Справа № 2а-733/2011
Суддя: Карягіна В. А.
Дата ухвалення: 2011-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-733/11 Категорія -10.3.4.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 9 червня 2011 року смт.Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі судді Карягіної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Біловодської районної державної адміністрації в Луганській області про визнання дій незаконними, стягнення недоотриманої суми щорічної разової допомоги до 5 травня за 201 Ірік, -

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2011 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому позивач посилається, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом війни 3 групи, перебуває на обліку у відповідача. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», йому, як інваліду 3 групи у 2011 році відповідачем повинна виплачуватися щорічна до 5 травня, як інваліду війни, разова грошова допомога у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком . Позивач отримав зазначену грошову допомогу у 2011 році в сумі 510грн. Просить визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Біловодської районної державної адміністрації Луганської області щодо відмови у виплаті недоотриманих сум щорічної разової допомоги за 201 Ірік, стягнути з відповідача недоотримані суми щорічної разової допомоги за 2011 рік, виходячи з розміру7 мінімальних пенсій за віком, встановленого ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», діючого на момент виплати в розмірі 4838грн.

В попередньому судовому засіданні позивач вимоги, викладені в позові, підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі; звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, надав також письмову заяву.

Від представника відповідача надійшли заперечення проти позовної вимоги , в яких він посилається на наступне. В 2011 p.p. грошова допомога до 5 травня здійснювалася у відповідності до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та бюджетного кодексу України, де прямо вказано, що право встановлювати розміри соціальних виплат в абсолютних сумах у межах бюджетних призначень встановлених за відповідними програмами. Тому ця виплата відповідачем здійснювалася на підставі постанови КМУ від 04.04.2011 року № 341 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до Законів України «Цро статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і становила у 2011 році- 510 грн як інваліду 3 групи . Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю та безпідставністю, розглянути справу у відсутності їх представника.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справи здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, розгляд справи проводиться не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог.

Ст. 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, в тому числі на забезпечення їх у старості, при цьому пенсії та інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 1 категорії, що підтверджується посвідченням серія А № 147129 від 24.03.2011року(

арк..спр.7), а також є інвалідом війни 3 групи ( посвідчення серія Є № 108473 від 31.03.201 Іроку арк..спро.6). та користується правами та пільгами, встановленими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

4 квітня 201 Іроку позивач звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату йому одноразової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком виходячи з розміру, встановленого, ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с. 13).

Листом від 14.04.2011 року відповідачем була надана відповідь , згідно якої розміри разової грошової допомоги інвалідам війни до 5 травня визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень. Тому ця виплата буде здійснюватися на підставі постанови КМУ від 04.04.2011 року №341 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»(а.с.14)., і 29.04.201 Іроку відповідачем була здійснена дана виплата в розмірі 510грн.( арк..спр.21).

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993р. № 3551-ХП з доповненнями від 25.12.1998 року №367-Х1У, щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи - десять мінімальних пенсій за віком, II групи - вісім мінімальних пенсій за віком, III / групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2010 р. N 2857- VI з 1 квітня 2011 року затверджений розмір прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, в розмірі 764 грн.

Суд вважає, що в даному випадку розрахунок належних до виплати сум слід обчислювати, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком станом на 5 травня кожного року, саме цю дату слід вважати моментом виплати, оскільки ця одноразова допомога має цільовий характер, призначена до певної дати.

Доводи та дії відповідача з посиланням на виконання постанови КМ України № 341 яка прийнята згідно вимог Бюджетного Кодексу суд не вважає законними, оскільки в розділі У1 1 Прикінцеві та перехідні положення до Бюджетного Кодексу ст..8 Кабінету Міністрів України надано право встановлювати розміри соціальних виплат, не визначені законом, в абсолютних сумах у межах бюджетних призначень, встановлених з відповідними бюджетними програмами, до законодавчого врегулювання такого питання.

Оскільки на законодавчому рівні розмір соціальної допомоги до 5 травня інвалідам війни визначено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993р. № 3551-ХІІ з доповненнями від 25.12.1998 року №367-Х1У, прийняття додаткової або окремої постанови для визначення розміру виплат не потребує.

Крім того, ст.. 2 даного закону встановлено, що нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Враховуючи зазначене, виплата позивачу разової щорічної грошової допомоги до 5 % травня у 2011 році здійснена відповідачем з порушенням норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту».

Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, встановлені Законом.

Частиною 1 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, яи постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було встановлено, що конкретні розміри всіх | доплат, пенсій і компенсацій (передбачених цим Законом) підвищуються Кабінетом Міністрів | України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

На час нарахування та виплату позивачу органом соціального захисту населенні, відповідних коштів положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх| соціального захисту» від 22.10.1993р. № 3551-ХЦ з доповненнями від 25.12.1998 року №367-Х1У І

є чинним, а відповідно до ст.. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов*язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.,

Таким чином, позовні вимоги позивача в підлягають задоволенню. Відповідач повинен був нарахувати позивачу і сплатити невиплачену разову грошову допомогу до 5 травня 2011 року в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України передбачено, що виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст. 75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім - своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Тому суд вважає такими, що порушують права позивача дії відповідача у вигляді виплати вказаної вище грошової допомоги виходячи з розміру, встановленого Постановою КМУ Країни №341 від 04.04.20118 року в розмірі 510грн.

У Конституції нашої держави Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою (стаття 1), визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (стаття 3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22). Відповідно до частини третьої статті 22, статті 64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк. Таку правову позицію Конституційний Суд України висловив у Рішенні від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій)

Утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до частини другої статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 68 Конституції України вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами.

Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

У зв*язку з чим суд вважає за необхідне визнати дії відповідача незаконними щодо виплати позивачу розміру грошової допомоги до 5 травня, яка не відповідає вищевказаному закону, та зобов*язати нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком з врахуванням сплаченої суми в розмірі, який діяв на час виплати.

Оскільки підрахування конкретної суми недоплаченої одноразової допомоги не входить до компетенції суду, в частині вимоги про стягнення з відповідача недоплаченого розміру в сумі 4838грн, суд вважає необхідним як засіб захисту прав позивача покласти обовязок на відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену одноразову допомогу з урахуванням здійснених виплат. Тому в цій частині суд задовольняє позовні вимоги частково.

У звязку з тим, що відповідно до ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» позивач звільнений від сплати судового збору як інвалід війни, тому питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 87, 94, 159, 160, 161,163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково .

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Біловодської районної державної адміністрації Луганської області щодо відмови в нарахуванню та виплаті ОСОБА_1

ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

Зобов*язати Управління праці та соціального захисту населення Біловодської районної державної адміністрації в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу до 5 травня в розмірі, передбаченому ст.,13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993р. № 3551-ХІІ з доповненнями від 25.12.1998 року №367-Х1У ,з розміру мінімальної пенсії за віком , який діяв на час виплати, з врахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду, через Біловодський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк від дня отримання копії постанови .

Суддя Біловодського райсуду Луганської області В.А. Карягіна