Справа № 629/3129/15-а
Суддя: Помазан В. А.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/3129/15-а
Номер провадження 2-а/629/10/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківській області у складі:

головуючого - судді - Помазан В.А.,

при секретарі - Фальковій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лозова Харківської області у залі суду адміністративну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до Лозівського міськміжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області в особі начальника ОСОБА_2 про визнання неправомірними та незаконними дій, що виявилися в порушенні Закону України «Про звернення громадян» та дискримінації, упередженому ставленні до одинокої багатодітної матері, на утриманні якої двоє дітей до чотирнадцяти років та дитина з особливими потребами, -

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2015 року позивач звернулася до суду із адміністративним позовом та 15 вересня 2015 року із уточненим позовом до Головного Управління Держсанепідслужби у Харківській області, виконуючого обов'язки начальника Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області заступника головного державного санітарного лікаря Харківської області ОСОБА_3, Лозівського міськміжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області в особі начальника ОСОБА_2, третьої особи - заступника начальника відділу санітарного нагляду, лікаря-стажиста з гігієни харчування Лозівського міськміжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області ОСОБА_4 про визнання неправомірних дій та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що вона, володіючи інформацією, що лікар з гігієни харчування Лозівського міжрайонного управління Головного управління (далі - ГУ) Держсанепідслужби у Харківській області Стаднікова Л.О. працює до 01 липня 2015 року і з 01 липня 2015 року ставка лікаря з гігієни харчування є вакантною, вона 30 червня 2015 року на електронну адресу подала начальнику ГУ Держсанепідслужби у Харківській області Колпаковій Т.М. заяву про прийом на роботу до Лозівського міськміжрайонного управління ГУ Держсанепідслужби у Харківській області.

А 1 липня 2015 року вона особисто прибула до ГУ Держсанепідслужби у Харківській області з паспортом, оригіналами та копіями документів, що підтверджують її кваліфікаційні вимоги. 01 липня 2015 року на особистому прийомі виконуючий обов'язки начальника ГУ Держсанепідслужби у Харківській області ОСОБА_3 їй пояснила, що потреби в кадрах немає, і що управління нікого на роботу не приймає ще з 2014 року, бо йде реорганізація підприємства, саме тому їй відмовляють у прийомі на роботу.

Листом від 10.07.2015р. № 7.0/4014 виконуючий обов'язки начальника ГУ Держсанепідслужби у Харківській області ОСОБА_3 повідомляє їй вже іншу причину відмови ніж на особистому прийомі 01.07.2015 року, а саме: що в Лозівському міськміжрайонному управлінні ГУ Держсанепідслужби у Харківській області посада лікаря з гігієни харчування не передбачена штатним розписом, тому працевлаштувати її за даною посадою ГУ Держсанепідслужби у Харківській області не має можливості.

Іншим листом від 10.07.2015р. № 7.0/4031 виконуючий обов'язки начальника ГУ Держсанепідслужби у Харківській області ОСОБА_3 повідомляє її, що направлення заяви про прийняття на роботу електронною поштою не передбачене і що згідно ст. 24 Кодексу Законів про працю України при укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, документ про освіту, кваліфікацію та інші.

Позивач зазначає, що діюче трудове законодавство не передбачає певної форми заяви щодо прийняття на роботу, а документи, вказані в частині 2 статті 24 КЗпП України повинні бути надані під час укладення трудового договору.

Крім того, позивач вказує на те, що вона має статус одинокої матері, яка виховує 2 дітей до 14 років та дитину інваліда, у зв'язку з чим гарантії, передбачені статтею 184 КЗпП України поширюються на правовідносини щодо відмови у прийнятті її на роботу.

