Справа № 161/8662/15-а
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року м. Київ К/800/53457/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Загороднього А.Ф.,

Стародуба О.П.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2015 року у справі за позовом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області до ОСОБА_2 про повернення надміру виплачених коштів,

встановила:

У червні 2015 року Департамент соціальної політики Луцької міської ради Волинської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення надміру виплачених коштів у сумі 6754,16 грн.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2015 року позовні вимоги залишено без розгляду. Залишаючи без розгляду позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що позивач пропустив строк звернення до суду встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки просив стягнути кошти за період з вересня 2009 року по серпень 2010 року, а звернувся до суду лише 08.06.2015.

Департамент соціальної політики Луцької міської ради Волинської області подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на допущені судами порушення норм процесуального права, просить ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2015 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши наведені доводи в касаційній скарзі, рішення судів щодо застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що Департамент соціальної політики Луцької міської ради Волинської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді субсидій, що були отримані ОСОБА_2 в період з вересня 2009 року по серпень 2010 року у сумі 6754,16 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Отже, оскільки у справі, що розглядається, спір виник щодо правомірності набуття ОСОБА_2 права власності на кошти та стягнення цієї суми з нього, як з недобросовісного набувача, то цей спір має приватно-правовий, а не публічний характер. А відтак, його вирішення не належить до юрисдикції адміністративний судів.

Крім того, аналогічна правова позиція була викладена у постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 22 вересня 2015 року справа №21-2209а15 та у постанові Верховного Суду України від 22 вересня 2015 року справа №21-1884а15.

Відповідно до статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області підлягає задоволенню. Із урахуванням наведених обставин ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2015 року необхідно скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2015 року у справі за позовом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області до ОСОБА_2 про повернення надміру виплачених коштів - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.М. Заїка

Судді А.Ф. Загородній

О.П. Стародуб