Справа № 822/6206/15
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/6206/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіШевчука О.П.
при секретаріГненній Ю.І.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про скасування наказу №1198/04к від 09.11.2015 року та зміну підстави звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про скасування наказу №1198/04к від 09.11.2015 року та зобов'язання вчинити дії, в якому , з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить: визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області №1198/04к від 09.11.2015 року "Про звільнення ОСОБА_3"; визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області по внесенню запису №5 від 09.11.2015 року до трудової книжки ОСОБА_3 про звільнення з посади державного виконавця Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції за порушення Присяги державного службовця, пункт 6 частини першої статті 30 Закону України "Про державну службу" та зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Хмельницькій області вчинити дії по внесенню до трудової книжки позивача запису про визнання недійсним запису у ній №5 від 09.11.2015 року, відповідно до Наказу/Інструкції Міністерства праці України/Мінсоцзахисту/Мінюсту від 29.07.1993 року №58 "Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників"; зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Хмельницькій області змінити формулювання причин звільнення ОСОБА_3 шляхом видання відповідного наказу про звільнення з посади державного виконавця Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції за власним бажанням (стаття 38 Кодексу законів про працю України) згідно з поданою ним заявою від 26.10.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно оскаржуваного наказу №1198/04к від 09.11.2015 року його звільнено на підставі п.6 ч.1 ст.30 Закону України "Про державну службу", за порушення Присяги державного службовця, однак така підстава не є вірною, оскільки відповідачем не зазначено якими діями ОСОБА_3 порушено Присягу державного службовця. Вказує, що 26.10.2015 року він звернувся до начальника Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області із заявою про звільнення його із займаної посади за власним бажанням (за ст.38 КЗпП України) з 09.11.2015 року, тому зазначена відповідачем підстава звільнення ОСОБА_3 не відповідає дійсності, а відтак підлягає зміні.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю та просив суд скасувати оскаржуваний наказ як протиправний, та, з метою відновлення порушеного права позивача, зобов'язати відповідача змінити підставу звільнення позивача, про що зробити відповідний запис у трудовій книжці.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив в зв'язку з необґрунтованістю позовних вимог. Вказав, що звільнення позивача здійснено у суворій відповідності вимогам чинного законодавства України, оскільки підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного наказу №1198/04к від 09.11.2015 року був акт службового розслідування від 05.10.2015 року, матеріали перевірки виконавчих проваджень та подання начальника Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Детально позиція відповідача зазначена в письмових поясненнях, копія яких долучена до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства України, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що в ході перевірки матеріалів виконавчих проваджень ВП №44179396, ВП №44322704, ВП №44625053, що перебували в провадженні ОСОБА_3, проведеної 30.09.2015 року начальником Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Осадчуком Р.В. виявлено грубі порушення державним виконавцем ОСОБА_3. вимог чинного законодавства України при виконанні своїх службових обов'язків.

Так, при виконанні вказаних вище виконавчих проваджень державним виконавцем ОСОБА_3 було порушено вимоги ст.ст.11, 28, 30, 33, 52, 57, 58, 62, 68 Закону України "Про виконавче провадження", що виразилось у не вчиненні ряду виконавчих дій, зокрема: не накладення арешту на майно боржника, не проведення опису та арешту виявленого майна, не винесення постанов про стягнення виконавчого збору та витрат на здійснення виконавчого провадження, не внесення інформації про арешт до відповідних реєстрів, не винесення постанов про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, інше.

Поданням начальника Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 01.10.2015 року за неналежне виконання своїх посадових обов'язків та допущені порушення запропоновано начальнику Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області оголосити ОСОБА_3 догану.

Матеріалами справи також підтверджується, що на виконання наказу Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області №992/04к від 09.09.2015 року проведено службове розслідування відносно державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3

Актом службового розслідування від 05.10.2015 року встановлено, що державним виконавцем ОСОБА_3. при виконанні службових обов'язків грубо порушено норми чинного законодавства України, що призвело до порушення прав та законних інтересів юридичних та фізичних осіб, а саме: в період з 10.04.2015 року по 15.06.2015 року, державним виконавцем ОСОБА_3. допущена бездіяльність в частині проведення виконавчих дій по виконавчих провадженнях ВП №44179396, ВП №44322704, ВП№44625053, що призвело до порушення строків виконання рішень судів.

На підставі матеріалів перевірки виконавчих проваджень, подання начальника Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 01.10.2015 року та акту службового розслідування від 05.10.2015 року, відповідачем 09.11.2015 року прийнято наказ №1198/04к "Про звільнення ОСОБА_3" на підставі п.6 ч.1 ст.30 Закону України "Про державну службу" за порушення Присяги державного службовця.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про державну службу" №3723-XII (далі - Закон №3723-XII), державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Статтею 30 зазначеного Закону №3723-XII передбачено, що підставами припинення державної служби є ті, що визначені у Кодексі законів про працю України (далі - КЗпПУ). Окрім цих підстав, державна служба також може бути припинена у разі: порушення умов реалізації права на державну службу; недотримання пов'язаних із проходженням державної служби вимог, передбачених статтею 16 Закону №3723-ХІІ; досягнення державним службовцем граничного віку проходження державної служби; відставки державних службовців, які займають посади першої або другої категорії; виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню державного службовця на державній службі; відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої ст.17 Закону №3723-ХІІ; неподання або подання державним службовцем неправдивих відомостей щодо його доходів, передбачених ст.13 Закону №3723-ХІІ.

Пунктом 6 ч.1 ст.30 №3723-XII Закону визначено не окремий вид відповідальності державних службовців за порушення Присяги, а спеціальну підставу для припинення державної служби, яке в свою чергу, відбувається шляхом звільнення.

