Справа № 2518/2-а-5425/11
Суддя: Шляхов В. І.
Дата ухвалення: 2011-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2518/2-а-5425/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2011 року в смт. Ріпки суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Шляхов В. І., розглянувши у скороченому провадженні справу за адмінстративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з означеним позовом до відповідача, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати доплати до пенсії та додаткової пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, постраждалому від чорнобильської катастрофи (категорія 4) який проживає зоні посиленого радіоекологічного контролю, зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 01.10.2009 року відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 1 мінімальної заробітної плати та 15% мінімальної пенсії за віком і продовжувати належні виплати.

Ухвалою судді за вимогами позивача в межах шестимісячного строку звернення до суду відкрите скорочене провадження про що належним чином повідомлено відповідача, який заперечень не надав. Відповідно до вимог ч.4 ст. 1832 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши доводи адміністративного позову та додані матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796 встановлює право осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (ст. 51) на отримання щомісячної додаткової пенсії, а саме: - особам, віднесеним до категорії 4, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком. Як встановлено судом, особу позивача віднесено до кола постраждалих від чорнобильської катастрофи, що свідчить про підставність заявлених вимог в цій частині. Зміни, внесені Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 р., визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008. За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при призначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягає ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанови Кабінету Міністрів України, якими керувався відповідач.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Суд не бере до уваги положення ч. 3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з якої вбачається, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 ч. 1 цієї статті, застосовується

виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії у відповідному розмірі.

За встановлених обставин суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок та отримання пенсії відповідно до ст. 51 Закону, оскільки право на її отримання не залежить від розміру доходів одержувача чи наявності фінансування з бюджету, а має безумовний характер, тому підлягають задоволенню вимоги позивача щодо виплати недоплаченої пенсії з урахуванням виплачених коштів пенсії та слід визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі щодо виплати позивачу пенсії як постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС не у відповідності до ст. 51 Закону. Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України особа має право звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Будь-яких доказів про порушення прав, свобод або інтересів позивача в подальшому щодо нарахування спірних коштів суду не надано, а отже незазначення кінцевої дати позовних вимог свідчить про потребу їх задоволення до дня ухвалення судом рішення.

Рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Встановлено, що позивач постійно проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю та перебуває на обліку у відповідача як непрацюючий пенсіонер. Діючою на час виникнення спірних правовідносин редакцією зазначеного Закону передбачено, що громадянам, які працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю провадиться доплата в розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у тих же розмірах (ст. 39). Позивач голослівно стверджує що зазначене підвищення до пенсії відповідачем йому нараховується і виплачується у розмірах менших, ніж передбачено Законом, у той час як позивач взагалі не має права на зазначене підвищення, оскільки с. Петруші Постановою, КМ УРСР, від 23.07.1991, № 106 "Про організацію виконання Постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію Законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі змінами та доповненнями не внесено до додатку № 3 Перелік населених пунктів, в яких з 1 квітня 1991 р. оплата праці громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за підвищеними тарифними ставками (відрядними розцінками) і посадовими окладами, то суд дійшов висновку що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб визначений законодавством, адже позивачем не доведені ті обставини, якими ним обгрунтовані заявлені вимоги, що є підставою для відмови у задоволенні заявлених вимог цій частині.

Керуючись статтями 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

постановив :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі щодо нарахування і виплати додаткової пенсії позивачеві не відповідно ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області провести ОСОБА_1, ідентифікаційний № 9, перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, встановленому ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивизначеному у відповідності з ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, розмір якої дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність відповідно до Законів України Про Державний бюджет на 2010 рік, Про Державний бюджет на 2011 рік, з 23 серпня 2010 року по 10 травня 2011 року і забезпечити виплату позивачу належних коштів за вказаний період з урахуванням вже сплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за їх безпідставністю, судові витрати відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України, покласти на управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області обовязок виконати постанову негайно.

Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 КАС України.

Суддя В.І. Шляхов