Справа № 804/15117/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4О,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_5 Тьюб» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення рішення,
19 жовтня 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_5 Тьюб» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення - рішення від 27.05.2015 № НОМЕР_1 (форми «В1») про завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2015 року у розмірі 4643212,00 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2321606,00 грн.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідачем проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_5 Тьюб» щодо правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника за березень 2015 року, за результатами якої складений акт № 237/28-01-46-01-35537363 від 08.05.2015. В акті перевірки вказано, що ТОВ «ОСОБА_5 Тьюб» порушено вимоги п. 23 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України в частині завищення обсягів поставки по операціях з реалізації металобрухту за березень 2015 року на суму 23216058,00 грн., а також встановлено порушення п. 185.1 ст. 185, п. 193.1 ст. 193, ст. 194 ПК України, з урахуванням п. 10 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, в частині заниження обсягів поставки по операціях на митній території України, що оподатковується за ставкою 20% за період з березень 2015 року на суму 23216058,00 грн., крім того ПДВ у розмірі 4643212,00 грн. Зазначені обставини, на думку податкового органу, призвели до порушення п. 200.1 ст. 200 ПК України, в частині завищення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за березень 2015 року на суму 4643212,00 грн. та порушення абз. «а» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму бюджетного відшкодування у березні 2015 року на суму 4643212,00 грн. На підставі акта від 08.05.2015 № 237/28-01-46-01-35537363 податковим органом прийнято оскаржене податкове повідомлення - рішення від 27.05.2015 № НОМЕР_1 ( форми «В1»).
Позивач зазначив, що у лютому 2015 року здійснив операції з реалізації металобрухту, без нарахування ПДВ (нульова ставка), оскільки діяла норма п. 23 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, відповідно до якої тимчасово до 01.01.2017 від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів.
Однак в акті перевірки від 08.05.2015 № 237/28-01-46-01-35537363 податковий орган, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 136 та п. 23 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, зробив висновок про те, що з 01.01.2015 по 30.03.2015 включно, операції з постачання, у тому числі, операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів оподатковуються в загальному порядку з нарахуванням ПДВ за ставкою 20 відсотків, з огляду на те, що зміни до Переліку відходів та брухту чорних і кольорових металів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 № 15 «Про затвердження переліків відходів та брухту чорних і кольорових металів» щодо пролонгації його дії внесені постановою Кабінету Міністрів України № 136 від 25.03.2015, її оприлюднення відбулося 31.03.2015. Таким чином, позиція податкового органу ґрунтується на тому, що у проміжок часу з 01.01.2015 по 30.03.2015 не діяв перелік товарів та операцій, які звільняються від оподаткування ПДВ.
Позивач із такою позицією податкового органу не погоджується, посилаючись на те, що оскільки норми Податкового кодексу України мають вищу юридичну силу, ніж норми підзаконного акту, якою є постанова Кабінету України, то відповідно і немає підстав для позбавлення платника податків на надані законодавцем пільги по сплаті ПДВ при здійснення певного виду операцій.
Таким чином, податкове повідомлення - рішення від 27.05.2015 № НОМЕР_1 (форми «В1») про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2015 року у розмірі 4643212,00 грн. та нарахування штрафних санкцій на суму 2321606,00 грн. позивач вважає таким, що підлягає скасуванню.
Відповідач заперечив проти позову з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов. Відповідач зазначив, що посадовими особами контролюючого органу під час камеральної перевірки даних, задекларованих Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_5 Тьюб» у декларації ПДВ за березень 2015 року щодо сум бюджетного відшкодування було встановлено завищення заявленого бюджетного відшкодування на суму 4643212,00 грн. Відповідач вказав, що підприємством позивача безпідставно визначені операції з постачання металобрухту у період з 01.01.2015 по 30.03.2015, як такі що звільнені від оподаткування ПДВ, оскільки у вказаний період жодного нормативно - правового акту Кабінету Міністрів України, який визначив перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування ПДВ або продовжував дію постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 № 15 прийнято не було. За наведених обставин, вказані операції позивач повинен був оподатковувати за звичайною ставкою ПДВ у розмірі 20 відсотків. За таких обставин, податкове повідомлення - рішення від 27.05.2015 № НОМЕР_1 (форми «В1») є правомірним, а тому у суду відсутні підстави для його скасування.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях, просив відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ТОВ «ОСОБА_5 Тьюб» у лютому 2015 року здійснювало операції з реалізації металобрухту на суму 23216058,00 грн., за результатами чого підприємством у декларації за березень 2015 року було заявлено до відшкодування суми ПДВ в розмірі 4643212,00 грн. З матеріалів справи встановлено, що на операції постачання металобрухту у період: лютий 2015 року позивачем податок на додану вартість не нараховувався.
Згідно з висновками акта перевіркою встановлено порушення п. 23 підрозділу 2 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу в частині завищення обсягів поставки по операціях з реалізації металобрухту за березень 2015 року, що відображено у рядку 5 Декларації з ПДВ на суму 23216058,00 грн.; п. 185.1 ст. 185, п. 193.1 ст. 193, ст. 194, з урахуванням п. 10 підрозділу 2 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України в частині заниження обсягів поставки по операціях на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 % в період з 01.03.2015 по 30.03.2015 року включно, що відображені у рядку І Декларації з ПДВ на суму 23216058,00 грн., крім того ПДВ 4643212,00 грн.
Вищевикладене призвело до порушення п. 200.1 ст. 200 ПК України в частині завищення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за березень 2015 року в розмірі 4643212,00 грн.; абз. «а» п. 200.4 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню в березні 2015 року на суму 4643212,00 грн.
Висновки акта перевірки обґрунтовані тим, що згідно п. 23 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України дійсно передбачає звільнення від оподаткування ПДВ операцій з металобрухтом, однак застосування вказаної норми у період з 01.01.2015 по 30.03.2015 неможливе, оскільки перелік операцій, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, визначається спеціальним нормативно - правовим актом. В даному випадку таким актом є постанова Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 № 15, якою затверджений перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово звільняються від обкладення податком на додану вартість, в якій не лише встановлено перелік операцій, а також було визначено термін її дії - до 01.01.2015. Оскільки постанова Кабінету Міністрів України № 136 від 25.03.2015, якою було подовжено термін дії вказаного переліку набула чинності лише з 31.03.2015, то згідно позиції податкового органу у період з 01.01.2015 по 30.03.2015, операції з металобрухтом належить оподатковувати за ставкою 20 відсотків.
На підставі акту від 08.05.2015 № 237/28-01-46-01-35537363 відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення від 27.05.2015 № НОМЕР_1 (форми «В1») про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2015 року у розмірі 4643212,00 грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 2321606,00 грн.
Суд не погоджується з висновками, які зазначені у акті перевірки від 08.05.2015 № 237/28-01-46-01-35537363, з огляду на таке.
Зі змісту акта перевірки та пояснень сторін судом встановлено, що позивачем у лютому 2015 року здійснювалися операції постачання відходів та брухту чорних та кольорових металів, отриманих в результаті власного виробництва субєктам господарювання: за ставкою ПДВ 0.
Згідно з п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України), об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь - який митний режим, визначений Митним кодексом України.
Стаття 30 ПК України визначає податкову пільгу, як передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.
Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об'єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.
Як встановлено пунктом 30.3 вищевказаної статті ПК України, платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.
Податкова пільга надається шляхом: а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору; б) зменшення податкового зобов'язання після нарахування податку та збору; в) встановлення зниженої ставки податку та збору; г) звільнення від сплати податку та збору (п. 30.9 ст. 30 ПК України).
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.2014, який набрав чинності 01.01.2015, були внесені зміни в пункт 23 підрозділу 2 розділу XX ПК України, стосовно подовження терміну дії пільги для операцій з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД.
З урахуванням змін, внесених вказаним Законом, з 01.01.2015 п. 23 підрозділу 2 розділу XX ПК України мав наступну редакцію: «тимчасово до 1 січня 2017 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Операції з вивезення в митному режимі експорту товарів, зазначених у цьому пункті, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.
Отже, дана норма містить кінцевий термін дії пільги до 01.01.2017.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 № 15 (у редакції, що діяла з 18.02.2014 по 01.01.2015) затверджено Перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, тимчасово, до 1 січня 2015 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість (далі - Постанова № 15).
Вказана пільга була передбачена первинною редакцією наведеної норми Податкового кодексу України, та в подальшому Законами № 4834-VI від 24.05.2012, № 713-VII від 19.12.2013, № 1621-VII від 31.07.2014, № 71-VIII від 28.12.2014 термін її дії регулярно подовжувався.
Проте всі редакції означеної норми передбачали, що Перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджується Кабінетом Міністрів України.
Постанова № 15, якою був затверджений перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування ПДВ, в редакції від 18.02.2014, діяла до 01.01.2015.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 136 (далі - Постанова № 136) дію Постанови № 15 було продовжено та встановлено, що вона діє до 01.01.2017. Постанова № 136 набрала чинності 31.03.2015.

