Справа № 686/17887/14-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2016 р. м. Київ К/800/11150/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.

розглянувши у порядку письмового провадження справу закасаційною скаргою ОСОБА_2

на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року

у справі № 686/17887/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому,

третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Завод АДВІС»,

про визнання протиправними дій,

встановив:

ОСОБА_2, звернулася до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Завод АДВІС», в якому просила скасувати рішення відповідача по пенсійній справі № 858001 від 02 грудня 2013 року щодо утримання переплати пенсії у зв'язку з відсутністю первинних документів, підтверджуючих пільговий стаж роботи та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому повернути безпідставно утримані кошти.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2014 року визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому від 02 грудня 2013 року за № 858001 щодо утримання з ОСОБА_2 переплати у розмірі 60536 гривень 68 копійок по 20% пенсії щомісячно. Зобов'язано управління Пенсійного України в м. Хмельницькому повернути ОСОБА_2 безпідставно утриманні кошти в розмірі 2105 гривень 70 копійок, що виникли станом на 01 вересня 2014 року.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, представник позивача просить оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що з пенсіонера може бути стягнута сума пенсії, сплачена надміру, тільки внаслідок зловживань з боку пенсіонера. Проте, жодного факту такого зловживання не встановлено.

У заперечені Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому просить в задоволені касаційної скарги відмовити, рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 на підставі довідки про уточнюючий характер роботи від 16 серпня 2007 № 104 призначено пенсію на пільгових умовах.

19 липня 2013 року відповідачем здійснено зустрічну перевірку достовірності видачі документів про заробітну плату та стаж роботи для призначення пенсії, виданих ТДВ «Завод АДВІС». Встановлено недостовірність видачі довідки, уточнюючої пільговий характер роботи, наданої для призначення пенсії.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому від 24 липня 2013 року № 335 на підставі ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 серпня 2013 року виплату пільгової пенсії позивачу припинено.

Оскільки пенсія ОСОБА_2 за списком № 1 у 2007 році призначена на підставі довідки, відомості у якій не підтверджені первинними та іншими документами, Управлінням Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому 02 грудня 2013 року прийнято рішення про утримання з позивача переплати у розмірі 60536,68 грн.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до наказів ОСОБА_2 працювала на підприємстві з 01 липня 1982 року по 23 лютого1998 року:

Наказ № 308 від 21 липня 1982 року про прийняття на роботу з 01 липня 1982 року ОСОБА_2 сортувальницею.

Наказ № 110 від 08 лютого 1988 року про переведення ОСОБА_2 з 16 лютого1988 року з сортувальниці учнем шліфувальника.

Наказ № 143-К від 13 квітня 1988 року про присвоєння ОСОБА_2 кваліфікаційного розряду шліфувальника 2-го розряду.

Наказ № 23 від 20 січня 1994 року про переведення ОСОБА_2 шліфувальником із ЦТНП в КМП.

Наказ № 305а-К від 31 жовтня 1996 року про переведення ОСОБА_2 шліфувальником із КМП у ф. «Адвіс - Запчастина».

Наказ № 83 від 23 лютого 1998 року про звільнення ОСОБА_2

Позивач, вважаючи рішення Управлінням Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому протиправним, звернувся до суду з даним позовом про визнання рішення протиправним та його скасування, та зобов'язати повернути безпідставно утримані кошти.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів, що довідка про уточнюючий характер роботи від 16 серпня 2007 № 104 містить недостовірні відомості.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відомості зазначені у довідці про уточнюючий характер роботи від 16 серпня 2007 року № 104 не підтверджуються первинними документами, а саме згідно з довідки від 16 серпня 2007 року № 104 ОСОБА_2 з 09 червня 1979 року по 17 липня 1986 року працювала в ВАТ «АК АДВІС» на посаді пресувальник на гарячому штампуванні, однак, згідно наказів по підприємству, ОСОБА_2 на вказаній посаді не працювала.

Суд касаційної інстанції не погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку.

Згідно із ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно з ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

З наведених норм вбачається, що повернення пенсіонером суми пенсій, виплаченої надміру може відбуватися за наявності однієї із двох підстав. Зокрема, внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Як встановлено судами, під час проведення зустрічної перевірки первинних документів у ТДВ «Завод АДВІС» від 19 липня 2013 року виявлено, що накази вказані в довідці про уточнюючий характер роботи № 104 від 16 серпня 2007 року не відповідають дійсності.

Однак, суду не надано доказів на підтвердження будь-якого зловживання з боку пенсіонера, в самому рішенні не вказано ким саме такі недостовірні дані надані, а тому суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з пенсіонера надміру виплаченої суми пенсії.

Враховуючи викладене, а також те, що відсутні докази, які б підтверджували недостовірність довідки від 16 серпня 2007 року № 104, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, суд апеляційної інстанції помилково скасував його законне та обґрунтоване рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ст. 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

За таких обставин, касаційної скарга підлягає задоволенню, а постанова суду апеляційної інстанції - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року скасувати та залишити в силі постанову Хмельницького міськрайонного суду від 25 листопада 2014 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: