Справа № 817/2479/15
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2479/15

15 січня 2016 року м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення , -
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №6557-17 від 04.06.2015.

В обґрунтування позову зазначає, що податкове повідомлення-рішення є неправомірним оскільки прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує, що контролюючим органом при визначенні податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2014 рік, за період з 01.04.2014 по 31.12.2014 в якості бази оподаткування було неправомірно використано житлову площу будинку. Пунктом 25 розділу І Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VІІ до статті 265 Податкового кодексу України було внесено зміни, зокрема, слова "житлова площа" в усіх відмінках замінено на слова "загальна площа" у відповідному відмінку. Вказана норма набрала чинності з 01.04.2014. Вказує, що зміни бази оподаткування, які були прийнятті в 2014 році не можуть застосовуватись при визначені податкових зобов'язань за 2014 рік, оскільки ст.265 Податкового кодексу України визначає, що базу оподаткування не можна змінювати пізніш як за шість місяців до початку бюджетного періоду, в якому будуть діяти зміни. Вважає, що з врахуванням переживаючої дії закону в часі, при визначенні податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2014 рік слід використовувати в якості бази оподаткування не загальну, а житлову площу.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав з наведених у ньому підстав, просив задовольнити повністю.

Відповідач Державна податкова інспекція у Рівненському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.15-16). Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що пп.265.3.1 п.265.3 ст.265 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є житлова площа об'єкта житлової нерухомості, в тому числі його часток. Податковим органом розраховано суму податку на нерухоме майно за 2014 рік виходячи з того, що відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно позивач є власником об'єкта житлової нерухомості, загальною площею 1005,5 кв.м., житлова площа якого становить 273,2 кв.м. Крім цього, вказала, що Наказом Міністерства доходів і зборів України від 25.04.2014 "Про затвердження Узагальнюючої податкової консультації щодо оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки" визначено, що обчислення сум податку для фізичних осіб за звітний 2014 рік відбудеться у 2015 році до 01 липня, а податок буде розрахований з житлової площі об'єкта житлової нерухомості за період з 01.01.2014 по 31.03.2014 (включно) та із загальної площі об'єкта житлової нерухомості з 01.04.2014 по 31.12.2014 (включно).

На підставі викладеного представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в 2014 році у власності ОСОБА_3 перебував об'єкт нерухомості, а саме: житловий будинок загальною площею 1005,5 кв.м., житлової площі 273,2 кв.м. (а.с.26-28).

Суд встановив, що 04.06.2015 Державною податковою інспекцією у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області відповідно до пп.265.7.2 п.265.7 ст.265 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення №6557-17, яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов'язання за платежем "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості" в розмірі 18704,67 грн. (а.с.5).

Вирішуючи адміністративний спір по суті суд враховує наступне.

Відповідно до ст.265 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент винесення спірного рішення) податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 ст.266 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент винесення спірного рішення) платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент винесення спірного рішення) об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

У відповідності до пп.266.3.1 та пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент винесення спірного рішення) базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент винесення спірного рішення) ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Підпунктом 266.7.1 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент винесення спірного рішення) визначено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об'єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент винесення спірного рішення) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Суд зазначає що відповідно до пп.265.3.1 п.265.3 ст.265 Податкового кодексу України (в редакції станом на 01.01.2014) базою оподаткування є житлова площа об'єкта житлової нерухомості, в тому числі його часток.

Згідно з пп.265.5.2 п.265.5 ст.265 Податкового кодексу України (в редакції станом на 01.01.2014) ставки податку для фізичних осіб встановлюються в таких розмірах:

а) не більше 1 відсотка - для квартири/квартир, житлова площа яких не перевищує 240 кв. метрів, або житлового будинку/будинків, житлова площа яких не перевищує 500 кв. метрів;

б) 2,7 відсотка - для квартири/квартир, житлова площа яких перевищує 240 кв. метрів, або житлового будинку/будинків, житлова площа яких перевищує 500 кв. метрів;

в) 1 відсоток - для різних видів об'єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності одного платника податку, сумарна житлова площа яких не перевищує 740 кв. метрів;

г) 2,7 відсотка - для різних видів об'єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності одного платника податку, сумарна житлова площа яких перевищує 740 кв. метрів.

