Справа № 815/6009/15
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2016-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6009/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бутенко А.В.,

за участю секретаря - Філімоненко А.О.,

сторін:

представник позивача - ОСОБА_1 (по довіреності),

представник відповідача - ОСОБА_2 (по довіреності).

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛІНА ІНТЕРНЕЙШНАЛ» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ та від 01.09.2015 року,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулось ТОВ «СОЛІНА ІНТЕРНЕЙШНАЛ» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ та від 01.09.2015 року.

У судовому засіданні 19.01.2016 року представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у адміністративному позові (а.с. 3-7). Також зазначив, що висновки акту перевірки, на підставі якого прийняті податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими, податкові повідомлення - рішення №№ та від 01.09.2015 року підлягають скасуванню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, оскільки прийняті на підставі невірних висновків, до яких прийшов відповідач в ході проведення перевірки та вважає, що вони винесені незаконно.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, пояснивши, що перевірка була проведена відповідно до вимог діючого законодавства та зазначені податкові повідомлення-рішення прийняті в межах повноважень і на підставі діючого законодавства, а тому є правомірними з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов (а.с. 86-90).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, суд встановив наступне.

Відповідач є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та здійснює повноваження щодо встановлення порушень податкового законодавства, нарахування, стягнення заборгованості з податків та зборів, штрафних санкцій, а тому справи за позовами щодо правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17, ст. 50 КАС України віднесені до юрисдикції адміністративних судів та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що в період з 08.07.2015 року по 14.07.2015 року ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області проводилась позапланова виїзна перевірка ТОВ «СОЛІНА ІНТЕРНЕЙШНАЛ» з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати до бюджету податків, зборів та інших обов'язкових платежів за період часу з 01.04.2014 року по 31.03.2015 року, по взаємовідносинах із підприємствами, перелік яких наведено у постанові слідчого.

За результатами даної перевірки складено Акт № 5073/22-03/37947576 від 21.07.2015 року (а.с. 11-25), відповідно до якого Позивачем порушено п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, в результаті чого у 2014 році, занижено значення податку на прибуток на загальну суму 60 017 грн., а також занижено значення податку на додану вартість на загальну суму 362 236 грн., у тому числі за травень 2014 року у сумі 295 551 грн., за вересень 2014 року у сумі 66 685 грн.

На підставі Акта перевірки ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області 02.09.2015 року винесені податкові повідомлення-рішення:- від 01.09.2015 року № про визначення податкового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств (60 017 грн. за основним платежем та 15 004 грн. за штрафними санкціями); - від 01.09.2015 року № про визначення податкового зобов'язання по податку на додану вартість (362 236 грн. за основним платежем та 90 559 грн. за штрафними санкціями) (а.с. 8-9).

Не погоджуючись з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «СОЛІНА ІНТЕРНЕЙШНАЛ» оскаржила їх у судовому порядку.

Оцінюючи оскаржені рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України та доходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з правилами формування витрат, передбаченими у ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з п. 14.1.181 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Щодо завищення податкового кредиту по ПДВ через відсутність господарської операції в акті перевірки вказано, що підприємство порушило п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ із змінами та доповненнями, та включило для формування податкової звітності дані не підтвердженні документами.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, зарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (п. 198.6 ст.198 ПК України).

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» 996-ХІУ від 16.07.1999р. визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися ервинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх юрмальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здїйснення господарської операції.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України №996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти шйснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час ітіяснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її шанчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних шжументів можуть складатися зведені облікові документи.

Ч. 2 ст. 9 Закону України №996-XIV визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, виходячи із приписів вищевказаних норм закону, відсутність первинних документів, які підтверджують проведення господарських операцій (платіжні документи, видаткові та податкові накладні, акти виконаних робіт тощо) безспірно позбавляє платника податку права на включення сплачених (нарахованих) сум за такими операціями до валових витрат та до податкового кредиту.

Висновок перевіряючого про неможливість доказати використання послуг при веденні господарської діяльності підприємства, у зв'язку з відсутністю жодної інформації щодо їх здійснення, є необгрунтованим.

Так, актом перевірки № 5073/22-03/37947576 від 21.07.2015 року, підтверджується надання Позивачем Відповідачу первинної документації (акти виконаних робіт, податкові накладні, виписки банку із призначенням платежу) щодо господарських операцій з ПП «БУД СИСТЕМС».

