Справа № 813/8677/14
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 р. Справа № 876/10745/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 про залишення позовної заяви без розгляду у справі №813/8677/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування вимоги, рішення та податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

23.12.2014р. фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі - ДПІ), просила, з урахуванням заяви про доповнення позовних вимог: - визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача від 26.06.2014р.; - визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача від 03.02.2015р. №Ф-104-25; - визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № від 03.07.2014р.; - визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 14.07.2014р. №/10673 та №/10674.

Розпорядженням керівника апарату Львівського окружного адміністративного суду від 08.07.2015р. №93-Р, у зв'язку з закінченням повноважень судді та відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. №30 (зі мінами та доповненнями), призначено повторний автоматизований розподіл даної справи.

Ухвалою від 09.07.2015р. справу прийнято до провадження суддею Гуликом А.Г.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06.10.2015р. позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06.10.2015р. та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що істотною умовою для ухвалення процесуального рішення про залишення позовної заяви без розгляду є повторне неприбуття, належним чином повідомленого позивача у судове засідання без поважних причин. Однак позивачем не було отримано жодних процесуальних документів про призначення справи до розгляду та виклик у судове засідання. Таким чином суд першої інстанції, залишивши позовну заяву без розгляду, позбавив позивача можливості захистити свої права та інтереси відповідно порушивши його право на захист прав свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, представник відповідача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та пояснення сторін в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Приймаючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що справа призначалась до розгляду у відкритому судовому засіданні, проте 24.09.2015р та 06.10.2015р. позивач не з'явився, участі уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча повідомлявся про дату, час та місце їх проведення. Заяви про розгляд справи без участі позивача до суду не надходило. Оскільки, позивач в судове засідання повторно не з'явився без поважних причин, явку уповноваженого представника не забезпечив заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, суд відповідно до п.4 ч.1 ст.155 КАС України, залишив позовну заяву без розгляду.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Частиною 3 ст.128 КАС України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічно, п.4 ч.1 ст.155 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності

На підставі аналізу вказаних норм колегія суддів приходить до висновку, що підставою для ухвалення процесуального рішення про залишення позовної заяви без розгляду є повторне неприбуття позивача у судове засідання без поважних причин, за умови належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

При цьому неприбуття в судове засідання позивача належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, є повторним, коли ні позивач, ні його представник вдруге не прибули на розгляд справи, і в суду є достовірні дані (докази) про те, що обидва рази позивача належним чином повідомлено, а також сторонами не було заявлено підставне клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд такої без їх участі.

В силу роз'яснень Вищого адміністративного суду України щодо розуміння «повторне нез'явлення», використовуючи лінгвістичне (мовознавче) тлумачення нормативно-правових актів, який охоплює собою семантичне, фразеологічне і етимологічне тлумачення (використовується для з'ясування значення слів з урахуванням їх походження) зазначив, що «повторне нез'явлення» можна вважати лише неявку позивача на два чи більше судових засідання підряд: вчинення однієї і тієї ж дії підряд два або більше разів.

При цьому колегія суддів зауважує, що поінформованість осіб, які беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду, є однією із суттєвих гарантій реалізації ними права на особисту участь у процесі. Для висновку суду про належне повідомлення сторін про розгляд справи на час такого розгляду у матеріалах останньої мають бути відомості, які б це підтверджували, в іншому випадку - розгляд справи відкладається.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 08.12.2009р (справ №21-1696во9).

Відповідно до положень ст.33 КАС України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.

Повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі, з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

Судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до статті 34 цього Кодексу факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.

Таким чином, повістка про виклик є письмовою формою судового виклику, а наведені норми законодавства зобов'язують суд при підготовці адміністративної справи до судового розгляду вжити необхідних заходів для виклику на судовий розгляд осіб, які беруть участь у справі.

При вирішенні питання про те, чи була особа, яка бере участь у справі, належно повідомлена про судовий розгляд, суд повинен ретельно перевірити відомості про судові виклики та повідомлення осіб, зокрема, чи є розписки про одержання повісток.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2015р., прийнятою за відсутності позивача та/або його представника, задоволено клопотання представника відповідача та зупинено провадження до 14.09.2015р. При цьому вказано, що про поновлення провадження у справі, дату, час і місце наступного судового засідання сторони будуть повідомлені судом (а.с.62).

Вказану ухвалу направлено позивачу, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.88).

В судове засідання, яке відбулось 14.09.2015р., особи, які беруть участь у справі, не з'явились, у зв'язку з чим судове засідання призначено на 24.09.2015р. У зв'язку з неявкою сторін 24.09.2015р. судове засідання відкладено на 06.10.2015р.

При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження, в тому числі поштові повідомлення про вручення, того, що позивач був належним чином повідомлений про судові засідання 24.09.2015р. та 06.10.2015р.

На підставі аналізу норм законодавства та матеріалів справи колегія суддів приходить до переконання, що оскільки позивачу та/чи його представнику не надсилались повістки про виклик в судові засідання на 24.09.2015р. та на 06.10.2015р., такі не були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо залишення позовної заяви без розгляду з підстав повторної неявки позивача без поважних причин, та не забезпечення явки уповноваженого представника.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 204 КАС України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 про залишення позовної заяви без розгляду у справі №813/8677/14 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

Н.В. Ільчишин

Повний текст Ухвали складено 26.01.2016р.