Справа № 804/9098/15
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2015 рокусправа № 804/9098/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року по справі за позовом Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Криворізької північної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 15.04.15 №, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.04.2015р. №Ф- та рішення від 15.04.15 №, прийняті ОДПІ.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 15.04.15 №, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.04.2015р. №Ф- та рішення від 15.04.15 №, прийняті Криворізькою північною об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Не погодившись з постановою суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняте нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Сторони, про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явились.

Згідно ч. 4 ст. 196 КАС України, нез'явлення в судове засідання представників сторін апеляційної скарги не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, Криворізькою північною об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.12 по 31.12.14, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.12 по 31.12.14 (а.с.8-39).

За результатами перевірки складено акт перевірки від 30.03.2015 року № 10/17-03-11/НОМЕР_1, відповідно до висновків якого встановлені порушення, зокрема: - п. 177.2. ст. 177 ПКУ, в результаті чого нараховано податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування за перевіряємий період у сумі 10 935,95 грн., в тому числі по періодах: в 2012р. у сумі 2 436,40грн., в 2014р. у сумі 8 499,55грн.; - пп.2 п.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого донараховано єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу за 2012р. та 2014р. всього в сумі 25 302,08 грн. в тому числі по періодах: - в 2012р. в сумі 5 638,75 грн., - в 2014р. в сумі 19 663,33грн.

На підставі акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 15.04.15 № про донарахування позивачу податку на доходи фізичних осіб у розмірі 10 935,95 грн. - за основним платежем, 2 733,99 грн. - за штрафними санкціями, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.04.15 №Ф- про сплату позивачем недоїмки з єдиного внеску в розмірі 25 302,08 грн. та рішення від 15.04.15 № про застосування до позивача штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нараховано єдиного внеску у розмірі 2 530,21 грн. (а.с.42-44).

Віршуючи спірні питання суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані рішення ОДПІ не узгоджуються з приписами ПКУ та Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не відповідають критеріям правомірності рішень суб'єктів владних повноважень, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.162 ПКУ платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент. Об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України (ст.163 ПКУ).

За приписами п.164.1. ст.164 ПКУ базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом; загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду; базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту178.3 статті 178 цього Кодексу.

Згідно з п.177.2. ст.177 ПКУ об'єктом оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п.177.5. ст.177 ПКУ фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що до складу загального оподатковуваного доходу фізичні особи-підприємця зараховується виручка, що надійшла такій фізичній особі-підприємцю як у грошовій, так і в натуральній формі від провадження господарської діяльності, а саме: виручка у вигляді безготівкових коштів, що надійшли на банківський рахунок підприємця від провадження господарської діяльності, чи у вигляді готівкових коштів, що надійшли від провадження господарської діяльності безпосередньо підприємцю; виручка в натуральній (негрошовій) формі; суми штрафів і пені, отримані від інших суб'єктів господарювання за договорами цивільно-правового характеру за порушення умов договорів, та інші доходи, пов'язані зі здійсненням підприємницької діяльності.

Отже, зміст наведених законодавчих приписів не дає підстави для висновку, що грошові кошти, які фізична особа - підприємець самостійно зараховує на свій розрахунковий рахунок, відносяться до складу загального оподаткованого доходу фізичної особи-підприємця та включаються до складу доходу (виручки у грошовій та натуральній формах) із відображенням у книзі обліку доходів і витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з банківських виписок по рахунками ФОП ОСОБА_1, грошові кошти в розмірі 19 500 грн., які надійшли на розрахункові рахунки банків позивача в 2012р., та грошові кошти в розмірі 68 000 грн., які надійшли на розрахункові рахунки банків позивача в 2014р., є коштами, які внесені позивачем самостійно з призначенням платежу «Готівкові надходження власних коштів ч/з ОСОБА_1».

Відповідачем не заперечується даний факт, адже в ході проведення перевірки позивача ревізором інспектором встановлено, що згідно банківських документів в 2012р. та 2014р. на розрахункові рахунки позивача надійшли грошові кошти у сумі: - за 2012р. - 340 598,80 грн., в тому числі: грошові і кошти від підприємницької діяльності у сумі 319 377,60 грн., повернення коштів у сумі 1 721,20 грн. та грошові кошти у сумі 19 500,00 грн. з призначенням платежу „»Готівкові надходження власних коштів ч/з ОСОБА_1" (розрахунковий рахунок № 8001 в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"); - за 2014р. - 405 910,28 грн., в тому числі грошові кошти від підприємницької діяльності у сумі 337 060,28 грн., повернення товару у сумі 850,00грн. та грошові кошти у сумі 68 000,00 грн. з призначенням платежу „ Гот?вков? надходження власних коштів ч/з ОСОБА_1М." (розрахунковий рахунок № 8001 в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК").

Таким чином, колегія суддів зазначає, що в даному випадку фізична особа-підприємець самостійно зараховував власні кошти на свій рахунок в банківській установі, а тому кошти в розмірі 87 500 грн., які внесені позивачем на власні банківські рахунки в 2012р. та 2014р. з призначенням платежу «Готівкові надходження власних коштів ч/з ОСОБА_1», не відносяться до загального оподатковуваного доходу позивача, не є виручкою у грошовій формі в розумінні п.177.2 ст.177 ПКУ, адже не надійшли на його банківський рахунок від провадження господарської діяльності

Крім того, відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Згідно з п.3 ч.11 ст.25 Закону про збір орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або не повний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більше 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Таким чином, враховуючи, що суму 87 500 грн. не є сумою доходу (прибутку), отриманого від господарської діяльності, до якого застосовується податок на доходи фізичних осіб, а тому відсутні підстави для нарахування єдиного внеску і застосування штрафних санкцій, відповідно до приписів ст. 7, 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування .

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року по справі № 804/9098/15 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай