р. у справі № 234/19900/15-а (головуючий І інстанції Марченко Л.М.) за позовом ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції, третя особа Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання неправомірною постанови про повернення виконавчого листа та її скасування,-

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області із позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції, третя особа Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, в якому просив визнати неправомірною та скасувати постанову відповідача від 11 січня 2013 року про повернення позивачу виконавчого листа у виконавчому провадженні № 18107746.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 08 грудня 2015 року залишено без розгляду адміністративний позов, у зв'язку з пропуском позивачем шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого статтею 99 КАС України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, просив ухвалу скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана постанова була отримана позивачем 04 грудня 2015 року, зазначене підтверджується датою засвідчення копії, яка виконана посадовою особою відповідача при її видачі, тому строк звернення до суду з цим позовом ним не пропущено.

Позивач в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, вважає, що ухвала суду першої інстанції винесено з порушенням норм процесуального права, апеляційну скаргу обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, позивача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2009 року у справі № 2а-6717/2009 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради та Головного управління Державного казначейства України у Донецькій області про визнання незаконними дії органу місцевої влади в виплаті матеріальної допомоги та стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги. Суд визнав незаконними дії органу місцевої влади у відмові в перерахунку та виплаті матеріальної допомоги та стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги до 5 травня 2009 року, зобов'язав Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги до 05 травня 2009 року, відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-XII, у сумі 3554 гривень (а.с.6).

06 листопада 2009 року Краматорським міським судом Донецької області видано виконавчий лист № 2а-6717/2009 про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги до 5 травня 2009 року ОСОБА_3 в сумі 3554 гривень.

Постановою відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції від 19 березня 2010 року, на підставі заяви стягувача та керуючись ст. 3, 18, 24 Закону України «Про виконавче провадження», відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2а-6717/2009 виданого 06 листопада 2009 року Краматорським міським судом Донецької області (а.с.7).

Постановою відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції від 11 січня 2013 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу виконавчий лист № 2а-6717/2009 виданий 06 листопада 2009 року Краматорським міським судом Донецької області, у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (а.с.8).

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду, а посилання позивача на отримання спірної постанови 04.12.2015 року ніякими доказами не підтверджується.

Колегія суддів вважає, що даний висновок суду першої інстанції є передчасним, з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншим законом.

Відповідно до частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Так, позовна заява може бути залишена без розгляду, як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Колегія суддів зазначає, що порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Підставою звернення до суду є протиправні рішення (дії чи бездіяльність), які порушують права (свободи чи інтереси) конкретної особи.

З аналізу вищезазначених норм Кодексу адміністративного судочинства України, день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Доказами, які свідчать про день, коли особа дізналася про порушення своїх прав, є розписка про одержання рішення, докази відправки та отримання кореспонденції, акт про відмову одержати документ (надати пояснення), довідки, складені особами, у випадках, передбачених законом. Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльність), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Відомостей стосовно надіслання відповідачем оскаржуваної постанови матеріали справи не містять та в судове засідання не надано.

В позовній заяві та апеляційній скарзі, як на причину поважності пропуску строку звернення до суду, позивач зазначає, що про факт порушення свого права йому стало відомо лише 04 грудня 2015 року, після отримання засвідченої копії спірної постанови.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи дійсно міститься копія оскаржуваної постанови від 11.01.2013 року, яка засвідчена посадовою особою відповідача та має відмітку «З оригіналом згідно» від 04 грудня 2015 року (а.с.8). Відомостей стосовно отримання саме позивачем цієї постанови до вказаної дати матеріали справи не містять. Інших доказів щодо вручення спірної постанови, відповідачем суду не надано.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, в даному випадку, тільки після отримання 04 грудня 2015 року постанови відповідача від 11.01.2013 року, позивач дізнався про порушення своїх прав, оскільки до цього часу він не міг бути обізнаний про прийняте відповідачем рішення у виконавчому провадженні. Тобто, позивач тривалий час не знав про існування порушеного права та дізнався через значний час не з вини позивача, що і позбавило позивача права на вчасне звернення до суду з позовом.

Колегія суддів вважає, що зазначені обставини є важливими для вирішення питання щодо дотримання строку звернення до суду. Проте, судом першої інстанції вказана обставина не досліджувалась.

З огляду на викладене, висновок суду про залишення адміністративного позову без розгляду колегія суддів вважає передчасним, оскільки суд першої інстанції дійшов його без з'ясування всіх обставин справи і перевірки обґрунтованості причин пропуску позивачем строку звернення з позовом до адміністративного суду. Висновок суду ґрунтується на припущеннях, які не підтвердженні ніякими доказами.

За частиною 1 та 2 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Тобто, якщо на стадії відкриття провадження питання про застосування наслідків пропуску строку звернення до суду не вирішувалося, воно може бути вирішено судом під час підготовчого провадження або під час судового розгляду справи з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З аналізу зазначених норм вбачається, що у разі виникнення сумнівів або при виникненні необхідності дослідження обставин щодо поважності пропуску строку, суд повинен дослідити ці обставини та надані докази в судовому засіданні за участю сторін. За відсутності необхідних доказів, суд вирішує питання про необхідність витребування таких доказів та саме при розгляді справи в судовому засіданні дає оцінку наявним в матеріалах доказам та поясненням сторін щодо поважності пропуску строку.

Згідно статті 8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції не з'ясовував поважність пропуску позивачем строку звернення до суду, не надав належну оцінки зазначеним обставинам та прийшов до передчасного висновку, щодо порушення позивачем строку звернення до суду , що призвело до позбавлення права позивача на судовий захист.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтею 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 08 грудня 2015 р. у справі № 234/19900/15-а задовольнити.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 08 грудня 2015 р. у справі № 234/19900/15-а скасувати.

Справу направити до Краматорського міського суду Донецької області для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст складено та підписано колегією суддів 27 січня 2016 року.

Головуючий Е.Г. Казначеєв

Судді І.А. Васильєва

С.В. Жаботинська