Справа № 821/3882/15-а
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/3882/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кузьменко Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № від 21.12.2015, -

встановив:

30 грудня 2015 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" (далі позивач, ДП «ХМТП») до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області) з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № від 21.12.2015.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач в адміністративному позові зазначив, що ГУ ДФС у Херсонській області винесено податкове повідомлення-рішення №000022200 від 21.12.2015 року, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 29333,75 грн. Підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення стали висновки ату документальної позапланової перевірки підприємства №1/21-22-22-05/01125695 від 03.12.2015 року, яким зафіксовано порушення п.44.1 ст.44, п.п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п.п. 201.1, 201.7 ст. 201 ПК України при взаємовідносинах з ТОВ «Метпроект» за лютий місяць 2015 року. Висновки відповідача викладені в акті перевірки, що стали підставою для винесення спірного податкового повідомлення - рішення, є безпідставними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки, позивач вважає, що проведені господарські операції з контрагентами є реальними, товарними, такими, що відповідають нормам чинного законодавства, на підтвердження чого надав первинну бухгалтерську документацію. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № від 21.12.2015.

Представник позивача 27 січня 2016 року подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач 19 січня 2016 року надав письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнає з таких підстав. Під час перевірки встановлено, що документальне оформлення операцій з отримання товару від контрагента ТОВ «Метпроект» за лютий 2015 року в сумі ПДВ 23467,20 грн. позбавлене юридичної сили та є безпідставним. Документування транспортування товару (канату сталевого) протягом лютого 2015 року відбувалось від контрагента-постачальника ТОВ «Метпроект» до контрагента-покупця ДП «ХМТП» відповідно до товарно-транспортних накладних (далі - ТТН) №Р2 від 30.01.2015 року та від 05.02.2015 року. Перевіркою встановлено, що ТТН оформлені не належним чином, а саме за результатом аналізу ТТН №Р2 від 05.02.2015 року відсутня інформація щодо довіреності, відповідно до якої отриманий товар, що унеможливлює встановити особу, яка отримала товар та є матеріально відповідальною особою. Відсутні ПІБ та підпис бухгалтера (відповідальної особи) вантажовідправника. В ТТН №Р2 від 30.01.2015 року відсутня будь-яка інформація стосовно вантажно-розвантажувальних операцій. Дії відповідача по проведенню перевірки є правомірними та вчинені в порядок і спосіб передбачений ПК України, висновки акту перевірки не спростовано позивачем, а тому відсутні підстави для скасування спірного податкового повідомленнярішення. Все це на думку відповідача є підставами для залишення адміністративного позову без задоволення.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується власноручним підписом представника відповідача в листі-повідомленні (а.с. 50).

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України в разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.6 ст.128 КАС України).

Розглянувши надані сторонами документи, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що ДП "ХМТП" () зареєстровано Виконавчим комітетом Херсонської міської ради 20 листопада 1991 року, свідоцтво про державну реєстрацію серія А01 №617230. Підприємство перебуває на обліку в ДПІ у м. Херсоні з 12 вересня 1994 року №53, є платником податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом №100051588 серія НБ№308912 від 09.07.2007 року.

Основним видом діяльності підприємства позивача в перевіряємий період, за КВЕД є: 50.20 вантажний морський транспорт; 50.40 вантажний річковий транспорт; 08.12 добування піску, гравію, глин і каоліну; 52.10 складське господарство.

На підставі наказу ГУ ДФС у Херсонській області № 296 від 25 листопада 2015 року, згідно зі ст.20, пп.78.1.1. п.78.1 ст.78 ПК України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДП "ХМТП" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками ПП «Армотекс» (код39422867), ТОВ «ТД «Світоніка» (код 37465610), ТОВ «Метпроект» (код 38598104) за лютий 2015 року, подальшого використання, реалізації придбаних у контрагентів-постачальників товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг), відображення здійснених фінансово-господарських операцій в податковій звітності.

Для проведення перевірки дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Метпроект» () за лютий 2015 року було надано: договір поставки, додаток до договору, прибуткові та видаткові накладні, картки рахунку 221 за лютий 2015 року, електронний реєстр податкових накладних, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні, картка рахунку 631 за лютий 2015 року (11 арк. акта перевірки, а.с. 12).

За наслідками перевірки ГУ ДФС у Херсонській області складено акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ДП "Херсонський Морський Торгівельний Порт" () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками ПП «Армотекс» (код 39422867), ТОВ «ТД «Світоніка» (код 37465610), ТОВ «Метпроект» (код 38598104) за лютий 2015 року, подальшого використання, реалізації придбаних у контрагентів-постачальників товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг), відображення здійснених фінансово-господарських операцій в податковій звітності» № 1/21-22-22-05/01125695 від 03 грудня 2015 року, висновком якого є порушення вимог п.44.1 ст.44, п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п.п. 201.1, 201.7 ст.201 ПК України в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму 113920 грн., в тому числі по фінансово-господарським відносинам ПП «Армотекс» на суму 74852 грн., ТОВ «Метпроект» на суму 23467 грн., ТОВ «ТД «Світоніка» на суму 15601 грн.

На підставі висновків акта перевірки № 1/21-22-22-05/01125695 від 03 грудня 2015 року, відповідачем 21 грудня 2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким ДП "ХМТП" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 29333,75 грн., в тому числі основний платіж 23467 грн., штрафні (фінансові) санкції 5866,75 грн.

Підставою для висновків акту перевірки та, як наслідок, для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення відповідач зазначив ненадання до перевірки договору про надання транспортних послуг автопідприємством ТОВ «ЮА ТРАНС», а виписані ТТН на постачання товару від ТОВ «Метпроект» не можна вважати належно оформленими, оскільки не має можливості дослідити фактичний час прибуття автомобіля для розвантаження, можливого простою, маси вантажу, який підлягав транспортуванню та ставлять під сумнів факт перевезення товару.

При вирішенні спору по суті, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За вимогами пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

ОСОБА_1 з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

ОСОБА_1 положень статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що для включення ДП "ХМТП" до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість достатніми підставами мають бути: придбання ним товарів (робіт, послуг); використання зазначених товарів, робіт та послуг у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням, належним чином оформлена первинна бухгалтерська документація.

Преамбула до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачає, що цей ОСОБА_2 визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства. Юридичний аспект вчинених господарських дій або подій не входять до складу поняття "господарська операція" (бухгалтерський чи економічний ефект).

ОСОБА_2 поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством (ч.1 ст.2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

ОСОБА_1 з вимогами ст. 4 цього Закону одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх суті, а не лише з урахуванням юридичної форми.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідачем, відповідно до акту перевірки та письмових заперечень, реальність господарських операцій між позивачем та контрагентом-постачальником заперечується з таких підстав. В ході перевірки встановлено оформлення ТТН не належним чином, а саме: ТТН №Р2 від 05.02.2015 року не містить інформації щодо довіреності, відповідно до якої отримано товар, що унеможливлює встановлення особи, яка отримала товар та є матеріально відповідальною особою також відсутні ПІБ та підпис бухгалтера (відповідальної особи вантажовідправника); ТТН №Р2 від 30.01.2015 року відсутня будь-яка інформація стосовно вантажно-розвантажувальних операцій. Таким чином, перевіркою встановлено, що документальне оформлення операцій з отримання товару від контрагента ТОВ «Метпроект» за лютий 2015 року в сумі ПДВ 23467,20 грн. позбавлене юридичної сили та є безпідставним, а тому відсутні підстави вважати правовідносини між позивачем та ТОВ «Метпроект» за лютий 2015 року реальними та враховувати їх вплив на податкову звітність.

Ознайомившись з актом перевірки суд зазначає, що перевіряючими не досліджувався факт здійснення господарських операцій між контрагентом-постачальником та позивачем, а висновки акту перевірки стосовно господарських операцій з ТОВ «Метпроект» побудовані на дослідженні двох товарно-транспортних накладних, та на відсутності у ДП «ХМТП» договору про надання транспортних послуг автопідприємством ТОВ «ЮА ТРАНС».

Позивач надав підтверджувальні документи щодо фактичного здійснення господарських операцій з наведеним контрагентом постачальником.

З наданої бухгалтерської документації вбачається, що між позивачем та контрагентом ТОВ «Метпроект» укладено договір поставки №170Р від 15 грудня 2014 року (а.с. 21-22), строк дії договору до 28 лютого 2015 року. Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобовязується поставити й передати у власність покупця товар (канати сталеві), а покупець зобовязується прийняти товар і оплатити його на умовах даного Договору. Оплата за виконані роботи здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Поставка товару здійснюється силами та за рахунок постачальника на склад покупця. Передача та прийом товару по кількості та якості передбачена п.п. 6.5,6.6 розділу 6 Договору.

В матеріалах справи містяться копії документів та матеріалів виданих та виписаних на підставі даного договору та за наслідками його виконання (а.с. 23-36). Сам факт здійснення господарських операцій з боку позивача ГУ ДФС у Херсонській області не перевірявся, а факт сплати за отримані послуги визнається сторонами та підтверджується копіями платіжних доручень наявних в матеріалах справи.

Отримання позивачем послуг від контрагента підтверджене наявними у матеріалах справи копіями первинних бухгалтерських документів.

Наявні докази дають підстави для висновку про реальність господарських взаємовідносин між ДП "ХМТП" та ТОВ «Метпроект» за лютий місяць 2015 року.

Щодо посилання податкового органу на неналежним чином оформлені ТТН, слід зазначити, що ТТН є транспортною документацією, яка підтверджує операції саме з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару. Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні (затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363) не встановлюють правил податкового обліку платника податків. Правила поширюються на власників автомобільного транспорту (перевізників), натомість, позивач не користувався послугами перевізників при придбанні товарів у ТОВ «Метпроект». До того ж, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Так, оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, недолік такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може бути єдиною підставою для невизнання права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 04.12.2014 року в справі №К/800/47657/14 та від 18.08.2015 року в справі №К/800/19833/15.

Така ж правова позиція висловлена і Міністерством доходів і зборів України в листі від 19 вересня 2013 року № 11569/6/99-99-22-01-03-15/1128.

Наведене дає підстави для висновку про помилковість позиції відповідача стосовно обовязку позивача мати у себе, укладений з ТОВ «ЮА ТРАНС», договір на перевезення.

В свою чергу, відповідачем не було доведено, що позивач та його контрагент при укладанні договору поставки №170Р від 15 грудня 2014 року мали умисел на його укладання з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства; намірів їх на ухилення від оподаткування, безтоварність операції, неможливість її вчинення в силу відсутності основних засобів, персоналу, тощо.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про не підтвердження в судовому процесі доводів ДПІ про те, що господарські операції між позивачем та його контрагентом були безтоварними та спрямованими на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Так, наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентом, факт яких підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 70 КАС України.

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідачем не надано суду доказів протиправності дій позивача, як і не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а доводи викладені в запереченнях на адміністративний позов спростовуються наявними в справі матеріалами.

ОСОБА_1 Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, тобто достовірні первинні документи. Для зясування обставин реальності вчинення господарської операції судам належить ретельно перевіряти доводи податкових органів про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або підтверджені іншими доказами.

Первинні фінансові та бухгалтерські документи, надані позивачем є достатніми для висновку про дійсне виконання господарських операцій з контрагентами, тобто такими, що дають право позивачу віднести відповідні суми до податкового кредиту.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про неправомірність дій відповідача.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 128, 158 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № від 21.12.2015 р. задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № № від 21.12.2015, яким ДП «Херсонський морський торговельний порт» збільшено суму грошового зобовязання по податку на прибуток в сумі 29333,75 грн. із них: за основним платежем 23467 грн., за штрафними санкціями 5866,75 грн.

Стягнути на користь Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1218,00 грн., шляхом безспірного списання коштів органами казначейської служби України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 8.3.3.