Справа № 804/14983/15
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2016 рокусправа № 804/14983/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Кругового О.О. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду,

від 02 листопада 2015 року,

у справі № 804/14983/15,

за позовом ОСОБА_1,

до відповідача-1 Управління МВС України на Придніпровській залізниці,

до відповідача-2 Головного управління МВС України

в Дніпропетровській області,

про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив: в жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління МВС України на Придніпровській залізниці (далі - Відповідач-1), та до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області (далі - Відповідач-2), у якому просив:

- зобов'язати УМВС України на Придніпровській залізниці видати йому трудову книжку та фінансові документи, а саме: довідку про середньомісячне грошове забезпечення за 2015 рік, із зазначенням, яке грошове забезпечення отримував за кожен календарний день у 2015 році; довідку про його повне грошове забезпечення за 2015 рік для заповнення Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік;

- довідки з деталізованим розрахунком про: компенсацію за дні невикористаної чергової відпустки за 2015 рік; одноразову грошову допомогу при звільненні;

- довідку для центру зайнятості населення про грошове забезпечення за останні шість місяців 2015 року;

- визнати незаконним та зобов'язати УМВС України на Придніпровській залізниці скасувати наказ № 83 о/с від 04.09.2015 року в частині його звільнення з органів внутрішніх справ України в запас за п. 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року N 114, (через скорочення штатів), з 04.09.2015 року і винести наказ про переведення його з посади старшого оперуповноваженого групи кримінальної міліції у справах дітей лінійного відділу на станції Нижньодніпровськ-Вузол УМВС України на Придніпровській залізниці на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Баглійського РВ Дніпродзержинського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області з 04.09.2015 року та занести відповідні записи у трудову книжку;

- зобов'язати ГУМВС України в Дніпропетровській області видати наказ про прийняття його для подальшого проходження служби на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Баглійського РВ Дніпродзержинського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області у зв'язку з переведенням з посади старшого оперуповноваженого групи кримінальної міліції у справах дітей лінійного відділу на станції Нижньодніпровськ-Вузол УМВС України на Придніпровській залізниці з 04.09.2015 року із занесенням відповідного запису у трудову книжку;

- зобов'язати УМВС України на Придніпровській залізниці нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період вимушеного прогулу з 05.09.2015 року по дату винесення наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області про переведення на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Баглійського РВ Дніпродзержинського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області з 04.09.2015 року, у розмірі повного середньомісячного грошового забезпечення, яке він отримував у 2015 році;

- зобов'язати УМВС України на Придніпровській залізниці нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за несвоєчасну видачу трудової книжки згідно статтею 235 КЗпП України у розмірі повного середньомісячного грошового забезпечення, яке він отримував у 2015 році, розраховуючи його за кожен календарний день з 04.09.2015 року по дату фактичного отримання трудової книжки;

- зобов'язати УМВС України на Придніпровській залізниці нарахувати та виплатити йому моральну шкоду за грубе порушення конституційних прав, грубе порушення вимог законодавства про працю та позбавлення його засобів для існування у розмірі повного річного середньомісячного грошового забезпечення, яке він отримував у 2015 році;

- зобов'язати УМВС України на Придніпровській залізниці перерахувати грошове забезпечення, отримане ним у серпні місяці 2015 року, встановивши премію не менше 10% від посадового окладу та, як наслідок, перерахувати суму одноразової матеріальної допомоги при звільненні та здійснити дані фінансові виплати відповідно до перерахунку;

- у зв'язку з ліквідацією, зобов'язати УМВС України на Придніпровській залізниці в порядку, передбаченому ст. 107 Цивільного кодексу України, передати зобов'язання вчинити певні дії та здійснити виплати матеріального характеру своєму правонаступнику ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що Відповідачами було порушено порядок його звільнення з займаної посади у зв'язку з ліквідацією УМВС України на Придніпровській залізниці, а саме - не вирішено питання про його переведення до ГУМВС України у Дніпропетровській області та не враховано його переважне право на зайняття вакантних посад. Зазначав, що при попередженні про звільнення йому було запропоновано на вибір дві посади - на ст. Новоолексіївка ЛВ на ст. Мелітополь та на ст. Пологи Л.В на ст. Запоріжжя. Однак він попередив Відповідачів, що уже написав рапорт на переведення до Красногвардійського РВ, а тому відмовляється від написання рапорту про переведення на жодну із запропонованих йому посад. Вважає, що його безпідставно не перевели і до Баглійського РВ на посаду старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку, мотивуючи це відсутністю можливості та відповідної згоди безпосереднього керівництва, хоча його рапорти були погоджені з профільними службами Міських відділів. Також вважає, що керівництво не мало законодавчо визначених підстав для невиплати йому премії за серпень 2015 року, а тому просить суд зобов'язати Відповідача-1 встановити йому премію у розмірі не менше 10% від посадового окладу. Так як йому на дінь звільнення не видано трудову книжку, що є порушенням трудового законодавства та перешкодою для подальшого працевлаштуванням та зверненню до центру зайнятості, маються підстави для виплати грошової компенсації за весь час затримки видачі трудової книжки (а. с. 1-16)

Відповідачі проти позову заперечували, посилаючись на дотримання ними приписів діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини. (а. с. 75-76)

Дніпропетровський окружний адміністративний суд (суддя Кононенко О.В.) своєю постановою від 02 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовив у повному обсязі.

Постанова суду обґрунтована тим, що звільнення Позивача відбулось із дотриманням приписів діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та з огляду на повну ліквідацію Управління МВС на Придніпровській залізниці і відсутності згоди керівників на переведення до іншої структури, у тому числі і Баглійського РВ .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої, посилаючись на невірне застосування норм матеріального та процесуального права та не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до повторення змісту адміністративного позову. Крім того, заявник апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції по даній справі не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки мала місце не ліквідація УМВС України на Придніпровській залізниці, а лише реорганізація, адже ліквідовано лише дане управління, як незалежний дублюючий орган, а ЛВ реорганізовано та приєднано до ГУ МВС України у Дніпропетровській області, і вся матеріальна база Відповідача-1 та його функції перейшли до Відповідача-2. При цьому, наказ МВС України від 08.06.2015 року № 664 «Про ліквідацію УМВС України на Придніпровській залізниці», прийнятий на виконання положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування ОВС», який став підставою для ліквідації Управління і звільнення працівників, не пройшов обов'язкову перевірку щодо його законності в Міністерстві юстиції України. Вважає, що за таких обставин ГУ МВС України у Дніпропетровській області (Відповідач-2) зобов'язано було вчинити дії по працевлаштуванню працівників ліквідованої державної установи, але свого обов'язку не виконало. Факт отримання трудової книжки лише 06.11.2015р. за умови звільнення з 04.09.2015р. також судом першої інстанції не спростовано, однак відмовлено у позові щодо виплати грошової компенсації за несвоєчасну видачу трудової книжки згідно до ст. 235 КЗпП України. (а. с. 256-259).

ГУ МВС України у Дніпропетровській області - Відповідач-2, надав заперечення на апеляційну скаргу, де вказує, що з огляду на приписи Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування ОВС» та видання МВС України наказу від 08.06.2015 року № 664 «Про ліквідацію УМВС України на Придніпровській залізниці», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повну ліквідацію УМВС України на Придніпровській залізниці. Згідно з вказаними правовими актами Головне управління не є установою, до якої перейшли обов'язки ліквідованого Управління, у тому числі і щодо надання іншої роботи працівникам ліквідованої установи. Більш того, у зв'язку з набранням чинності Закону України від 02.07.2015р. «Про Національну поліцію», Головне управління на даний час само перебуває в стані припинення. (а. с. 167-170)

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено та сторонами визнано, що на час виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 працював на посаді старшого оперуповноваженого кримінальної міліції у справах дітей лінійного відділу на станції Нижньодніпровськ-вузол Управління МВС України на Придніпровській залізниці.

Згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.06.2015 № 664 «Про ліквідацію Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці» вказане Управління було ліквідовано та створено комісію з ліквідації зазначеного Управління. Даний наказ прийнято на виконання положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування органів внутрішніх справ» від 12.02.2015 року. (а. с. 77)

Крім того, наказом МВС України від 22.06.2015 року № 741 «Про організаційно-штатні зміни в підрозділах транспортної міліції» затверджено перелік змін у штатах МВС, відповідно до якого скороченню підлягають всі 148 посад Лінійного відділу на станції Дніпропетровськ. (а. с. 81-83)

29.06.2015 року позивача було попереджено про звільнення з 31.08.2015 року за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, підпункту "з" пункту 63 та підпункту "г" пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року N 114. (а. с. 21).

Сторонами визнано та ОСОБА_1 особисто зазначено у адміністративному позові, що йому запропоновано на вибір дві посади, а саме: о/у СКР лінійного пункту міліції на ст. Новоолексіївка ЛВ на ст. Мелітополь та старшого о/у СКР лінійного пункту на ст. Пологи ЛВ на ст. Запоріжжя і що від запропонованих посад Позивач відмовився, так як написав рапорт на перевід до Красногвардійського РВ. (а. с. 5)

Згідно до листа керівництва Красногвардійського РВ та довідки відділу внутрішньої безпеки на Придніпровській залізниці від червня 2015 року, керівництвом Красногвардійського РВ прийнято рішення про відмову у доцільності переводу Позивача для подальшого проходження служби у Красногвардійському РВ, а особова справа Позивача повернута на адресу УМВС України на Придніпровській залізниці. (а. с. 86, 88).

18.07.2015 року Позивачем було написано рапорт на переведення на посаду оперуповноваженого СКР Баглійського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. (а. с. 24).

Як слідує із довідки Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, після ознайомлення з матеріалами особової справи ОСОБА_1 та спілкування з працівниками внутрішньої безпеки, рішенням керівництва Дніпродзержинського міського управління йому було відмовлено в оформленні матеріалів на посаду оперуповноваженого сектора СКР Баглійського РВ. (а. с. 85).

Наказом Управління МВС на Придніпровській залізниці від 21.08.15 № 80 о/с ОСОБА_1 звільнений з ОВС за п. 64 "г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року N 114. (а. с. 42).

Наказом Управління МВС на Придніпровській залізниці від 04.09.2015 № 83 о/с внесено зміни до наказу від 21.08.2015 № 80 о/с в частині звільнення ОСОБА_1, якого вважати звільненим з 04.09.2015 року. (а. с. 42 зворот).

Листом Управління МВС на Придніпровській залізниці від 24.09.15 № 5/5905 ОСОБА_1 було направлено витяг з наказу про звільнення від 21.08.2015р. та зазначено пропозицію про отримання трудової книжки.

Даний лист отримано Позивачем 02.10.2015 року (а. с. 41,42).

Крім того, у матеріалах справи наявні рапорти ОСОБА_1 на адресу УМВС України на Придніпровській залізниці з проханням видати ряд документів, пов'язаних з проходженням служби та виплатою матеріального забезпечення за час проходження служби (а. с. 37, 38, 39).

Доказів видачі Позивачу усіх запитуваних документів до суду не надано.

Скасування наказу про зміну дати звільнення та зобов'язання Відповідача видати наказ про переведення Позивача на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Баглійського РВ Дніпродзержинського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області з 04.09.2015 року, стягнення на його користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та грошової компенсації за час затримки видачі трудової книжки, зобов'язання надати відповідні запитувані документи, а також стягнення моральної шкоди і було предметом даного спору.

За позицією ОСОБА_1 - Позивача, оскільки два накази МВС України, на підставі яких фактично і відбулася ліквідація Управління МВС на Придніпровській залізниці, не пройшли державної реєстрації та не зареєстровані в Міністерстві юстиції, то вони є нечинними, а отже, і подальше видання наказів про ліквідацію УМВС на Придніпровській залізниці, як наслідок, і його звільнення є незаконним.

Крім того вважає, що замість оскаржуваного наказу про зміну дати його звільнення за скороченням штатів (у зв'язку з перебуванням на лікарняному) УМВС на Придніпровській залізниці слід зобов'язати видати новий наказ про переведення його для подальшого проходження служби на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Баглійського РВ Дніпродзержинського міського управління, а ГУ МВС України у Дніпропетровській області зобов'язано у зв'язку з цим видати наказ про прийняття його на вказану посаду для подальшого проходження служби в указаній установі, оскільки була досягнута згода на такий перевід, а подальше посилання на нібито відсутність згоди керівництва Дніпродзержинського міського управління на прийняття його на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Баглійського РВ є необґрунтованим. Тим більше, що відомості попереднього керівництва щодо характеристики його, як працівника, є безпідставними та обумовлені з його небажанням відмовлятись від позовів про стягнення компенсаційних виплат у зв'язку з незаконним попереднім звільненням.

Наслідком таких неправомірних дій є і обов'язок виплатити йому як грошове забезпечення за час вимушеного прогулу до оформлення його переведення, так і грошову компенсацію за несвоєчасну видачу трудової книжки після звільнення, яку йому умисно не видавали тривалий час, як не видавали і запитуваних розрахункових документів при звільненні.