30.06.2015 року вона подає лист, (додатком до якого є аналогічна заява про прийом на роботу) до Лозівського міськміжрайонного управління ГУ Держсанепідслужби у Харківській області і так як у місті Лозова відсутня можливість відправлення факсом її заяви з приводу її працевлаштування до ГУ Держсанепідслужби у Харківській області, то вона прохала Лозівське міськміжрайонне управління, яке є структурною одиницею ГУ Держсанепідслужби у Харківській області, терміново направити її заяву з працевлаштування до ГУ Держсанепідслужби у Харківській області. Керівник Лозівського міськміжрайонного управління ОСОБА_2 отримала роз'яснення уповноважених осіб ГУ Держсанепідслужби у Харківській області і повернула їй заяву як таку, що надана за неналежністю. Але вона вважає, що керівник ОСОБА_2 не вивчила її лист, бо вона не просила розглядати її заяву з працевлаштування, а просила терміново направити її за належністю до ГУ Держсанепідслужби у Харківській області. Таким чином керівником ОСОБА_2 було порушено вимоги ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», а саме не переслано її заяву за належністю.

Як вияснилося, після за спеціалізацією «Гігієна харчування» на роботу прийняли ОСОБА_4. Вважає, що ОСОБА_4 прийнято з порушенням порядку прийому на роботу, бо її кваліфікаційні характеристики та стаж роботи мали вищий пріорітет, а саме вона має вищі кваліфікаційні характеристики, має більший стаж роботи як спеціалістом так і на керівній посаді закладу (завідувач), в неї є юридичний стаж роботи і їй не потрібно перенавчати на дану посаду та спеціальність за бюджетні кошти держави. Так вона з 01 серпня 1996 року по 29.12.2012 року працювала в ДЗ «Лозівська лінійна СЕС на Південній залізниці» на різних відповідальних посадах, а саме: завідувач санітарно-гігієнічним відділом, лікар з загальної гігієни, лікар з гігієни харчування. Її загальний стаж роботи - 24,5 роки, медичний стаж роботи - 18,5 роки. 29.12.2012 року її було звільнено у зв'язку з ліквідацією підприємства згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Також вона має соціальну перевагу у працевлаштуванні, бо вона має гарантії при прийнятті на роботу як одинока жінка, яка має дітей до чотирнадцяти років та дитину з особливими потребами відповідно до ст. 184 КЗпП України.

В зв'язку з викладеним, позивач просить суд визнати дії Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області неправомірними та незаконними, що виявилися у незаконній, необгрунтованій відмові у прийняті на роботу одинокій багатодітній матері, дискримінації, упередженому ставленні до одинокої багатодітної матері, на утриманні якої двоє дітей до чотирнадцяти років та дитина з особливими потребами; визнати дії виконуючого обов'язки начальника Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області ОСОБА_3 неправомірними та незаконними, що виявилися у незаконній, необгрунтованій відмові у прийняті роботу одинокій багатодітній матері, дискримінації, упередженому ставленні до одинокої багатодітної матері, на утриманні якої двоє дітей до чотирнадцяти років та дитина з особливими потребами; визнати дії Лозівського міжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області в особі начальника ОСОБА_2 неправомірними та незаконними, що виявилися в порушенні Закону України «Про звернення громадян» та дискримінації, упередженому ставленні до одинокої багатодітної матері, на утриманні якої двоє дітей до чотирнадцяти років та дитина з особливими потребами; визнати недійсним, нечинним та скасувати наказ (документ про трудовий договір) про прийняття на роботу ОСОБА_4; зобов'язати Головне управління Держсанепідслужби у Харківській області прийняти на роботу (укласти трудовий договір) ОСОБА_1.

