Справа № 2а-13879/11/2670
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 року м. Київ К/9991/77267/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у м. Ялті Автономної Республіки Крим Державної податкової служби

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2012

у справі №2а-13879/11/2670

за позовом Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у м. Ялта

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 23.11.2011 в позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2012 постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 23.11.2011 скасовано. Прийнято нове рішення про задоволення позову. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.04.2011 №.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 09.07.2008, підписаному головою Лівадійської селищної ради та начальником Ялтинського міського Управління земельних ресурсів, громадянин ОСОБА_2, який проживає у АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу частини земельної ділянки від 24.04.2008 НОМЕР_2 (р. №14063) є власником земельної ділянки площею 0,9020 га (9020 кв.м.). Земельна ділянка розташована у АДРЕСА_2.

Цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва кварталу житлової забудови з рекреаційною функцією. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів за № 35. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3.

29.04.2011 ДПІ у м. Ялта на підставі пп. 54.3.3 п.54.3 ст.54, п. 286.5 ст.286 ПК України прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу визначено суму податкового зобов?язання з податку на землю у розмірі 35147,22 грн.

Розрахунок податкових зобов?язань здійснено на підставі інформації управління Держкомзему у м. Ялті № 1832-2/10-25-4 від 20.04.2011 згідно якої грошова оцінка земельної ділянки становить 388,72 грн. за 1 кв.м., що стало підставою для визначення позивачу земельного податку у розмірі 35147,22 грн., при цьому відповідачем застосовано коефіцієнт функціонального використання 2,5.

За доводами позивача, виходячи з грошової оцінки 1 кв.м. земельної ділянки 388,72 грн., площі земельної ділянки 9020 кв.м. та цільового призначення земельної ділянки, відповідно до п.276.1 ст.276 ПК України, розмір земельного податку становить 1051,87 грн., що складає 3% від 1% від нормативної грошової оцінки землі.

Спірним є питання щодо можливості застосування до спірних відносин положень п. 276.1 ст.276 ПК України, тобто визначення позивачу податкових зобов?язань у розмірі 3% від ставки, визначеної згідно п. 274.1 ст.274 ПК України (від 1 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки).

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального права, на які посилається відповідач у касаційній скарзі, та вважає, що судом повно встановлено обставини, що мають значення для вирішення справи, та надано їм вірну правову оцінку.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Виникнення права власності та права користування земельною ділянкою регламентується положеннями ст. 125 Земельного кодексу України, згідно якого право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з частиною першою ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Відповідно до п. 276.1 ст.276 Податкового кодексу України податок за земельні ділянки (в межах населених пунктів), зайняті житловим фондом, автостоянками для зберігання особистих транспортних засобів громадян, які використовуються без отримання прибутку, гаражно-будівельними, дачно-будівельними та садівницькими товариствами, індивідуальними гаражами, садовими і дачними будинками фізичних осіб, а також за земельні ділянки, надані для потреб сільськогосподарського виробництва, водного та лісового господарства, які зайняті виробничими, культурно-побутовими, господарськими та іншими будівлями і спорудами, справляється у розмірі 3 відсотків суми земельного податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 275 цього Кодексу.

Згідно з статтею 274 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 і 278 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 частини другої статті 4 Житлового кодексу України, Житловий фонд включає: жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд).

Форма рішення про встановлення грошової оцінки земельної ділянки, яка є єдиною для всіх користувачів, затверджена Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 № 18/15/21/11.

Так, п. 4 Порядку передбачено, що за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за формою згідно з додатком 2 даного Порядку, та містять дані щодо платника та площі земельної ділянки, її функціонального використання, локальні та узагальнюючі коефіцієнти, базову вартість, на підставі яких власне визначається нормативна грошова оцінка.

Згідно з пп. «г» ст. 196 Земельного кодексу України державний земельний кадастр включає грошову оцінку земельних ділянок. Отже, довідки (витяги з технічної документації), які видають органи земельних ресурсів власникам землі та землекористувачам про нормативну грошову оцінку їх земельних ділянок є даними державного земельного кадастру, які згідно зі ст.274 Податкового кодексу України, передбачають «ставку податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 і 278 цього Кодексу».

Із наведеного випливає, що при здійсненні розрахунку податку за земельну ділянку, яка належить позивачу на праві приватної власності, відповідач мав керуватись саме п. 276.1 ст.276 Податкового кодексу України.

Доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду апеляційної інстанції, доказів зміни коефіцієнта функціонального використання вищезазначеної земельної ділянки відповідачем не надано.

За встановлених обставин, підстав для скасування постановленого у справі рішення суду апеляційної інстанції з мотивів наведених у касаційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Ялті Автономної Республіки Крим Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2012 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-2391 КАС України безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун