Справа № 2а-11203/11/2670
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2011-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

08 серпня 2011 року № 2а-11203/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Качур І.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1
до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві
про зобов'язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з автомобіля.

Судом встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки OPEL модель Omega, 1995 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) №W0L000027S1059221, тип Легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1. Однак, листом відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 05.07.2011р. відмовлено у знятті автомобіля з арешту, оскільки рішенням Голосіївського районного суду міста Києва не передбачено зняття арешту з транспортного засобу.

За змістом позовних вимог вбачається, що предметом позову є порушене право позивача щодо встановлення права власності на автомобіль та зняття є нього арешту, порушені права позивача є приватно - правовими. Відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України така справа повинна розглядатися судом в порядку цивільного судочинства.

З огляду на зазначене суд акцентує увагу на наступному.

Відповідно до частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушеним. Принцип непорушності права власності закріплений у ст.321 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.1 ст. 1 Цивільного кодексу України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Згідно статті 383 Цивільного процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно приписів ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Тобто, на думку суду заявлені позовні вимоги повинні бути розглянуті за правилами цивільного судочинства.

За правилами пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративні справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, суд акцентує увагу позивача щодо посилання ним у позовній заяві на частину 3 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, як підставу для визначення підсудності. Суд зазначає, що вказаний пункт статті виключений на підставі Закону №1691 від 18.02.2010р. Тому, посилання позивача на цю норму судом не взято до уваги.

Пунктом 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративні справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 109, 160, 165 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу негайно.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя І.А. Качур