Ухвалою Лозівського міськрайнного суду Харківської області від 16 жовтня 2015 року провадження у справі було закрито, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року ухвалу Лозівського міськрайнного суду Харківської області від 16.10.2015 року скасовано в частині закриття провадження щодо позовних вимог про визнання дій Лозівського міськміжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області в особі начальника ОСОБА_2 неправомірними та незаконними, що виявилися в порушенні Закону України «Про звернення громадян» та дискримінації, упередженому ставленні до одинокої багатодітної матері, на утриманні якої двоє дітей до чотирнадцяти років та дитина з особливими потребами та направлено справу в цій частині для продовження розгляду, в іншій частині ухвала Лозівського міськрайнного суду Харківської області від 16.10.2015 року залишена без змін.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги про визнання дій Лозівського міськміжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області в особі начальника ОСОБА_2 неправомірними та незаконними, що виявилися в порушенні Закону України «Про звернення громадян» та дискримінації, упередженому ставленні до одинокої багатодітної матері, на утриманні якої двоє дітей до чотирнадцяти років та дитина з особливими потребами підтримала в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог пояснила, що 30.06.2015 року вона подала лист, (додатком до якого є заява про прийом на роботу) до Лозівського міськміжрайонного управління ГУ Держсанепідслужби у Харківській області і так як у місті Лозова відсутня можливість відправлення факсом її заяви з приводу її працевлаштування до ГУ Держсанепідслужби у Харківській області, то вона прохала Лозівське міськміжрайонне управління, яке є структурною одиницею ГУ Держсанепідслужби у Харківській області, терміново направити її заяву з працевлаштування до ГУ Держсанепідслужби у Харківській області. Керівник Лозівського міськміжрайонного управління ОСОБА_2 отримала роз'яснення уповноважених осіб ГУ Держсанепідслужби у Харківській області і повернула їй заяву як таку, що надана за неналежністю. Але вона вважає, що керівник ОСОБА_2 не вивчила її лист, бо вона не просила розглядати її заяву з працевлаштування, а просила терміново направити її за належністю до ГУ Держсанепідслужби у Харківській області. Таким чином керівником ОСОБА_2 було порушено вимоги ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», а саме не переслано її заяву за належністю, про що вона просила у своєму листі від 30.06.2015 року.

ОСОБА_2 повинна була в п'ятиденний термін направити за належністю її звернення, але в супереч вимог законодавства «Про звернення громадян», дані дії вчиненні не були. Невиконання вимог Закону України «Про звернення громадян» підкреслює не тільки незаконність, протиправність рішення, дії та бездіяльності суб'єкта владних повноважень ОСОБА_2, а і те що порадившись з посадовими особами вищестоящої організації, умисно та упереджено у відношенні до неї одинокої багатодітної матері, бо керівник ОСОБА_2 розглядала її заяву (яку не повинна була розглядати) і в цій заяві зазначені її соціальні пільги, дискримінуючи її залежно від походження, соціального і майнового стану, - повертає їй заяву, як таку, що надану за неналежністю.

Так, її заява на ім'я начальника ОСОБА_2 від 21.12.2012 року та відповідь начальника ОСОБА_2 від 11.01.2013 року підтверджує те, що хоч ОСОБА_2 і не має повноважень з прийняття на роботу, але все ж таки повідомляє їй, що вакантних посад у Лозівському міжрайонному управлінні немає, таким чином ще з 2013 року у ОСОБА_2 склалося упереджене ставлення до її особи.

На підтвердження упередженого ставлення відповідача до неї також є відповіді ГУ ДСЕС у Харківській області у 2013 році, з яких вбачається, що вона приймала участь у конкурсі на заміщення вакантних посад і мала необережність подати документи на ту ж посаду, на яку претендувала ОСОБА_2 і при цьому набрала на 1 бал менше ніж ОСОБА_2, при цьому знову ж таки не була прийнята на роботу ні на жодну з посад, хоча успішно пройшла конкурс на всі три вакантних посади, які були оголошені у Головному управлінні.

Натомість, за особистим клопотанням ОСОБА_2 як і в 2013 році були неправомірно прийняті на посаду головних спеціалістів медичні сестри, які не мають відповідної освіти, не то що кваліфікації, так і в 2015 року за особистим клопотанням керівника ОСОБА_2 на роботу приймається корупціонер, що підтверджує роздруківка з офіційного сайту «Держінформ'юст 2015» відомостей з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення за результатом пошуку за запитом «Токар Тетяна Миколаївна» та декларації про доходи за 2013, 2014 року ОСОБА_4 Те, що корупціонер ОСОБА_4 приймається на роботу за особистим клопотанням керівника ОСОБА_2 підтверджує технічний запис судового засідання від 20.08.2015 року.

Крім того, з відповідей керівника ОСОБА_2 протягом 2013 року взагалі вбачається, що вона у подальшому ніякої додаткової інформації із Лозівського міжрайонного Управління не отримає, ОСОБА_2 збирає про неї інформацію, потім консультується по телефону з посадовими особами про неї. Це також є неупереджене ставлення та дискримінація щодо неї.

Також прямим підтвердженням упередженого ставлення до неї та дискримінацію одинокої багатодітної матері є пояснення самої ОСОБА_2, наданими у судовому засіданні від 20.08.2015 року, а саме, що на роботу не приймають тих, що кляузи пишуть на Лозівське міжрайонне управління, а за особистим клопотанням керівника ОСОБА_2.

А відеозапис інтерв'ю начальника ОСОБА_2 місцевому телеканалу «Сигма» є прямим доказом того, як керівник ОСОБА_2 заявила, що Лозівське міжрайонне управління настільке корумповане, що заявникам ніяк не обійтися без неправомірної вигоди для корумпованих посадових осіб зазначеної служби.

Відповідних доказів щодо правомірності своїй дій керівник ОСОБА_2 до суду не надала. І взагалі, керівник ОСОБА_2 заперечувала проти позовних вимог усно і не надала жодного доказу на підтвердження своїх слів.

На підставі викладеного, просить суд задовольнити позов в цій частині в повному обсязі.

Представник відповідача - Лозівського міськміжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області в особі начальника ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, однак раніше у судових засіданнях надавала пояснення з приводу позовних вимог, згідно яких позов в частині визнання її дій неправомірними та незаконними, що виявилися в порушенні Закону України «Про звернення громадян» та дискримінації, упередженому ставленні до одинокої багатодітної матері, на утриманні якої двоє дітей до чотирнадцяти років та дитина з особливими потребами не визнає, оскільки вважає, що на всі звернення та заяви ОСОБА_1 вона надавала відповіді, як-то передбачає чинне законодавство. Незважаючи на те, що вона не наділена повноваженнями про прийняття на роботу, але вона знає про наявність вакантних посад у Лозівському міськміжрайонному управлінні Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області, у зв'язку з чим повідомляла про це позивача. Крім того, ніякого упередженого ставлення до ОСОБА_1 у неї немає, оскільки вона не наділена повноваженнями прийняття на роботу.

Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 30.06.2015 року позивач ОСОБА_1 подала лист з додатком до нього - заява про прийом на роботу до Лозівського міськміжрайонного управління ГУ Держсанепідслужби у Харківській області і так як у місті Лозова відсутня можливість відправлення факсом її заяви з приводу її працевлаштування до ГУ Держсанепідслужби у Харківській області, в якому прохала Лозівське міськміжрайонне управління, яке є структурною одиницею ГУ Держсанепідслужби у Харківській області, терміново направити її заяву з працевлаштування до ГУ Держсанепідслужби у Харківській області.

Керівник Лозівського міськміжрайонного управління ОСОБА_2 повернула заяву ОСОБА_1 як таку, що надана за неналежністю (т. 1 а.с. 6).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Преамбулою до Закону України «Про звернення громадян» зі змінами та доповненнями передбачено, що цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтями 4, 5 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв'язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз'ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Суд зазначає, що письмова заява ОСОБА_1 підписана позивачем 30.06.2015р. та адресована начальнику Лозівського міжрайонного Управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області ОСОБА_2 з проханням направити її заяву про працевлаштування до Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області (що вбачається зі змісту заяви).

Також, у заяві ОСОБА_1 від 30.06.2015р. зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина - заявника, викладено суть її прохання.

Таким чином, оскільки заява ОСОБА_1 від 30.06.2015р. відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян», у відповідача - Лозівського міськміжрайонного Управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області в особі начальника ОСОБА_2 відсутні підстави для її повернення.

Крім того, згідно ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Суд зазначає, що у своїй відповіді відповідач - Лозівське міськміжрайонне Управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області в особі начальника ОСОБА_2 посилається, на те, що заява позивача від 30.06.2015р. повертається позивачу як надана за неналежністю у зв'язку з тим, що заяви про працевлаштування надаються особисто до Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

За змістом ч. 1, 4 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Таким чином, відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Як встановлено та зазначено судом вище, заява позивача від 30.06.2015 року була отримана Лозівським міськміжрайонним Управлінням Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області в особі начальника ОСОБА_2, розгляд якої не входить до компетенції відповідача повинна була в термін не більше п'яти днів переслана за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Стаття 8 Закону України «Про звернення громадян» закріплює, які саме звернення не підлягають розгляду та вирішенню. Так, письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Отже, заява позивача ОСОБА_1 не була передана на розгляд Управлінню Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області для розгляду по суті.

