Справа № 815/6624/15
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/6624/15

Справа № 815/6624/15

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м.Одеса

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач явку представника до судового засідання не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином та завчасно.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, у зв’язку з відсутністю перешкод для розгляду справи у судовому засіданні визначених ст.128 КАС України та відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

На підставі направлення на проведення перевірки №235 від 21.02.2014р. посадовими особами Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області проведено планову перевірку TOB "Фанконі" (кафе «Фанконі 1872», за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 15/17) з питань дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів щодо якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, додержання правил торгівлі, надання послуг, про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення.

Повідомленням №157 від 08.01.2014 р. відповідача повідомлено про проведення планової перевірки закладу у період з 24.02.2014р. по 10.03.2014 р. або з 11.03.2014 р. по 26.03.2014 р. (а.с.15).

Під час проведення планової перевірки встановлено факти куріння тютюнових виробів у приміщенні закладу, чим порушені положення ст.13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення», що зафіксовано актом перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів №002207 від 20.03.2014 р. (а.с. 16-17). При цьому, заперечень по процедурі перевірки до посадових осіб Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області не було.

Про усунення виявлених порушень надано припис до акту перевірки №002207 від 20.03.2014 р. в порядку ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів», яким зобов'язано ТОВ «Фанконі» (кафе «Фанконі 1872») усунути недоліки, що зазначені в акті перевірки, зокрема заборонити куріння в приміщені ресторану. Також зобов'язано ТОВ «Фанконі» про виконання цього припису письмово повідомити державний орган з питань захисту прав споживачів до 01.04.2014 р. за адресою: м.Одеса, вул. Канатна, 83 (а.с.17).

ТОВ «Фанконі» ресторан «Фанконі 1872» надано до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області копії реєстраційних та дозвільних документів. Водночас від керівника кафе «Фанконі» на адресу позивача надійшли письмові пояснення (лист вхід. №1136 від 31.03.2014 р.) стосовно куріння в приміщенні закладу та зафіксованих в акті перевірки порушень вимог п. 9 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» (а.с.20-28).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Фанконі" оскаржено постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про накладення штрафних санкцій № 8 від 01.04.2014 р. до суду.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2014 р. по справі № 815/3156/14 у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю “Фанконі” до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про визнання незаконною та скасування постанови відмовлено (а.с.30-35).

Під час розгляду адміністративної справи № 815/3156/14 суд, встановивши факт допущення товариством з обмеженою відповідальністю “Фанконі” порушення вимог Закону України “Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення”, дійшов висновку про правомірність притягнення позивача до відповідальності у вигляді фінансових санкцій та необґрунтованість адміністративного позову.

Постанова Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2014 р. по справі № 815/3156/14 набрала законної сили 13.08.2014р.

Як зазначив відповідач, товариству з обмеженою відповідальністю “Фанконі” на самостійне виконання постанови № 8 від 01.04.2014 р. було надано 15 денний термін, однак до теперішнього часу відсутні відомості про сплату штрафу відповідачем.

Відповідно до Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого Указом Президента України №465 від 13.04.2011 р. (далі - Положення), Держспоживінспекція входить до системи органів виконавчої влади і реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Для виконання покладених завдань Держспоживінспекція має право в установленому порядку, зокрема, накладати відповідно до законодавства адміністративні стягнення та застосовувати адміністративно-господарські санкції, застосовувати фінансові санкції до суб'єктів господарювання в разі порушення ними законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення.

Порядок накладення та стягнення штрафів уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів з суб'єктів господарської діяльності - підприємств, установ, організацій (їх філій, представництв, відділень) незалежно від форми власності, іноземних юридичних осіб (їх філій, представництв, відділень) і фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, що провадять господарську діяльність на території України, за порушення законодавства про захист прав споживачів врегульовано у Положенні про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1177 від 17.08.2002 р.

Приписами п. 4 цього Положення встановлено, що рішення про накладення штрафів приймається на підставі відповідних актів перевірки суб'єкта господарської діяльності та інших матеріалів, пов'язаних з цією перевіркою, за наявності порушень, зазначених у пункті 2 цього Положення, і оформляється постановою за формою, що встановлюється Мінекономрозвитку.

Згідно п. 9 ч.2 ст.13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров’я населення» забороняється куріння тютюнових виробів, а також електронних сигарет і кальянів у приміщеннях закладів ресторанного господарства.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 5-7 ст.20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров’я населення» особи, винні у порушенні законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і х шкідливого впливу на здоров'я населення, несуть відповідальність згідно з законом.

Фінансові санкції, передбачені частиною другою цієї статті, накладаються керівником, заступниками керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, а також іншими уповноваженими керівником посадовими особами цього органу після розгляду матеріалів, які засвідчують факт порушення.

Про вчинення правопорушення, зазначеного у частині другій цієї статті, уповноваженою особою центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, складається акт, який разом з письмовим поясненням керівника відповідного суб'єкта господарювання та документами, що стосуються справи, протягом трьох днів надсилається посадовій особі, яка має право накладати фінансові санкції.

Рішення про накладення фінансових санкцій приймається протягом 10 днів після отримання документів, зазначених у частині шостій цієї статті. Рішення про накладення фінансових санкцій оформляється постановою, що надсилається суб'єкту господарювання, на якого накладено фінансові санкції, та банківській установі, в якій відкрито поточний рахунок цієї юридичної особи.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, в зв’язку з чим підлягають задоволенню.

Підпунктом 1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою – підприємцем належить сплачувати 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об’єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Суд зазначає, що за подачу даного позову належало сплатити судовий збір в розмірі 1218,00 грн.

Ухвалою суду від 18.11.2015 р. відкрито провадження по справі та відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області має бути сплачено за місцем розгляду справи та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі в розмірі 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 коп).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 94, 128, 159-164, 167 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Г.П. Самойлюк