Справа № 22-а/0690/28/11
Суддя: Забродський М. І.
Дата ухвалення: 2011-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Житомирської області

в складі:

головуючого - судді: Забродського М.І,

суддів: Заполовського В.Й., Миніч Т.І.

з участю секретаря судового засідання: Сапінської Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення

Овруцької райдержадміністрації (надалі - Управління )

на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 2 квітня

2009 року,

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької

райдержадміністрації про визнання дій неправомірними, стягнення коштів,

передбачених Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"" (надалі - Закон №796-

12),

в с т а н о в и ла:

У липні 2008 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до

відповідача та просив визнати його дії неправомірними і стягнути з останнього

не виплачені кошти передбачені ст. ст. 37, 39, 51 Закону №796/12 за період з

01.01.2007 року по 31.12.2007 року по доплаті до пенсії в сумі 8556 грн..,

грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування

місцевого виробництва та особистого підсобного господарства за аналогічний

період у розмірі 1711,20 грн. та 3448,56 грн. за шкоду, заподіяну здоров'ю.

В обгрунтування позову зазначав, що ці виплати він отримував у

відповідачів не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати, як це

визначено Законом, а згідно постанови Кабінету Міністрів України №836 від 26

липня 1996 року, що призвело до порушення його прав.

Постановою Овруцького районного суду від 2 квітня 2009 року позов

задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління, щодо виплати коштів у

розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26

липня 1996 року

Стягнуто з Управління на користь позивача за період з 1 липня 2007 року

по 31 грудня 2007 року 5737 грн. доплату до пенсії передбачену ст. 39 Закону

№ 796-12. та 1067,40 грн. грн. допомогу у зв'язку з обмеженням споживання

продуктів харчування місцевого виробництва, передбачену ст. 37 Закону №796

- 12 за аналогічний період. В решті вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі Управління просить постанову районного суду

скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні позову.

Посилається на те, що судом порушено норми матеріального і

процесуального права. Зокрема судом не враховано що підвищення до пенсії

непрацюючим пенсіонерам, передбачені ст. 39 Закону № 796-12 не входять у

перелік виплат, які проводяться відповідачем і не передбачені кошторисними

призначеннями, а є невід'ємною складовою пенсійного забезпечення та

виплачується пенсійним Фондом разом із пенсією. Зазначив, що оскаржувана

постанова призведе до нецільового використання коштів Державного бюджету

та суперечить вимогам ст. 24 Конституції України, щодо рівності

конституційних прав і свобод громадян.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в межах визначених ст.

195 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до

часткового задоволення.

Із змісту ст.ст. 37, 39 Закону №796-12 (у редакції чинній на час

виникнення спірних правовідносин) убачається, що громадянам, які

проживають на територіях радіоактивного забруднення виплачується

щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів

харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у

зоні гарантованого добровільного відселення - 40% від мінімальної заробітної

плати, а також громадянам не працюючим пенсіонерам, які проживають у цій

зоні пенсії підвищуються у розмірах, визначених ч. 1 ст. 39 Закону.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач є

пенсіонером, потерпілим 3 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи,

проживає в АДРЕСА_1, яке віднесено до зони

гарантованого добровільного відселення

ОСОБА_1 відповідно до ст. 37 "Закону №796 - 12, отримував

грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування

по 2 грн. 10 коп. щомісячно, виплату якої проводило Управління (а.с.З).

Згідно довідки Управління Пенсійного Фонду України в Овруцькому

районі від 27 березня 2009 року в розмір пенсії позивача у 2008 році

включалася доплата відповідно до ст. 39 Закону №796/12 у сумі 10 грн. 50 коп.

^ щомісячно (а.с.2).

Враховуючи наведене, позивач має право на отримання допомоги та

доплати в розмірах, зазначених в ст. ст. 37, 39 Закону №796 - 12.

Проте передбачена Законом допомога та доплата проводилася йому

частково, у фіксованому розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів

України від 26.07.1996 року №836 „Про компенсаційні виплати особам, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не в кратному

відношення до мінімальної заробітної плати.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними

актами, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого

висновку, що при визначенні розміру спірних виплат застосуванню підлягає

саме ст.ст. 37 та 39 Закону №796-12, а не постанова Кабінету Міністрів України

від 26 липня 1996 року за №836, яка істотно звужує обсяг встановлених

законом прав та правильно вирішив спір.

Крім того суд першої інстанції правильно вважав, що виплати

передбачені ст. 37 Закону №796-12 повинні бути стягнуті з Управління, яке

виплачувало позивачу грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання

продуктів харчування згідно з постановою Кабінету Міністрів України від

26.07.1996 року №836.

Спосіб, у який судом відновлено порушені права позивача, узгоджуються

з положенням п.4 ст.162 КАС України.

Разом з тим заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі

Управління стосовно того, що воно не є належним відповідачем, щодо

проведення доплат до пенсії у відповідності до ст. 39 Закону, оскільки такі

виплати проводяться не відповідачем, а Управлінням Пенсійного Фонду

України в Овруцькому районі. Тому в цій частині позову слід відмовити

скасувавши постанову суду першої інстанції з ухваленням нової.

В решті постанова суду не оскаржується, а тому не є предметом

апеляційного розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 160,195,196,198,199,202,207,

КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення

Овруцької районної державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 2

квітня 2009 року в частині стягнення доплати до пенсії скасувати та ухвалити

нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління

праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної

адміністрації, в частині стягнення доплати до пенсії за ст. 39 Закону України

''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи", відмовити.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути

оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного

суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.