Справа № 826/15002/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18 січня 2016 року 09 год. 05 хв. № 826/15002/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач, Фонд) про скасування рішення відповідача щодо статусу ПАТ "Банк "Київська Русь" під очолюванням Волкова О.Ю., визначивши уповноваженою особою Фонду у вказаному банку зі складу колишніх уповноважених осіб Фонду в інших банках, у яких введена тимчасова адміністрація та на базі яких прийнято рішення про створення перехідних банків як позитивний результат діяльності вказаних уповноважених осіб Фонду (далі - оскаржуване рішення).

В обґрунтування позову зазначено, що позивач, як вкладник, позбавлений права вільного користування своїми вкладами в ПАТ "Банк "Київська Русь", при цьому керівництвом даного банку, в особі уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича (далі - уповноважена особа Фонду), допускаються порушення вимог чинного законодавства, що свідчить про невиконання уповноваженою особою Фонду покладених на нього функцій, в т.ч. щодо розрахунків з вкладниками та кредиторами Банку. А також зазначено, що є випадки позитивної діяльності уповноважених осіб Фонду в інших банках, в результаті дій яких на базі банків, в яких вводилася тимчасова адміністрація, розпочато процес створення перехідних банків, вимоги та інтереси вкладників та кредиторів враховуються, що додатково свідчить про помилковість оскаржуваного рішення.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримала позов та просила задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому, на обґрунтування якого надано письмові докази.

Представник відповідача у судові засідання не прибув, хоча про дати, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, заява про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надійшла.

У подальшому, до суду від представника відповідача надійшли письмові заперечення проти позову разом із доказами на їх обґрунтування.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року №190 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" до категорії неплатоспроможних" (далі - постанова №190) ПАТ "Банк "Київська Русь" віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі постанови №190 виконавчою дирекцією Фонду 19 березня 2015 року прийнято рішення №61 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь", згідно з яким із 20 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ "Банк "Київська Русь" та призначено уповноважену особу Фонду - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова Олександра Юрійовича.

Суд не погоджується з доводами представника позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів та аналізу наступних норм і обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон), цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Так, згідно з ч. 1 ст. 3, ч. 1, п. 8 ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 11, п. 2 ч. 5 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 34, п. 17 ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 35 Закону, в редакції станом на час прийняття оскаржуваного рішення, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції, зокрема, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку, зокрема, призначає та відсторонює від виконання обов'язків уповноважену особу Фонду.

Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня "спеціаліст") та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

Таким чином, чинним законодавством України зобов'язано відповідача не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних прийняти рішення про призначення уповноваженої особи Фонду, яка повинна відповідати вимогам, закріпленим в Законі.

У ході судового розгляду справи представником позивача не надано суду належних доказів на підтвердження того, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем не на підставі, не в межах повноважень та/або не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Також, представником позивача не надано суду належних доказів того, що уповноважена особа Фонду, призначена оскаржуваним рішенням, не відповідає вимогам Закону.

Суд звертає увагу на те, що оскаржуване рішення, на думку позивача, підлягає скасуванню у зв'язку з тим, що позивач, як вкладник, позбавлений права вільного користування своїми вкладами в ПАТ "Банк "Київська Русь", що спричинене неналежним виконанням уповноваженою особою Фонду своїх обов'язків.

Із зазначеними вище твердженнями позивача суд не погоджується, оскільки неналежне (з порушенням вимог чинного законодавства) виконання уповноваженою особою Фонду своїх обов'язків не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, якщо, на думку позивача, уповноваженою особою Фонду при виконанні своїх обов'язків порушено його законні права та інтереси, він має право оскаржити такі його рішення, дії та/або бездіяльність до суду.

Суд звертає увагу, що позивачем не надано до суду жодних інших належних доказів в обґрунтування протиправності оскаржуваного рішення.

Таким чином, системно проаналізувавши вище викладені норми та з'ясовані обставини, зважаючи на не надання позивачем належних доказів на підтвердження протиправності оскаржуваного рішення, суд прийшов до висновку про обґрунтованість прийняття відповідачем оскаржуваного рішення та, як наслідок, відсутність підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування рішення є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволені позову ОСОБА_1.

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин