Справа № 2-а-2918/11
Суддя: Грищенко М. В.
Дата ухвалення: 2011-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2918/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 грудня 2011 року смт.Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Грищенка М.В., при секретарі - Дубчак Н.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Брусилів Житомирської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Брусилівського району про визнання дій протиправними, зобовязання нарахувати та виплатити одноразову допомогу,

ВСТАНОВИВ:

8 листопада 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 сільської ради Брусилівського району про визнання дій протиправними, зобовязання нарахувати та виплатити одноразову допомогу, мотивуючи тим, що з 11 листопада 2010 року він займає посаду сільського голови с.Водотиї Брусилівського району Житомирської області. Під час перебування на посаді сільського голови с.Водотиї Брусилівського району Житомирської області відповідно до наказу № 480 від 30 грудня 2010 року звільнений з органів внутрішніх справ у відставку Збройних Сил України за віком з 31 грудня 2011 року. В ч.І ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що особам рядового, сержантського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за віком, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за повний календарний рік служби. Частиною пятою вказаного Закону передбачено, що особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх спарв звільнених з служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених частиною першою, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали. На час звільнення позивач займав посаду сільського голови с.Водотиї Брусилівського району Житомирської області, тому ОСОБА_4 сільська рада повинна була виплатити йому грошову допомогу в розмірах, передбачених ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На його звернення до ОСОБА_4 сільської ради про виплату грошової допомоги отримав відмову, яку вважає незаконною, оскільки така відмова протирічить вимогам ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 116 КЗпП України, відповідно до якої при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Позивач просить визнати дії ОСОБА_4 сільської ради Брусилівського району про відмову у виплаті йому одноразової грошової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ протиправними і зобовязати ОСОБА_4 сільську раду Брусилівського району провести нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Брусилівського району ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала повністю, вказавши, що право позивача на отримання вказаної одноразової грошової допомоги за рахунок коштів ОСОБА_4 сільської ради не оспорюється, але сільська рада не має можливості виплатити таку допомогу, оскільки кошти на таку виплату не передбачені в кошторисі сільської ради.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень і боку органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийнятті рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи, несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансі між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями,, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішені справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, та принципом рівності усіх учасників адміністративного процесу пере законом і судом, відповідно до якого усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожі сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крі випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, ц не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особі зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі статтями 24, 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Частиною першою статті 9 цього Закону передбачено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Частиною п'ятою цієї цієї статті визначено, що особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених частинами першою та другою цієї статті, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

Рішенням ОСОБА_4 сільської ради Брусилівського району Житомирської області від 11 листопада 2010 року «Про результати виборів ОСОБА_4 сільського голови та депутатів сільської ради» підтверджується обрання позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 сільським головою.

Згідно з копією наказу УМВС України в Житомирській області від 30 грудня 2010 року № 498 о/с відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у відставку ( зі зняттям з військогово обліку) за п.65 «а» ( за віком) майора міліції ОСОБА_3, сільського голову ОСОБА_4 сільської ради Брусилівського району Житомирської області з 31.12.2010 року. Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні складає 21 рік 04 місяці 00 днів, у пільговому обчисленні 22 роки 04 місяці 15 днів.

Оскільки позивач ОСОБА_3 як особа старшого начальницького складу органів внутрішніх справ, був звільнений зі служби за віком безпосередньо з посади голови ОСОБА_4 сільської ради, займаної в органах місцевого самоврядування із залишенням на військовій службі, мав на час звільнення вислугу більше 10 років, тому йому мала бути виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за рахунок коштів ОСОБА_4 сільської ради відповідно до вимог частин першої, п'ятої статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Виходячи із системного аналізу приписів Конституції України та наведених у частинах першій, п'ятій статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підстав на виплату одноразової грошової допомоги, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів як на обгрунтування правомірності невиконання своїх зобов'язань перед позивачем.

Крім того, відповідачем в порушення ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дії для забезпечення виконання покладеного на нього обов'язку щодо нарахування та випла: позивачу одноразової грошової допомоги, виплата якої передбачена частинами першок п'ятою статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військове служби, та деяких інших осіб».

Отже, відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобов'язань або невиконання іншим органе виконавчої влади свого обов'язку щодо виділення коштів на здійснення позивачу випла: гарантованих йому Конституцією України, не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача.

Зважаючи на викладене, позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч.І ст.94 КАС України позивачу ОСОБА_3 належить присудит відшкодування здійснених ним документально підтверджених судових витрат по оплат! судового збору в сумі 28,23 гривень з місцевого бюджету ОСОБА_4 сільської ради Брусилівського району Житомирської області.

На підставі ст.ст.6, 19, 22, 46 Конституції України, ст.ст.24, 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.ст.7-12, 71 94, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Брусилівського району про визнання дій протиправними, зобовязання нарахувати та виплатити одноразову допомогу задовольнити повністю.

Визнати дії ОСОБА_4 сільської ради Брусилівського району Житомирської області щодо відмови у виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ за віком, виплата якої передбачена статтею 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», протиправними.

Зобовязати ОСОБА_4 сільську раду Брусилівського району Житомирської області провести нарахування та виплату ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ за віком у розмірі, передбаченому частиною першою статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за рахунок коштів місцевого бюджету ОСОБА_4 сільської ради Брусилівського району Житомирської області.

Відшкодувати позивачеві ОСОБА_3 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 28,23 гривень з місцевого бюджету ОСОБА_4 сільської ради Брусилівського району Житомирської області.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частин рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Грищенко М. В.