Справа № 819/3280/13-а
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 р. Справа № 876/9512/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Бедрій Х.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.07.2015 року у справі за позовом Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Тернопільській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська ОДПІ ГУ Міндоходів в Тернопільській області 18.12.2013 року звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 95067,52 грн.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.07.2015 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання учасники процесу не з'явились, будучи належними чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч.4 ст.196 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

В процесі апеляційного розгляду представник позивача звернувся до Львівського апеляційного адміністративного суду з клопотанням про проведення процесуального правонаступництва Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Тернопільській області, яке реорганізовано у Тернопільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Тернопільській області.

Враховуючи надані докази реорганізації первинного позивача та положення ст. 55 КАС України, колегія суддів вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зареєстрований органами державної реєстрації та знаходиться на обліку в Тернопільській об'єднаній державній податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області як платник податків, яким і визначено, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгоджені суми податкового зобов'язання, внаслідок чого за ним числиться заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в загальній сумі 95067,52 грн. в т. ч. по платежах: - податок на доходи з фізичних осіб - 67,52 грн.; - штрафні санкції за порушення закону про патентування - 95000,00 грн.

Заборгованість по штрафних санкціях за порушення закону про патентування виникла у зв'язку з несплатою узгодженого податкового зобов'язання нарахованого згідно податкового повідомлення-рішення № 001002303 від 25.02.2011 року визначеного на підставі акта перевірки № 00538/2003/НОМЕР_1 від 09.02.2011 року.

Заборгованість по податку на доходи з фізичних осіб виникла у зв'язку з несплатою узгодженого податкового зобов'язання нарахованого згідно податкової декларації про майновий стан і доходи №567673 від 09.02.2012 року.

У зв'язку з наявністю податкового боргу відповідно до вимог ст. 59 ПК України податковим органом відповідачу направлялась податкова вимога № 107 від 03.01.2013 року з часу виставлення яких податковий борг платника не переривався. Проте, вказані заходи не призвели до погашення боргу.

Відповідно до пп.14.1.39. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), що передбачено пп. 14.1.156. п.14.1. ст.14 ПК України.

Податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175. п.14.1. ст.14 ПК України).

У статті 16 ПК України визначені зобов'язання платників податків, один з яких зобов'язує, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Судом першої інстанції доведено, з чим погоджується апеляційний суд, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгодженні суми податкових зобов'язань на суму 95067,52 грн., тому даний податковий борг підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідач в апеляційній скарзі не спростував доводи адміністративного позову, не надав доказів про сплату заборгованості, а тому, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що позов підлягає до задоволення. А відповідно до частини 1 статті 200 КАС України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.07.2015 року у справі №819/3280/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 27.01.2016 року