Справа № 2а/0270/779/12
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

20 січня 2016 р. Справа № 2а/0270/779/12

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№39)" про відстрочення виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 04.04.2012 року у справі за позовом Тростянецької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області до Державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області № 39" про стягнення податкового боргу

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа за позовом Тростянецької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області до Державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області № 39" про стягнення податкового боргу.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 04.04.2012 року позов задоволено. Вирішено стягнути з ДП "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області № 39 до місцевого бюджету податковий борг по екологічному податку в сумі 10918,18 грн., до державного бюджету податковий борг по податку на додану вартість в сумі 224192,00 грн. Рішення набрало законної сили.

Ухвалою суду від 14.10.2013 року замінено сторону виконавчого провадження у справі Державне підприємство «Підприємство Ладижинської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області (№39)» на його правонаступника Державне підприємство «Підприємство Ладижинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№39)».

28.12.2015 року на адресу суду надійшла заява Державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№39)" про відстрочення виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 04.04.2012 року строком на 2 роки. Заява мотивована тим, що заявник не в змозі виконати судове рішення у зв'язку з відсутністю необхідних грошових коштів на рахунку підприємства та важким фінансовим становищем.

Представники заявника в судовому засіданні підтримали заявлену заяву та просили задовольнити її з підстав викладених у ній.

Представник позивача у судове засідання не зявився. Надав суду письмову заяву від 20.01.2016 року, у якій вказав, що не заперечує щодо надання відстрочки Державному підприємству "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№39)" (а.с. 123).

З урахуванням положень частини 2 статті 263 КАС України, відповідно до якої неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про відстрочення виконання рішення суду.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розгляд заяви проводити за відсутності представника позивача.

Розглянувши подану заяву та заслухавши пояснення представників заявника, суд дійшов висновку, що клопотання про відстрочення виконання рішення суду задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Крім того, частиною 1 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Тобто, даними нормами встановлено право особи звернутись із відповідною заявою та встановлено право суду першої інстанції, який видав виконавчий лист, вирішити питання про розстрочку судового рішення з власної ініціативи, і як наслідок створення оптимальних умов для належного та якісного виконання судового рішення в процесі виконавчого провадження.

Водночас дане звернення можливе лише за наявності обставин, що перешкоджають виконати судове рішення стороні виконавчого провадження.

Відповідно до матеріалів справи, а саме згідно постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 04.04.2012 року вбачається, що ДП "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області № 39" має податковий борг перед Тростянецькою ОДПІ в розмірі 235110,18 грн.

24.05.2012 року заступником начальника ВДВС Ладижинського МУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №2а/0270/779/12 щодо стягнення з ДП "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області № 39" суми боргу.

Однак, суд зазначає, що 17.09.2012 року ДП "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області № 39" зверталось до суду із аналогічною заявою про відстрочення виконання рішення суду по даній справі, строком на 60 місяців.

Ухвалою суду від 26.09.2012 року заяву підприємства від 17.09.2012 року задоволено частково та відстрочено строк виконання рішення суду від 04.04.2012 року в сумі 235110,18 грн. строком на один рік.

Крім того, ухвалою суду від 20.01.2014 року вдруге задоволено заяву Державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області № 39 та відстрочено виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 04.04.2012 року строком на два роки.

Однак, станом на час звернення до суду з даною заявою щодо відстрочення рішення суду строком на два роки, підприємство не вчинило жодних дій для погашення заборгованості, а також, не надало доказів, які б свідчили про покращення фінансового становища підприємства. Дана обставина, призводить до неповного та несвоєчасного надходження до бюджету коштів та свідчить про затягування виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень статті 100 ПК України контролюючі органи наділені правом здійснювати розстрочку/відстрочку сплати платникам податків податкового боргу.

Так пунктом 100.2. ст. 100 ПК України встановлено, що платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу.

Постановою Кабінету Міністрів України №1235 від 27.12.2010 року затверджено "Перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин". Так, згідно Розділу ІІ цього Переліку обставиною, що є підставою для відстрочення грошового зобов'язання або податкового боргу заявника є обставини непереборної сили, дія яких може бути викликана винятковими погодними умовами і стихійним лихом (ураган, буря, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, землетрус, пожежа, просідання і зсув ґрунту, замерзання моря, закриття морських проток, які трапляються на звичайному морському шляху між портами відвантаження і вивантаження, інше стихійне лихо тощо) або непередбаченими ситуаціями, що відбуваються незалежно від волі і бажання заявника (війна, блокада, страйк, аварія).

З огляду на викладене слідує, що при вирішенні питання про відстрочку виконання рішення, суд задовольняє таку заяву лише у виняткових випадках, які він визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Підставою для цього можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк, встановлений судом.

Разом з тим, таких обставин заявник суду не навів. Натомість, представник позивача, на якого покладено обов'язок контролю за вчасністю та повнотою сплати податків боржником, в своїй заяві не заперечував щодо відстрочення сплати податкового боргу. Дана обставина свідчить про свідоме нехтування своїми обов'язками податковим органом.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для відстрочення виконання постанови суду від 04.04.2012 року у адміністративній справі №2а/0270/779/12.

Керуючись статтею 263 КАС України суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви Державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№39)" про відстрочення виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 04.04.2012 року у справі за позовом Тростянецької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області до Державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області № 39" про стягнення податкового боргу відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

Копія вірна:

Суддя:

Серктар: