Справа № 591/8476/15-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 р.Справа № 591/8476/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 21.12.2015р. по справі № 591/8476/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Зарічного районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах щодо відмови позивачу у відновленні виплати раніше призначеної пенсії по інвалідності з 01.06.2015р.;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах відновити позивачу виплату раніше призначеної пенсії по інвалідності з 01.06.2015р.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що 09.10.2015р. звернувшись до відповідача з заявою про відновлення виплати раніше призначеної пенсії позивачу було відмовлено. Позивач вважає, що дії відповідача з приводу відмови у відновленні виплати раніше призначеної пенсії порушують її права та є протиправними, а тому просила суд зобов'язати відповідача відновити виплату раніше призначеної пенсії з 01.06.2015р.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено за необґрунтованістю вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та вважає оскаржувану постанову незаконною, а відтак такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач не скористався своїм правом на подання заперечень на апеляційну скаргу.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ст. 197 КАС України, на підставі наявних документів у справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач працює на посаді судді Сумського районного суду Сумської області.

Позивач перебуває на обліку у Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сумах з 1992р. та їй було призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи з дитинства у відповідності до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З 1.04.2015р. відповідачем було призупинено виплату пенсії позивачу, призначеної на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідно до положень закріплених в Законі України від 02.03.2015р. № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення".

Однак, 09.10.2015р. позивач звернувшись до відповідача з заявою про поновлення виплати їй пенсії по інвалідності починаючи з 01.06.2015р., отримала відмову.

Нормами п. 6 ст. 92 Конституції України встановлено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно Законами України.

З 01.04.2015р. набув чинності Закону України від 02.03.2015р. № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення".

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (із змінами відповідно до ЗУ №213-VIII) тимчасово, у період з 01.04.2015р. по 31.12.2015р. у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених ЗУ "Про статус народного депутата України", ЗУ "Про державну службу", ЗУ "Про прокуратуру", ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач на даний час перебуває на посаді судді, а також має інвалідність ІІІ групи з дитинства.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що оскільки позивач продовжує працювати на посаді судді та враховуючи зміни до законодавства відповідно до ЗУ № 213-VIII, відсутні підстави для нарахування та виплати , позивачу пенсії по інвалідності як інваліду ІІІ групи з дитинства відповідно до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.04.2015р. по 31.12.2015р.

Оскільки, вищенаведені норми закону є діючими, рішенням Конституційного суду України не визнані неконституційними, а відтак підлягають обов'язковому застосуванню органами Пенсійного фонду України та всіма органами державної влади на території України.

Колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції наведені в оскаржувальній постанові суду від 21.12.2015р. з посиланням на положення закріплені в рішенні Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів враховувала положення закріплені в ч. 3 ст. 2 КАС України, за якими встановлено, що відповідач відмовляючи позивачу в відновленні виплат раніше призначеної пенсії по інвалідності з 01.06.2015р. діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому заявлені позовні вимоги є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано відмовив в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 21.12.2015р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 21.12.2015р. по справі № 591/8476/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та є остаточною і оскарженню не підлягає

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Старостін В.В.