Справа № 2а-1448/11
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2016 р. м. Київ К/800/10635/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
секретар судового засідання Носенко Л.О.,

за участі за участі: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні у касаційному порядку у залі суду справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про скасування розпорядження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 15 липня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У лютому 2009 року ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у Личаківському районному суді м. Львова пред'явили позов до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про скасування розпорядження.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради 17 грудня 2008 року прийняла розпорядження № 1230 "Про надання дозволу на проведення реконструкції горища під мансардні приміщення АДРЕСА_1 в зв'язку з аварійним станом даху". Цим розпорядженням без їхньої згоди було надано дозвіл власникам інших квартир у будинку на проведення реконструкції горищного простору під мансардні приміщення квартири АДРЕСА_1.

Вважають, що вказане розпорядження суб'єктом владних повноважень прийнято без дотримання вимог частини другої статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", статей 357, 369 Цивільного кодексу України. Крім того, воно є таким, що порушує право позивачів на збільшення площі квартири за рахунок спільної власності у будинку й право на участь в майбутньому у приватизації земельної ділянки для обслуговування будинку, оскільки при розподілі земельної ділянки власники АДРЕСА_1 будуть мати право на більшу площу земельної ділянки.

Просили визнати незаконним розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 17 грудня 2008 року № 1230 "Про надання дозволу на проведення реконструкції горища під мансардні приміщення АДРЕСА_1 в зв'язку з аварійним станом даху" та зобов'язати відповідача утриматись від надання згоди на надбудову будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та приватизацією ними земельної ділянки.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 15 липня 2011 року, залишеною без зміни ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

Посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права ОСОБА_4 оскаржив їхні рішення у касаційному порядку. У касаційній скарзі просить рішення судів скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позову, або справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суди першої та апеляційної інстанцій відмовляючи у задоволенні позову, а отже й вирішуючи даний спір по суті, виходили із того, що він є публічно-правовим і підлягав вирішенню відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів вважає таку правову позицію судів попередніх інстанцій помилковою, оскільки вона не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною першою статті 17 цього ж Кодексу передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Також згідно із статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Як видно з матеріалів справи, предметом спору у цій справі є правомірність рішення органу місцевого самоврядування щодо надання дозволу на проведення реконструкції горищного простору у житловому будинку, яке реалізоване у зв'язку із виготовленням проекту, виконанням будівельних робіт з реконструкції об'єкту нерухомого майна, прийняттям його в експлуатацію, а в решті й у зв'язку із виданням особам свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомого майна та реєстрацією відповідного права у встановленому порядку.

Рішення органу місцевого самоврядування, яке оскаржується, за своєю правовою природою є не нормативно-правовим актом, воно є актом індивідуальної дії одноразового застосування, за приписами якого виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією суб'єктами цих правовідносин певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Цей акт вичерпав свою дію фактом його виконання.

Отже, даний спір втратив публічно-правовий характер, а тому ця справа не підлягає вирішенню у відповідності з Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суди суду першої та апеляційної інстанцій не виконали вимог вказаного процесуального законодавства й ухвалили у справі рішення з порушенням норм процесуального закону, які підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку із тим, що дана справа не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 15 липня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про скасування розпорядження скасувати, а провадження у цій справі закрити.

Роз'яснити, що даний спір може бути вирішений загальним судом відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.