За позицією Відповідачів - ГУ МВС України у Дніпропетровській області, УМВС на Придніпровській залізниці, звільнення Позивача за скороченням штатів у зв'язку з повною ліквідацією установи було проведено з дотримання приписів Законів, що регулюють спірні правовідносини. Накази УМВС України, що слугували підставою для ліквідації УМВС на Придніпровській залізниці, не скасовані та не визнавались нечинними, від запропонованої роботи у зв'язку зі скороченням штатів Позивач відмовився. Перевести його до Баглійського РВ Дніпродзержинського міського управління не видалось можливим через відсутність згоди керівництва останнього на таке переведення.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи межі заявленого адміністративного позову та позицію сторін, колегія суддів приходить до висновку, що при звільненні Позивача за скороченням штатів було дотримано приписів як Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, так і приписів Кодексу законів про працю України, з огляду на наступне.

Підпунктом "г" пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ визначено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для видання наказу № 80 о/с від 21.08.2015 року про звільнення Позивача за скороченням штатів стали накази МВС України № 664 від 08.06.15, № 741 від 22.06.15 та наказ УМВС № 138 від 30.06.15. (а. с. 42).

Колегія суддів приймає до уваги, що жоден із цих наказів не скасовано або визнано нечинним у передбаченому законом порядку, а тому вони були обов'язковими до виконання Відповідачами.

За таких обставин посилання Позивача на те, що вказані накази не могли бути застосовані Відповідачами при його звільненні, оскільки вони не пройшли відповідну державну реєстрацію, визнаються колегією суддів (за вищевказаних обставин), помилковими, та такими, що не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного наказу саме з вказаних Позивачем підстав.

Більш того, Позивачем навіть не оскаржено до суду і наказ про особовому складу про його звільнення за скороченням штату № 80 о/с від 21.08.2015 року.

Як слідує зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 просить скасувати наказ № 83 о/с від 04.09.2015, яким лиш внесено зміни до наказу від 21.08.2015 № 80 о/с в частині дати його звільнення - з 31.08.2015 на 04.09.2015, оскільки Позивач надав до Відповідача лікарняний лист, згідно з яким він перебував на лікарняному по 03.09.2015 року, що сторонами не заперечується.

За таких обставин правові підстави для скасування саме оскаржуваного до суду наказу взагалі відсутні.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що Позивача попереджено у визначений законом строк про передбачуване звільнення (а. с. 21), йому було запропоновано дві наявні посади, де б він міг бути використаний на службі у зв'язку з ліквідацією усіх 148 посад на Придніпровській залізниці, що Позивачем безпосередньо підтверджено у позовній заяві (а. с. 5) та не спростовано у судовому засіданні, як не спростовано і те, що він відмовився від переведення на запропоновані посади.

Матеріалами справи підтверджено, що у зв'язку з ліквідацією УМВС на Придніпровській залізниці скорочено усі 148 посад лінійного відділу, де працював Позивач (а. с. 81-83).

Пунктом 42 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ регламентовано, що переміщення по службі осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу провадиться, зокрема, для доцільнішого використання з урахуванням їх ділових і особистих якостей, стану здоров'я, віку та підготовки за новою спеціальністю. Рішення про переміщення по службі осіб середнього, старшого або вищого начальницького складу приймається відповідним начальником з урахуванням думки їх прямих начальників і колективу працівників.

Переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу на нижчі посади при скороченні штатів і за станом здоров"я провадиться прямими начальниками в межах наданих їм прав за умови, якщо немає можливості для призначення на рівнозначну посаду. (пункт 45 Положення)

З огляду на приписи вищевказаних статей та фактичні обставини справи, посилання ОСОБА_1 на те, що у зв'язку зі скороченням штатів його зобов'язані були перевести на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Баглійського РВ Дніпродзержинського міського управління колегія суддів визнає їх безпідставними, оскільки, згідно до довідки Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, після ознайомлення з матеріалами особової справи ОСОБА_1 та спілкування з працівниками внутрішньої безпеки, рішенням керівництва Дніпродзержинського міського управління йому було відмовлено в оформленні матеріалів на посаду оперуповноваженого сектора СКР Баглійського РВ. (а. с. 85).

Слід зазначити, що при цьому Позивач не оскаржував будь-які дії та рішення керівництва Дніпродзержинського МУ ГУМВС України, пов'язані з відмовою у наданні згоди на переведення ОСОБА_1 на посаду оперуповноваженого сектора СКР Баглійського РВ.

За таких обставин вимоги Позивача про зобов'язання УМВС на Придніпровській залізниці видати замість оскаржуваного наказу про зміну дати його звільнення за скороченням штатів новий наказ про переведення для подальшого проходження служби на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Баглійського РВ Дніпродзержинського міського управління, а ГУ МВС України у Дніпропетровській області - видати наказ про прийняття його на вказану посаду для подальшого проходження служби в указаній установі задоволенню не підлягають.

Більш того, вказані вимоги (зобов'язання видати конкретні накази про переведення та прийом на роботу) вимоги взагалі знаходяться поза межами компетенції судових органів. Як наслідок, не підлягають вимоги і про нарахування та виплату грошового забезпечення за час вимушено прогулу за період з 05.09.2015 року про дату винесення наказу про переведення на іншу посаду в іншу установу.

Не підлягають задоволенню і вимоги ОСОБА_1 про стягнення з УМВС на Придніпровській залізниці моральної шкоди, оскільки Позивачем не надано доказів на підтвердження вимог у цій частині. Навіть у позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що грошова компенсація має бути виплачена Відповідачем за незаконне звільнення (в цій частині позовних вимог відмовлено) та за несвоєчасну видачу трудової книжки, при цьому не конкретизує, які саме моральні страждання та втрати нормальних життєвих зв'язків з цим пов'язані. Більш того, ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні Позивач не визначив розмір моральної шкоди та належним чином не обґрунтував його.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні цієї частини вимог, колегія суддів виходить і з того, що Позивач у судовому засіданні пояснив, що питання про працевлаштування на іншу роботу ним після звільнення не вирішувалось, на облік до центру зайнятості він не ставав, пояснюючи це відповідними збоями у системі працевлаштування, а не через несвоєчасне отримання трудової книжки, доказів щодо перешкод отримання якої з 02 жовтня до 06 листопада 2015 року Позивачем до суду не надано.

Щодо вимог про зобов'язання УМВС України на Придніпровській залізниці перерахувати грошове забезпечення, отримане ним у серпні місяці 2015 року, встановивши премію не менше 10 % від посадового окладу та як наслідок, перерахувати суму одноразової матеріальної допомоги при звільненні та здійснити дані фінансові виплати відповідно до перерахунку, то вони також не підлягають задоволенню, є огляду на наступне.

Пунктом 2.15.1 Інструкції Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 499 від 31.12.2007 року визначено, що преміювання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ здійснюється відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів, та економії фонду грошового забезпечення.

Виплата премій особам рядового і начальницького складу, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі здійснюються за наказами керівників органів і підрозділів, закладів та установ Міністерства внутрішніх справ України. Накази про преміювання осіб рядового і начальницького складу видаються до 10-го числа кожного місяця на підставі мотивованих рапортів начальників структурних підрозділів, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії чи зменшення її розмірів зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього. (пункт 2.15.5 Інструкції)

Порядок преміювання по Управлінню, де працював Позивач, регламентовано наказом УМВС України на Придніпровській залізниці від 08.10.2012 № 697, згідно з яким начальники (заступники) структурних підрозділів Управління готують списки із рекомендаціями щодо відсотку премії по кожному співробітнику підрозділу особисто у залежності від особистого вкладу у загальний результат роботи підрозділу.

Як слідує із пояснення представника Відповідача, згідно з рапортом начальника ЛВ на ст. Нижньодніпроськ-Вузол, погодженого з начальником ВФЗБО УМВС щодо зменшення Позивачем особистого вкладу в загальний результат служби, т.в.о. начальника УМВС клопотав про прийняття рішення про встановлення ОСОБА_1 премії за серпень 2015 року у розмірі 0%.

На підтвердження вказаних обставин до суду надано копії рапортів та списки про преміювання співробітників, із яких слідує, що встановлення премії у 0% має місце не тільки відносно Позивача, а і ряду інших співробітників.

Вказані докази Позивачем не спростовані, про його конкретний вклад в роботу підрозділу у серпні 2015 року, який безпідставно не врахований Відповідачем при вирішенні питання про преміювання, нічого не зазначено, а тому посилання ОСОБА_1 лише на неприязні відносини з керівництвом як на підставу зменшення розміру премії визнаються колегією суддів необґрунтованими. Тим більше, вимоги до суду про скасування наказу на преміювання Позивачем не заявлялись.