Судом встановлено, що пунктом 25 розділу І Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" №1166-VІІ від 27.03.2014 внесено зміни у статті 265 Податкового кодексу України, а саме слова "житлова площа" в усіх відмінках замінено словами "загальна площа" у відповідному відмінку.

Пунктом 1 Прикінцевих положень Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" №1166-VІІ від 27.03.2014 передбачено, що зміни, передбачені розділом I цього Закону, набирають чинності з 1 квітня 2014 року.

Згідно з пп.265.3.1 п.265.3 ст.265 Податкового кодексу України (в редакції з 01.04.2014) базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до пп.265.5.2 п.265.5 ст.265 Податкового кодексу України (в редакції з 01.04.2014) ставки податку для фізичних осіб встановлюються в таких розмірах:

а) не більше 1 відсотка - для квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 240 кв. метрів, або житлового будинку/будинків, загальна площа яких не перевищує 500 кв. метрів;

б) 2,7 відсотка - для квартири/квартир, загальна площа яких перевищує 240 кв. метрів, або житлового будинку/будинків, загальна площа яких перевищує 500 кв. метрів;

в) 1 відсоток - для різних видів об'єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності одного платника податку, сумарна загальна площа яких не перевищує 740 кв. метрів;

г) 2,7 відсотка - для різних видів об'єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності одного платника податку, сумарна загальна площа яких перевищує 740 кв. метрів.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що при визначенні позивачу податкового зобов'язання в розмірі 18704,67 грн. податковий орган діяв у відповідності до Наказу Міністерства доходів і зборів України від 25.04.2014 № 263, яким затверджено Узагальнюючу податкову консультацію щодо оподаткування податком на нерухоме майно, що відмінне від земельної ділянки, яким визначено, що обчислення сум податку для фізичних осіб за звітний 2014 рік відбудеться у 2015 році до 01 липня, а податок буде розрахований з житлової площі об'єкта житлової нерухомості, у т.ч. його частки за період з 01.01.2014 по 31.03.2014 (включно), та із загальної площі об'єкта житлової нерухомості, у т.ч. його частки з 01.04.2014 по 31.12.2014 (включно).

Розрахунок здійснено наступним чином:

База оподаткування: 273,2м.кв. (житлова площа) -250м.кв. (пільга) =23,2м.кв

Розрахунок суми податку на житлову площу з 01.01.2014 по 31.03.2014 ((23,2м.кв* 12,18грн.) /12міс.)*3міс.=70,64грн.

База оподаткування: 1005,5м.кв. (загальна площа) -250м.кв. (пільга) =755,5м.кв

Розрахунок суми податку на загальну площу з 01.04.2014 по 31.12.2014 ((755,5м.кв. * 32,89грн.)/12міс.*9міс=18636,3грн. (а.с.17).

Наведена правова позиція висловлена Міністерства доходів і зборів України в Узагальнюючій податковій консультації щодо оподаткування податком на нерухоме майно, що відмінне від земельної ділянки від 25.04.2014 № 263 (а.с.36-37).

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пп.266.7.3 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент винесення спірного рішення) платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних щодо:

об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку;

розміру загальної площі об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку;

права на користування пільгою із сплати податку;

розміру ставки податку;

нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживання (реєстрації) платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Доказів звернення до контролюючого органу із заявою про проведення звірки даних позивачем та його представником для суду не надано.

За результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що контролюючий орган при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 04.06.2015 №6557-17 діяв обґрунтовано та розсудливо, відповідно до приписів матеріального закону. Доводи позивача не підтверджують протиправності спірного рішення суб'єкта владних повноважень та не дають суду підстав для його скасування, а відтак адміністративний позов до задоволення не підлягає.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому у суду відсутні підстави для розподілу судових витрат у відповідності до ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в задоволенні позову до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №6557-17 від 04.06.2015 - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.