Твердження перевіряючого про ненадання документів на перевірку, не відповідають дійсності оскільки жодних запитів по суті спірних питань від перевіряючих до посадових осіб ТОВ «СОЛІНА ІНТЕРНЕЙШНАЛ» або до суду на підтвердження з боку Відповідача не надано.

Суд зазначає, що надані до суду первинні документи складені у відповідності до вимог Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року, тобто відповідають вимогам чинного законодавства щодо надання документу юридичної сили і доказовості.

Стосовно висновків податкового органу, викладених в Акті перевірки щодо порушення позивачем п. 138.2 ст. 138 Податкового Кодексу України, в результаті чого ТОВ «СОЛІНА ІНТЕРНЕЙШНАЛ» занижено податок на прибуток за 2014 рік, на суму 60 017 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно п.п.14.1.27 п. 14 ст. 14 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого вибувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідачем не надано доказів визнання недійсними у встановленому законом порядку договорів, укладених позивачем з його контрагентами. Зобов'язання за договорами між позивачем та його контрагентами виконані сторонами у повному обсязі, що підтверджується належним чином оформленими первинними документами.

Крім того, жодна норма податкового законодавства не вимагає від платника податків контролювати законність державної реєстрації, видачі свідоцтва платника ПДВ, сплату до бюджету податків та ведення бухгалтерського та податкового обліку контрагентами, контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснюють органи фіскальної служби. Таким чином, сама по собі несплата податку продавцем (у томі числі і ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця.

Також в Акті перевірки, Відповідач зазначає, що контрагент Позивача, приватне підприємство «БУД-СИСТЕМ», порушує вимоги податкового законодавства, посилаючись на лист про податкову інформацію, складений ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 17.11.2014 року №38845/7/15-53-22-3/17, згідно з яким «здійснити аналіз даних згідно баз даних АС «Податковий блок», «Перегляд результатів співставлення» ПП «БУД СИСТЕМС», код за встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг) у контрагентів-постачальників та по операціях з продажу цих товарів (послуг) підприємствам - покупцям за період вересень 2014 року, в розумінні ц.198.3, п.198.6 ст.198, ст.185, п.201.4, п. 201.6, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України».

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2014 року по справі № 815/6730/14, за позовом ПП «БУД-СИСТЕМ» до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, визнано протиправними дії ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області щодо збирання податкової інформації за результатами чого був складений лист від 17.11.2014 року №38845/7/15-53-22-3/17, та зобов'язано ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області вилучити з діючих електронних автоматизованих систем співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (податковий блок аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розрізі контрагентів інформацію, віднесену на підставі листа ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 17.11.2014 року №38845/7/15-53-22-3/17 (а.с. 33-39).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2015 року, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2014 року по справі № 815/6730/14, за позовом ПП «БУД-СИСТЕМ» до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, залишено без змін (а.с. 40-47).

Таким чином, висновки перевіряючого в Акті перевірки, про наявність порушень з боку ТОВ «СОЛІНА ШТЕРНЕЙШНАЛ» чинного податкового та іншого законодавства України є помилковими та не відповідають фактичним обставинам і наявним документам, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи наведене, встановлені в акті перевірки № 5073/22-03/37947576 від 21.07.2015 року порушення вимог п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198 ПК України від 02.12.2010 року №2755- VI (зі змінами та доповненнями) є відповідачем не доведеними.

Отже позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ та від 01.09.2015 року є обґрунтованими, тому їх належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області не надано доказів правомірності та обґрунтованості висновків, викладених в акті перевірки № 5073/22-03/37947576 від 21.07.2015 року, у зв'язку з чим суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог ТОВ «СОЛІНА ІНТЕРНЕЙШНАЛ».

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛІНА ІНТЕРНЕЙШНАЛ» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ та від 01.09.2015 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 01.09.2015 року № про визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 60 017 грн. за основним платежем та 15 004 грн. за штрафними санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 01.09.2015 року № про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 362 236 грн. за основним платежем та 90 559 грн. за штрафними санкціями.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛІНА ІНТЕРНЕЙШНАЛ» (, адреса 65045, Одеська область, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 72/74,) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області судовий збір у розмірі 7917 (сім тисяч дев'ятсот сімнадцять) гривень 24 копійки.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 22.01.2016 року.

Суддя Бутенко А.В.

.