Наведені дії відповідача - Лозівського міськміжрайонного Управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області в особі начальника ОСОБА_2 не відповідають вимогам Закону України «Про звернення громадян».

Статтею 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачена заборона дискримінації, а саме: користування права та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

За статтею 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач - Лозівське міськміжрайонне Управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області в особі начальника ОСОБА_2 на протязі 2013-2015 років упереджено ставилася до ОСОБА_1, що виявилося у дискримінації її як одинокої багатодітної матері, на утриманні якої двоє дітей до чотирнадцяти років та дитина з особливими потребами.

Доказами чого свідчать неодноразові листування зазначених осіб з приводу працевлаштування позивача, згідно відповідей яких від 11.01.2013р. № 1.0/32, від 11.02.13р. № 1.0/622, від 12.03.13р. № 7.0/1090, ОСОБА_2 не маючи повноважень з прийняття на роботу, але повідомляє ОСОБА_1, що вакантних посад у Лозівському міжрайонному управлінні немає. ОСОБА_1 не була прийнята на роботу ні на жодну з посад в управлінні, хоча пройшла конкурс на вакантні посади, які були оголошені у Головному управлінні Держсанепідслужби у Харківській області, однак за особистим клопотанням ОСОБА_2 були прийняті на посаду головних спеціалістів інші особи.

Доказом також слугує, пояснення самої ОСОБА_2, наданими у судовому засіданні від 20.08.2015 року, а саме, те що на роботу приймають не тих, що кляузи пишуть на Лозівське міжрайонне управління, а за особистим її клопотанням як керівника.

З відповіді керівника ОСОБА_2 від 27.03.2013р. № 21.0/206, вбачається, що у подальшому ніякої додаткової інформації ОСОБА_1 із Лозівського міжрайонного Управління не отримає, що є нічим іншим як упередженим ставлення до позивача (т. 2 а.с. 13-26).

Необхідно зазначити, що доказів щодо правомірності дій Лозівського міськміжрайонного Управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області в особі начальника ОСОБА_2 надано не було і не повідомлено суд про причини їх ненадання чи неможливості їх надання, жодних клопотань з боку відповідача відносно цього до суду заявлено не було.

Тоді, як згідно з ст. 71 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Тобто, не дивлячись на те, що відповідачем отримано пам'ятку про роз'яснення прав та обов'язків сторін, відповідач - Лозівське міськміжрайонне Управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області в особі начальника ОСОБА_2 не виконала свій процесуальний обов'язок по поданню доказів правомірності своїх дій.

У зв'язку з викладеним, для захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати неправомірними та незаконними дії Лозівського міськміжрайонного Управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області в особі начальника ОСОБА_2, виявилися в порушенні Закону України «Про звернення громадян» та дискримінації, упередженому ставленні до одинокої багатодітної матері, на утриманні якої двоє дітей до чотирнадцяти років та дитина з особливими потребами.

Відповідно ст. 166 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Враховуючи наведене положення, суд зазначає, що у разі порушення закону постановлення окремої ухвали та направлення її відповідним суб'єктам владних повноважень є виключно прерогативою суду. В даній справі суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали.

Згідно ст. 98 КАС України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1378 грн..

Керуючись ст. 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.ст. 19, 24 Конституції України, ст.ст. 2, 8-14, 71, 72, 94, 158, 160-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Лозівського міськміжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області в особі начальника ОСОБА_2 про визнання неправомірними та незаконними дій, що виявилися в порушенні Закону України «Про звернення громадян» та дискримінації, упередженому ставленні до одинокої багатодітної матері, на утриманні якої двоє дітей до чотирнадцяти років та дитина з особливими потребами - задовольнити.

Визнати дії Лозівського міськміжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області в особі начальника ОСОБА_2 неправомірними та незаконними, що виявилися в порушенні Закону України «Про звернення громадян» та дискримінації, упередженому ставленні до одинокої багатодітної матері, на утриманні якої двоє дітей до чотирнадцяти років та дитина з особливими потребами.

Стягнути з Лозівського міськміжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області в особі начальника ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1378 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 26.01.2016 року.

Суддя: