Справа № 804/2714/14
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року м. Київ К/800/10840/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів Зайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г.,
провівши попередній розгляд касаційної скарги Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «АрселорМіталл Кривий Ріг» до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2014 року публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») пред'явило позов до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення - рішення форми «Р» № від 08 січня 2014 року про сплату основного платежу в розмірі 6617,57 грн. та штрафних санкцій у розмірі 1654,39 грн., скасування податкове повідомлення - рішення форми «Р» № від 08 січня 2014 року про сплату основного платежу в розмірі 1323,51 грн. та штрафних санкцій у розмірі 330,88 грн..

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позовні вимоги ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

Скасовано податкові повідомлення - рішення форми «Р» №№ , від 08 січня 2014 року.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції скаржник оскаржив його.

У касаційній скарзі Головне управління Міндоходів у Дніпропетровській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що у період з 26 листопада 2013 року по 05 грудня 2013 року, на підставі наказу Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № 450 від 21 листопада 2013 року та відповідно до пункту 1 частини 2 статті 351 Митного кодексу України, посадовими особами Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було проведено невиїзну документальну перевірку ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Матеріали справи свідчать про те, що у період, який перевірявся відповідачем, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» здійснило митне оформлення таких товарів:

- «рідкокристалічні монітори», митна декларація від 23 серпня 2011 року № 110050005/2011/7310, за кодом згідно з УКТЗЕД 8528 51 00 00 (ставка ввізного мита - 0%);

- «рідкокристалічні монітори», митна декларація від 30 вересня 2011 року № 110050005/2011/8823, за кодом згідно з УКТЗЕД 8528 51 00 00 (ставка ввізного мита - 0%);

- «рідкокристалічні монітори», митна декларація від 23 серпня 2011 року № 110050005/2011/16947, за кодом згідно з УКТЗЕД 8528 51 00 00 (ставка ввізного мита - 0%).

В акті невиїзної документальної перевірки від 18 грудня 2013 № н06/13/024432974 відповідач зазначив, що ПАТ ««АрселорМіттал Кривий Ріг»» невірно задекларувало код товару «рідкокристалічні монітори» згідно з УКТЗЕД за митним деклараціями, що призвело до несплати підприємством ввізного мита на суму 6617,57 грн. та порушило вимоги пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України в частині визначення бази оподаткування товарів, що ввозяться на митну територію України, в результаті чого несплачена сума податку на додану вартість склала 1323,51 грн.

На підставі акту перевірки від 18 грудня 2013 року Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 08 січня 2014 року, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем: ввізне мито на товари, що ввозяться суб'єктами господарювання на суму 8271,96 грн. (за основним платежем 6617,57 грн. та штрафні (фінансові) санкції 1654,39 грн.);

- № від 08 січня 2013 року, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів на суму 1654,39 грн. (за основним платежем 1323,51 грн. та штрафні (фінансові) санкції 330,88 грн.).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, пославшись на Інструкцію про порядок заповнення вантажної митної декларації, що затверджена наказом Державної митної служби України від 09 липня 1997 року № 307, Положення про вантажну митну декларацію, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 9 червня 1997 року № 574, статті 69, 88, 354 Митного кодексу України та підпункти 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункт 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, зазначив, що відповідач наділений повноваженнями на здійснення класифікації відповідних товарів у разі виявлення порушень норм законодавства.

Головним управлінням Міндоходів у Дніпропетровській області було виявлено порушення позивачем класифікації товару - «рідкокристалічні монітори» за митними деклараціями № 110050005/2011/7310, № 110050005/2011/8823, № 110050005/2011/16947, у зв'язку з чим відповідачем було класифіковано товар ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за кодом УКТЗЕД із застосуванням ставки ввізного мита 10% та прийнято відповідні оскаржувані податкові-повідомлення рішення.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позов ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 08 січня 2014 року та № від 08 січня 2014 року задоволенню не підлягають.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції послався на положення статті 313 Митного кодексу України (в редакції, чинній до 1 червня 2012 року), якою передбачено, що класифікація товарів, тобто віднесення товарів до класифікаційних групувань, визначених УКТ ЗЕД, є виключною компетенцією митних органів.

Митні органи, приймаючи ВМД, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що в подальшому вони не мали правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки у класифікації товару, зокрема, з посиланням на результати невиїзної документальної перевірки.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією суду апеляційної інстанції погоджується із огляду на наступне.

Пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України, як визначено пунктом 35 статті 1 Митного кодексу України (далі - МК України, в редакції, чинній на момент розмитнення товару), це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур.

У пункті 19 статті 1 МК міститься визначення терміну «митні процедури», згідно з яким це операції, пов'язані зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також зі справлянням передбачених законом податків і зборів.

Аналіз наведеного визначення дає підстави вважати, що митні процедури охоплюють митний контроль, митне оформлення та справляння податків і зборів. При цьому виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів, є митним оформленням.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання митним органом митних процедур, визначених ним на підставі МК відповідно до заявленого митного режиму.

Відповідно до статті 69 МК України незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи.

Аналіз положень наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Таким чином, якщо митні органи, приймаючи ВМД, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мають правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки у класифікації товару, за винятком випадку коли за наслідками службової перевірки або розгляду кримінальної справи встановлено змову між декларантом і митним органом, спрямовану на заниження обов'язкових платежів.

Однак таких обставин у справі встановлено не було.

Матеріалами справи підтверджено, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» здійснило митне оформлення таких товарів:

- «рідкокристалічні монітори», митна декларація від 23 серпня 2011 року № 110050005/2011/7310, за кодом згідно з УКТЗЕД 8528 51 00 00 (ставка ввізного мита - 0%);

- «рідкокристалічні монітори», митна декларація від 30 вересня 2011 року № 110050005/2011/8823, за кодом згідно з УКТЗЕД 8528 51 00 00 (ставка ввізного мита - 0%);

- «рідкокристалічні монітори», митна декларація від 23 серпня 2011 року № 110050005/2011/16947, за кодом згідно з УКТЗЕД 8528 51 00 00 (ставка ввізного мита - 0%).

Доказів зазначення позивачем недостовірних даних в описі товару відповідачем не надано.

З огляду на викладене, судова колегія Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що у відповідача не існувало правових підстав для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки у класифікації товару.

Таке застосування зазначених норм матеріального права відповідає позиції Верховного Суду України, висловленій у постановах від 21 січня 2011 року, 18 вересня 2012 року, 4 листопада 2014 року (справи №№ 21-64а10, 21-203а12, 21-479а14 відповідно).

Враховуючи зазначене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального права та прийшов до правильного висновку про скасування податкових повідомлень - рішень форми «Р» №№ , від 08 січня 2014 року.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 221-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відхилити, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235-244 КАС України.

Судді: