Справа № 2-а-8540/11
Суддя: Мостовий Р. П.
Дата ухвалення: 2011-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

А.с. № 2-а-8540/11
П О С Т А Н О В А

іменем України

29.08.2011 Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого - судді Мостового Р.П.,

при секретарі судового засідання Шахової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу Держкомзему в м. Українка Обухівському району, Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що 15.10.2009 року він придбав земельну ділянку площею 0,1200 га., яка розташована на території Української міської ради, Обухівського району, Київської області на підставі договору купівлі - продажу землі від 15.10.2009 року зареєстрованого за №2494. 14.10.2010 року він отримав державний акт на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку Серія ЯЛ №065571, кадастровий номер :06:014:0044, та став власником земельної ділянки. Будучи власником вищевказаної земельної ділянки він вирішив її розділити на дві земельні ділянки та 01.08.2011 року подав заяву до відповідача відділу Держкомзему в м. Українка, Обухівського району, Київської області про погодження документації із землеустрою щодо розподілу земельних ділянок ТОВ Гео-сервіс Україна, але відповідач своїм листом від 04.08.2011 року за Вих. №23-03/736 відмовив йому в погодженні документації із землеустрою щодо розподілу земельних ділянок ТОВ Гео-сервіс Україна, посилаючись на те, що його земельна ділянка з кадастровим номером :06:014:0044 визнана речовим доказом у кримінальній справі прокуратурою Київської області про що винесено відповідну постанову слідчим від 29.06.2011 року. Позивач вважає, що відмова у погодженні документації із землеустрою щодо розподілу земельних ділянок ТОВ Гео-сервіс Українавідділом Держкомзему в м. Українка, Обухівського району, Київської області є протиправною, оскільки нею порушуються його законні права власника, а тому він просить визнати відмову відділу Держкомзему в м. Українка, Обухівського району, Київської області, протиправною, та зобовязати відділ Держкомзему в м. Українка, Обухівського району, Київської області розглянути питання про погодженні документації із землеустрою щодо розподілу земельних ділянок ТОВ Гео-сервіс Україна, та погодити вказану документацію.

Позивач в судове засідання не зявився, на адресу суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, також в судове засідання не зявився на адресу суду подав клопотання про розгляд справи у відсутності його представника щодо задоволення позовних вимог не заперечив.

Суд оцінивши надані позивачем докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.10.2009 року позивач придбав земельну ділянку площею 0,1200 га., яка розташована на території Української міської ради, Обухівського району, Київської області на підставі договору купівлі - продажу землі від 15.10.2009 року зареєстрованого за №2494.

14.10.2010 року позивач отримав державний акт на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку Серія ЯЛ №065571, кадастровий номер :06:014:0044, що підтверджується вказаним державним актом.

01.08.2011 року позивач подав заяву до відповідача відділу Держкомзему в м. Українка, Обухівського району, Київської області про погодження документації із землеустрою щодо розподілу земельних ділянок ТОВ Гео-сервіс Україна. Відповідач своїм листом від 04.08.2011 року за Вих. №23-03/736 відмовив позивачу в погодженні документації із землеустрою щодо розподілу земельних ділянок ТОВ Гео-сервіс Україна, посилаючись на те, що його земельна ділянка з кадастровим номером :06:014:0044 визнана речовим доказом у кримінальній справі прокуратурою Київської області про що винесено відповідну постанову слідчим від 29.06.2011 року, та як додаток долучив копію листа прокуратури Київської області від 02.08.2011 року.

Відповідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а відповідно до ст.. 72 ч.3 Кас України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватись перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх виконання.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона, при розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості; презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 78 КПК України, речовими доказами є предмети, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або були обєктом злочинних дій, гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом і всі інші предмети, які бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних або для спростування обвинувачення чи помякшення відповідальності. Відповідно до ч.1 ст. 79 КПК України, речові докази повинні бути уважно оглянуті, по можливості сфотографовані, докладно описані в протоколі огляду і приєднані до справи постановою особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора або ухвалою суду. Речові докази зберігаються при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації. З врахуванням вимог норм КПК України, слід зазначити, що при вирішенні питання про визнання речовими доказами будь-яких предметів, орган досудового слідства не вирішує питання щодо заборони вчинення будь-яких дій зокрема щодо реєстрації, переоформлення права власності на земельні ділянки, оскільки це є вид забезпечення цивільного чи адміністративного позову, який вправі ухвалити лише суд при розгляді цивільного чи адміністративного позову та заборонити вчинення будь-яких дій до вирішення справи по суті та прийняття відповідного рішення. У відповідності до ст.125 КПК України, слідчий вправі за клопотанням цивільного позивача або з своєї ініціативи вжити заходів до забезпечення заявленого в кримінальній справі цивільного позову, а також можливого в майбутньому цивільного позову, склавши про це постанову. В справах про злочини, за які кримінальним законом передбачена конфіскація майна, слідчий зобовязаний вжити необхідних заходів до забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна склавши про це постанову.

Неправомірність дій відповідача полягає ще і в тому, що відмовляючи позивачу у погодженні документації із землеустрою щодо розподілу земельних ділянок відповідач послався на лист прокуратури, який носить інформаційний характер, оскільки якби реально б існувала заборона на вчинення будь-яких дій щодо реєстрації, переоформлення права власності на земельні ділянки, то була б винесена органами досудового слідства відповідна постанова, а такі документи відсутні, і на виконання до відповідача виходячи зі змісту його листа не надходили.

Відповідно до ст.14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 78 ЗК України встановлено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставах Конституції України, ЗК України, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Статтею 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації.

Відповідно до ст.317 ч.1 ЦК України, вказується, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. В ст. 321 ч.1 ЦК України, зазначається, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З врахуванням викладеного суд приходить до висновку, що відмова позивачу у погодженні документації із землеустрою щодо розподілу земельних ділянок ТОВ Гео-сервіс Українавідповідачем є протиправною, оскільки у відповідача відсутні будь-які правові підстави на невиконання вказаних дій.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що постанови відповідача винесені неправомірно, а тому суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати дії відповідача неправомірними та скасувати дані постанови про накладення штрафу.

Керуючись ст.ст. , ст.ст.11,71,72,158,163,256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати відмову відділу Держкомзему в м. Українка, Обухівського району, Київської області, протиправною, та зобовязати відділ Держкомзему в м. Українка, Обухівського району, Київської області розглянути питання про погодження документації із землеустрою щодо розподілу земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,1200 га., для ведення індивідуального садівництва, яка розташована на території Української міської ради, Обухівського району, Київської області, ТОВ Гео-сервіс Україна.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського адміністративного апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя: