Справа № 820/10805/15
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 р.Справа № 820/10805/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: П'янової Я.В. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання- Городової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2015р. по справі № 820/10805/15 за позовом Приватного акціонерного товариства "Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів" до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить суд: - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.07.2015 року №, що прийняте (видане) Лозівською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2015р. адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів" до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення було задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення від 27.07.2015 року № прийняте Лозівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Харківській області.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на користь Приватного акціонерного товариства "Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів" () судовий збір у розмірі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2015р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, виклав свій погляд на обставини справи, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, в зв'язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2015р. без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 12.01.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі п.200.10 ст.200 Податкового кодексу України, у порядку ст. 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України, контролюючим органом було проведено камеральну перевірку.

За результатами проведеної перевірки, контролюючим органом було складено акт №10/20-27-15-01-26/31148767 від 15.04.2015 року "Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Приватного акціонерного товариства "Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів", " (а.с. 11-16).

Відповідачем перевірялась податкова декларація з податку на додану вартість № від 20.03.2015 року за 02 місяць 2015 року.

Відповідно до висновків акту перевірки №10/20-27-15-01-26/31148767 від 15.04.2015 року, контролюючим органу було встановлено:

- порушення підпункту "а" пункту 33 підрозділу 2 розділу XX та пп.200.1 ст.200 розділу V Податкового кодексу України, суб'єктом господарювання неправомірно збільшено розмір податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на суму 14432,00 грн., та занижено суму податку, що підлягає сплаті до бюджету на 14432,00 грн.

Дані камеральної перевірки свідчать про заниження або завищення (таблиця 8) суми податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях, уточнюючих розрахунках (а.с.15).

На підставі висновків акту перевірки №10/20-27-15-01-26/31148767 від 15.04.2015 року, контролюючим органом було складено податкове повідомлення-рішення № від 27.07.2015 року, яким позивачу було нараховано суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість по вітчизняних товарах (робіт, послуг) у розмірі 18040,00 грн., з них за основним платежем - у розмірі 14432,00 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - у розмірі 3608,00 грн. (а.с.18).

Позивач скористався своїм правом на досудове оскарження.

Позивачем оскаржувався в досудовому порядку акт перевірки №10/20-27-15-01-26/31148767 від 15.04.2015 року та податкове повідомлення-рішення № від 27.07.2015 року, що підтверджується доповненням до скарги №648 від 31.07.2015 року (а.с.50-55).

У відповідь на скаргу контролюючим органом на адресу позивача було надіслано рішення про результати розгляду скарги №20176/6/99-99-10-01-00-25 від 24.09.2015року (а.с. 56-59).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що позивач правомірно відобразив 14432 грн. у рядках 20.2 та 27 у декларації за лютий 2015 року із одночасним подальшим заповненням рядків 21-25 та 31, а тому позивачем у визначений строк та за правильною формою подав податкову декларації з ПДВ за лютий 2015,

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 200 1.1 статті 200 1 Податкового кодексу України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу.

Пункт 33 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України передбачає, що за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від'ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року: а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення.

Суми такого від'ємного значення та/або бюджетного відшкодування можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку; б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 січня 2014 року.

Тобто, відповідно до змісту підпункту "а" пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України вказує про можливість на вибір платника податку на додану вартість, який має непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року, збільшити розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, та одночасно збільшити розмір суми податкового кредиту в одній тій самій податковій декларації.

Норми підпункту "а" пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України не встановлюють, що збільшення розміру суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, та збільшення розміру суми податкового кредиту відбувається в різних звітних (податкових) періодах та відображається, відповідно, у різних податкових деклараціях.

На підставі вищезазначеного колегія судів робить висновок, що позивач у декларації за лютий 2015 року скористався правом передбаченим підпунктом "а" пункту 33 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України та спрямував суму залишку від'ємного значення попередніх звітних періодів (до 01 лютого 2015 року) у розмірі 14432,00 грн. із 85000,00 грн. наявних на 01 лютого 2015 року для збільшення реєстраційної суми, вказавши її прописом у текстовому полі та цифровому форматі перед таблицею 1 додатка 2 (Д2) із одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення.

Як було встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що вищезазначена сума також була відображена у графі 7 таблиці 1 додатка 2 (Д2) та перенесена рядки 20.2 та 27 податкової декларації відповідно, що повністю відповідає вимогам Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, та нормам ПКУ

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки позивач правомірно відобразив 14432 грн. у рядках 20.2 та 27 із одночасним подальшим заповненням рядків 21-25 та 31.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів також зазначає, що Лозівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області при поданні апеляційної скарги не було сплачено судовий збір.

При відкритті провадження у справі за клопотанням Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області сплату судового збору було відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 наведеної статті (в редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484-VІІІ) розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення адміністративного суду встановлено на рівні 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2015 року по справі № 820/10805/15 становить 1515 грн. 80 коп.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необхідним стягнути з Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області судовий збір за подання апеляційної скарги у зазначеному розмірі.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2015р. по справі № 820/10805/15 залишити без змін.

Стягнути з Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (Код ) на користь Державного бюджету України (одержувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок - 1011, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1515 (одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять гривень) грн. 80 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Пянова Я.В. Зеленський В.В.

Повний текст ухвали виготовлений 18.01.2016 р.