В той же час, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, суд першої інстанції не обґрунтував, з яких підстав не підлягають задоволенню інші позовні вимоги, як то зобов'язання УМВС на Придніпровській залізниці видати ряд запитуваних документів та стягнення з вказаного відповідача грошової компенсації за затримку видачі трудової книжки після звільнення.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно рапортів Позивача, отриманих УМВС на Придніпровській залізниці, він просив надати йому, зокрема, довідку про середньомісячне грошове забезпечення за 2015 рік, із зазначенням, яке грошове забезпечення отримував за кожен календарний день у 2015 році та довідки з деталізованим розрахунком про: компенсацію за дні невикористаної чергової відпустки за 2015 рік і одноразову грошову допомогу при звільненні, а також повідомити його про вирішення питання про його звільнення та надати трудову книжку. (а. с. 37, 38, 39).

Відповідно до матеріалів справи, у відповідь на його рапорти листом від 24.09.2015 року Відповідачем направлено Позивачу витяг з наказів про звільнення від 21.08.2015р. і 04.09.2015р. та зазначено пропозицію про отримання останнім трудової книжки.

Даний лист отримано Позивачем 02.10.2015 року (а. с. 41, 42).

У судовому засіданні представник Відповідача вказані обставини не спростував та підтвердив, що до цього часу у повному обсязі вищевказані запитувані Позивачем довідки йому так і не надано.

Щодо видачі трудової книжки пояснив, що трудову книжку Позивач отримав лише 06.11.2015 року, не дивлячись на те, що ними листом від 24.09.2015 року Позивача поставлено до відома про звільнення за скороченням штатів та її отримання.

Будь-яких інших доказів з даного питання до суду не надано, як не надано Позивачем і доказів тому, що перешкоджало йому, після отримання 02.10.2015 року листа з пропозицією про отримання трудової книжки, отримати її у відділі кадрів з 03.10.2015 року до 06.11.2015 року.

При цьому колегія суддів враховує, що питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством, зокрема, Законом України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Тому, за загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

З огляду на встановлені у судовому засіданні докази, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки Позивачу безпідставно на його вимогу не були видані вищевказані запитувані довідки, своєчасно не видана трудова книжка, а лише 24.09.2015 року листом направлено копії наказів про його звільнення та запропоновано отримати трудову книжки, який Позивачу доставлено через поштове відділення лише 02.10.2015 року, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання Відповідача видати необхідні довідки, як і вимоги про стягнення грошової компенсації за час затримки видачі трудової книжки з 05 вересня 2015 року по 02 жовтня 2015 року підлягають задоволення, виходячи із середньоденного грошового забезпечення Позивача на день звільнення складає 61,94 грн., що підтверджено довідкою УМВС на Придніпровській залізниці, наданою на вимогу суду апеляційної інстанції.

При цьому колегія суддів враховує, що до закінчення розгляду справи по суті ОСОБА_1 відмовився від позовних вимог в частині зобов'язання УМВС на Придніпровській залізниці видати йому трудову книжку та довідки про його повне грошове забезпечення за 2015 рік для заповнення Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік і довідки для центру зайнятості населення про грошове забезпечення за останні шість місяців 2015 року ( останні йому уже надані), у зазначеній частині провадження у справі слід закрити, відповідно до приписів пункту 2 частини першої статті 157 КАС України.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 157, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року по справі № 804/14983/15 скасувати та прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Управління МВС України на Придніпровській залізниці видати ОСОБА_1 Довідки з деталізованим розрахунком про компенсацію за дні невикористаної чергової відпустки за 2015 рік; одноразову грошову допомогу при звільненні.

Стягнути з Управління МВС України на Придніпровській залізниці, на користь ОСОБА_1, грошову компенсацію за час затримки видачі трудової книжки за період з 04 вересня 2015 року по 02 жовтня 2015 року, із розрахунку середньоденного грошового забезпечення у розмірі 61,94 грн.

В частині вимог ОСОБА_1 про зобов'язання Управління МВС України на Придніпровській залізниці видати трудову книжку та фінансові документи - Довідку про середньомісячне грошове забезпечення за 2015 рік, з зазначенням, яке грошове забезпечення отримував за кожен календарний день у 2015 році; Довідку про повне грошове забезпечення за 2015 рік для заповнення Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік; Довідку для центру зайнятості населення про грошове забезпечення за останні шість місяців 2015 року; - провадження у справі закрити у зв'язку з відмовою від позову .

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Л.М. Нагорна