Саме відсутність прямої вказівки на дію переліку відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема, з імпорту, тимчасово, звільняються від обкладення податком на додану вартість, що був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 № 15, у період з 01.01.2015 по 30.03.2015, має наслідком, згідно позиції відповідача, необхідність обкладення операцій з металобрухтом податком на додану вартість за ставкою 20 відсотків.

Суд зазначає, що Податковий кодекс України є кодифікованим нормативно - правовим актом, норми якого за своєю правовою природою мають вищу юридичну силу, ніж положення підзаконного нормативно правового акту, яким у даному випадку є постанова Кабінету Міністрів України № 15, оскільки дія норми п. 23 підрозділу 2 розділу XX ПК України у період з 01.01.2015 по 30.03.2015 щодо дії пільги на оподаткування ПДВ певних операцій не переривалася. Відсутність підзаконного нормативно правового акту, що врегульовує питання визначення переліку відходів та брухту чорних і кольорових металів, операцій з постачання яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість у період з 01.01.2015 по 30.03.2015, ніяким чином не може впливати на дію норм Податкового кодексу України, якими встановлено пільгу та нівелювати право платника податків на отримання такої пільги.

Суд також зазначає, що оскільки право на пільгу платника податків закріплене нормами нормативно - правового акту, його дія в часі не переривалася та у період з 01.01.2015 по 30.03.2015 була чинною, то право платника на використання такої пільги повинно бути реалізовано, а відсутність норм підзаконного нормативно - правового акту, який приймається на основі Податкового кодексу України не може обмежувати чи виключати таке право.

Отже, відсутність переліку відходів та брухту чорних та кольорових металів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України в спірний період, за умови наявності норми Податкового кодексу України, що регулює питання звільнення від оподаткування операцій з постачання зазначених товарів в той самий період, не дає підстави вважати вказані операції такими, що підлягають оподаткуванню.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 20 жовтня 2015 року у справі № 21 2792а15.

Більш того, згідно п. п. 4.1.4. п. 4.1 ст. 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується, зокрема, на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно - правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно - правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Разом з тим, відповідно до п. 56.21 ст. 56 ПК України, у разі коли норма ПК України чи іншого нормативно - правового акта, виданого на його підставі, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Також на необхідність застосування вказаного вище принципу у разі неоднозначного або множинного тлумачення прав та обовязків платників податків вказує і Європейський суд з прав людини рішенні від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України».

Так, у пункті 51 даного рішення Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що «говорячи про «закон», стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.o.» проти Чеської Республіки» (Spaceks.r.o. v. The CzechRepublic), № 26449/95, пункт 54, від 9 листопада 1999 року). Вона відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy), [ВП], № 33202/96, пункт 109, ЄСПЛ 2000-I)».

У пункті 57 рішення наголошується на тому, що «Суд не може не помітити вимогу підпункту 4.4.1 пункту 4.4 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21 грудня 2000 року, який передбачав, що в разі, коли національне законодавство припускало неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків платників податків національні органи були зобовязані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для платника податків. Однак у справі, що розглядається, органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобовязань зі сплати прибуткового податку».

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення - рішення від 27.05.2015 № НОМЕР_1 (форми «В1») про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2015 року у розмірі 4643212,00 грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 2321606,00 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_5 Тьюб» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення рішення від 27.05.2015 № НОМЕР_1 ( форми «В1») задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби від 27.05.2015 № НОМЕР_1 (форми «В1»).

Присудити зі Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_5 Тьюб» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 104472( сто чотири тисячі чотириста сімдесят дві) грн. 27 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2015 року

Суддя ОСОБА_1