У ч.2 ст.14 Закону №3723-ХІІ законодавець визначив два додаткові заходи дисциплінарного впливу для державних службовців, вказавши, що крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України (стаття 147 КЗпПУ), можуть застосовуватися попередження про неповну службову відповідність і затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Таким чином, законодавець навів вичерпний перелік дисциплінарних стягнень, які можуть бути застосовані до державних службовців, а також підстави припинення державної служби.

Разом з тим порядок застосування таких заходів впливу у Законі №3723-ХІІ не передбачено. Натомість порядок застосування дисциплінарних стягнень, у тому числі звільнення, врегульовано у ст.149 КЗпПУ.

Аналізуючи текст Присяги державного службовця, який наведений у ст.17 Закону №3723-ХІІ, можна дійти висновку, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких має наслідком порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов'язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. У зв'язку з цим, суд вважає, що порушенням Присяги слід розуміти скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Звільнення за порушення присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків. Тобто звільнення за порушення присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Відповідачем в матеріалах проведених службових розслідувань стосовно ОСОБА_3 та в оскаржуваному наказі не вказано, які саме дії (бездіяльність) позивача як посадової особи підривають авторитет державного органу чи внаслідок яких його дій (бездіяльності) втрачається довіра до такого органу.

Акти службових розслідувань не містять обґрунтувань та вказівок на докази, що підтверджували б вчинення ОСОБА_3 саме таких порушень, які б потягли за собою застосування до нього найсуворішої санкції відповідальності державного службовця, а саме - звільнення за порушення Присяги державного службовця.

Крім того, суд звертає увагу відповідача на те, що матеріалами справи підтверджується та не заперечується і ОСОБА_3, що 26.10.2015 року, позивач звернувся до начальника Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області із заявою про звільнення його із займаної посади на підставі ст.38 КЗпПУ за власним бажанням з 09.11.2015 року.

Як було зазначено вище, у відповідності до ст. 30 Закону України "Про державну службу", державна служба припиняється як на загальних підставах, передбачених у Кодексі законів про працю України, так і на підставах, передбачених у ст. 30 Закону України "Про державну службу".

Згідно частини 1 ст. 38 КЗпПУ, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Фактичні обставини справи свідчать, що на реалізацію свого права, гарантованого ч.1 ст.38 КЗпПУ, позивачем було подано заяву про звільнення за власним бажанням.

Згідно п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", із змінами та доповненнями, при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення. Якщо обставинам, які стали підставою звільнення, в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю.

Виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства України, враховуючи наявні в матеріалах справи докази у сукупності, суд вважає, що вказана у наказі Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області №1198/04к від 09.11.2015 року підстава звільнення "за порушення Присяги державного службовця"" визначена відповідачем не вірно.

Згідно ч.3 ст.235 КЗпПУ, у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

Таким чином, суд вважає, що наказ Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області №1198/04к від 09.11.2015 року в частині формулювання підстави звільнення є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області по внесенню запису №5 від 09.11.2015 року до трудової книжки ОСОБА_3 про звільнення з посади державного виконавця Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції за порушення Присяги державного службовця, п.6 ч.1 ст.30 Закону України "Про державну службу" та зобов'язання Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області вчинити дії по внесенню до трудової книжки позивача запису про визнання недійсним запису у ній №5 від 09.11.2015 року, відповідно до Наказу/Інструкції Міністерства праці України/Мінсоцзахисту/Мінюсту від 29.07.1993 року №58 "Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників", суд зауважує позивачу наступне.

В трудову книжку позивача 09.11.2015 року внесено запис за №5 щодо звільнення його із займаної посади за порушення Присяги державного службовця.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України/Мінсоцзахисту/Мінюсту №58 від 29.07.1993 року (далі - Інструкція), трудова книжка заповнюється роботодавцем (власником) або уповноваженим ним органом.

Відповідно до п.2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України/Мінсоцзахисту/Мінюсту №58 від 29.07.1993 року, у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.

У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за № таким-то недійсний. Прийнятий за такою-то професією (посадою)" і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки.

У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: "Запис за № таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі". При зміні формулювання причини звільнення пишеться: "Запис за № таким-то є недійсним, звільнений ..." і зазначається нове формулювання.

У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення.

З огляду на вищезазначене, а також те, що на день внесення запису №5 про звільнення позивача з посади державного виконавця Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції протиправності оскаржуваного позивачем наказу №1198/04к від 09.11.2015 року судом не було встановлено.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що вимога про зобов'язання Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області вчинити дії по внесенню до трудової книжки позивача запису про визнання недійсним у ній запису №5 від 09.11.2015 року, відповідно до п.2.10 Інструкції є вимогою на майбутнє, так як має бути вчинена відповідачем на виконання рішення суду по даній справі. Вимоги про зобов'язання вчинення відповідачем дій на майбутнє не підлягають задоволенню, оскільки чинним законодавством України не передбачено вирішення адміністративним судом питань про права або обов'язки осіб у правовідносинах, які ще не виникли.

Частиною 1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевказане, суд, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про скасування наказу №1198/04к від 09.11.2015 року та зміну підстави звільнення необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.9, 11, 71, 158-163, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області №1198/04к від 09.11.2015 року в частині формулювання підстави звільнення.

Змінити формулювання підстави звільнення ОСОБА_3 з п.6 ч.1 ст.30 Закону України "Про державну службу", за порушення Присяги державного службовця, на ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням.

В задоволені інших позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 26 січня 2016 року 14:50

Суддя/підпис/О.П. Шевчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.П. Шевчук