Справа № 22-а-26006/11
Суддя: Приходько К. П.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія 90 09.11.2011
УХВАЛА

Іменем України

09 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого, судді Приходька К.П.,

суддів: Таргоній Д.О., Голуб С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві про визнання дій протиправними, проведення перерахунку та виплати за проживання в зоні посиленого радіологічного контролю. -

встановила:

у лютому 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом, в ході розгляду якого просила визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві щодо встановлення та виплати позивачу доплати до пенсії та забовязати Управління Пенсійного фонду України в м. 5.ш|| Церкві провести перерахунок та виплатити пенсію з 01.01.2008 року згідно зі ст.. 39 ЗіШзну України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна бути встановлена на рівні однієї мінімальної їаробітної плати з встановленої Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про знесення змін до деяких законодавчих актів України» та Законом України «Про державний Іюджет України на 2009 рік»

Іостановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2010 року юзов задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві щодо виплати доплати до пенсії ОСОБА_3 за проживання на території іадіоактивного забруднення протиправними.

іабов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві провести перерахунок »плати до пенсії ОСОБА_4 згідно ст.. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист шо постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за проживання на території -Щоактивного забруднення встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати та здійснити иплату доплати до пенсії позивачки виходячи з розміру мінімальної заробітної плати з 1.12.2008 року.

Че погоджуючись з вищезазначеною постановою УПФУ м. Білій Церкві подачо апеляційну скарг, якій просить скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та прийняти нове ішення. яким відмовити позивачу в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт осипається на незаконність, необгрунтованість та необєктивність постанови суду, неповне ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої

інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів з^вдяційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, шо апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована та постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, територія якого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 віднесена до зони посиленого радіоекологічного контролю. Відповідачем виплачувалась позивач)' доплата до пенсії відповідно до вимог постанови КМ України ЛЧ 836 від 26 липня 1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 5.20 грн.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", громадянам, які працюють або постійно проживають на тіШторії посиленого радіоактивного забруднення, провадиться оплата в таких розмірах: - у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених ч. 1 ст. 39 вищезазначеного Законе'.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обгрунтованим.

Статтею 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого

іщшоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, шо передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

При прийнятті оскаржуваної постанови, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, шо постанова КМ України Ас 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суперечить вимогам ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з огляду на наступне,

відповідно до Законе України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" дію положень ЯР 39 Законе України "Про стате~с і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок їорнобильської катастрофи" на 2007 рік було призупинено в частині виплати компенсацій і допомоги розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Ігідно з рішенням Конституційного седе України від 09.07.2007 року за № 6 - рп/2007 визнано ^конституційними деякі положення Законів України "Про державний бюджет на 2007 рік", зокрема і. Зи ст. 7і зазначеного Законе, яким було призупинено дно ст. J4 Закону України lipo статус і оціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині иплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

рішення Конституційного суду с обовязковим до виконання на всій території України.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року у9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити згідно, шо нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, Постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України. нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів затономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підтягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Яшю при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт. який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює і правовідносини.

Установою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 рою № 8 "Про незалежність Лової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають Щтосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні гава і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг становлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п. 19).

Мзювідно до положень Конституції України, найвищою соціатьною цінністю в Україні є людина. її гава і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і эоезаечення є головним обовязком держави (ст.З). права і свободи людини є невідчужуваними та гюрушннми (стаття 21). їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних жоеів не може бути звужений (стаття 22).

узшенкя дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян. їх зміст та обсяг, є аежгикям прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом ДруЁНи (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану наневний строк).

того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу перелік асвідкосин. які регу люються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей

не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, '«?бачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус Хчадяк. які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може будь-яким чином казати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

депя суддів вважає, що суд першої інстанції приймаючи постанову про задоволення позову, грунтовано виходив з положень ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист -чадян. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та засад пріоритетності р-нів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те. що при '(рахунку доплати до пенсії, передбаченої ст. 39 Закону, наведеного вище, застосуванню бгають саме положення вказаного закону, а не постанова Кабінету Міністрів України від '-йпня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали.

рнення до адміністративного суду за захистом прав, встановлений ч.2 ст.99 КАС України хції на час прийняття судом постанови), оскільки відповідач не заявив про застосування року, а згідно ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного СУДУ є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у постанові с першої інстанції, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 195. 197, 198, 200. 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2010 року - без зуіін.

Ухвалила набирає законної сили з моменту її проголошення і може оути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішеннямсуду апеляційної інстанції.

Головуючій

Судді