Справа № 808/9494/14
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року 17:18Справа № 808/9494/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі Бабаченко В.С.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представників відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2007»

про стягнення коштів за податковим боргом у розмірі 216 959 грн. 22 коп.,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2014 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2007» (далі відповідач) про стягнення коштів у сумі податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 216 959 грн. 22 коп.

Ухвалою суду від 25.12.2014 відкрито провадження в адміністративній справі №808/9494/14, справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що заборгованість виникла внаслідок несплати відповідачем грошового зобовязання, самостійно ним нарахованого відповідно до поданих податкових декларацій з податку на додану вартість та нарахованого контролюючим органом відповідно до податкового повідомлення - рішення. Твердження відповідача, що заборгованість нарахована без врахування поданої ним податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року, є необґрунтованим, оскільки податковою інспекцією зазначена декларація не була прийнята, а такі дії щодо не прийняття цієї декларації, відповідачем в судовому порядку не оскаржувались. Просить позов задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні з позовними вимогами не погодилися з підстав, зазначених у наданих письмових запереченнях на позов та додаткових письмових поясненнях. На обґрунтування заперечень зазначають, що позовні вимоги податкової інспекції у цій справі заявлені без урахування вищевказаної податкової декларації за серпень 2014 року, яка, як зазначає позивач, не була прийнята податковою. Проте постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.12.2014 по справі № 808/7907/14, крім іншого, встановлено, що податкова декларація ТОВ «Рада 2007» з податку на додану вартість за серпень 2014 року подана ТОВ «Рада 2007» до ДПІ, і якою зменшено суму податкового боргу з податку на додану вартість на суму 221 521 грн., вважається прийнятою. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Оцінивши представлені докази, заслухавши думку представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада 2007» () зареєстроване 12.06.2007 в органах реєстрації як юридична особа та є платником податків і зборів, передбачених чинним законодавством.

За результатами здійснення фінансово господарської діяльності, відповідачем були подані податкові декларації з податку на додану вартість за наступні періоди:

- за червень 2014 року, згідно якої сума ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду складає 138 грн.;

- за липень 2014 року, згідно якої сума ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду складає 62 грн.;

- за вересень 2014 року, згідно якої сума ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду складає 1 778 грн.

Разом сума ПДВ по деклараціях складає 1978 грн.

Також, відповідачем у липні 2014 року було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за березень 2014 року, згідно якого сума ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду складає 268 323 грн. та сума штрафу, нарахована платником самостійно у зв'язку з виправленням помилки, складає 8 050 грн.

Крім того, фахівцями контролюючого органу була проведена камеральна перевірка про несвоєчасне подання (неподання) податкової звітності з ПДВ за серпень 2014р., про що складено акт перевірки №171/15-03/35215798 від 22.10.2014. Перевіркою встановлені порушення відповідачем п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49, гл.2 розд.ІІ, пункту 294.1 ст.294 розд. ХІV Податкового кодексу України, а саме - відповідачем не подано податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року.

На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення рішення № від 28.10.2014, яким нараховані (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 170 грн.

Згідно наданого позивачем до позову особового рахунку, відповідачем самостійно сплачено у жовтні 2014 року 27 606,39 грн.

Відповідно до особового рахунку відповідача залишок по переплаті з податку на додану вартість станом на 18.07.2014 складає 41 579,47 грн.

У відповідності до пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України відповідачу нарахована пеня у розмірі 7624,08 грн.

Позивачем було сформовано податкову вимогу форми «Ю» №577-25 від 07.08.2014 на суму 241 101,12 грн., яка отримана відповідачем 11.08.2014.

Матеріалами справи також встановлено, що відповідачем було оскаржено податкове повідомлення рішення № від 28.10.2014, яким ТОВ «Рада 2007» збільшено суму грошового зобов'язання за штрафними санкціями в сумі 170 грн. за несвоєчасне подання податкової декларації за серпень 2014 року.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.12.2014 у справі №808/7907/14, залишеною без змін Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.06.2015, задоволено позов ТОВ «Рада 2007», визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення № від 28.10.2014.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.09.2015 у справі №8087907/14 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ДПІ Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя на вищевказані судові рішення.

Проаналізувавши норми законодавства, суд вважає, що у податкової інспекції Орджонікідзевського району м. Запоріжжя відсутні підстави для стягнення податкового боргу з податку на додану вартість з відповідача, з огляду на наступне.

Підпунктом 16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України встановлено обов'язок платника податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 54.1 ст.54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Разом з тим, абз. 1 п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги податкової інспекції у даній справі заявлені без урахування податкової декларації за серпень 2014 року, якою зменшено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 221 521 грн. та яка, як зазначає позивач, не була прийнята податковим органом.

Як зазначалося вище, фахівцями контролюючого органу була проведена камеральна перевірка про несвоєчасне подання (неподання) податкової звітності з ПДВ за серпень 2014р., про що складено акт перевірки №171/15-03/35215798 від 22.10.2014. Перевіркою встановлені порушення відповідачем п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49, гл.2 розд.ІІ, пункту 294.1 ст.294 розд. ХІV Податкового кодексу України, а саме відповідачем не подано податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року, у звязку з чим винесено податкове повідомлення рішення № від 28.10.2014, яким нараховані (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 170 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.12.2014 у справі №808/7907/14, залишеною без змін Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.06.2015, задоволено позов ТОВ «Рада 2007», визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення № від 28.10.2014.

Рішення судів вмотивовані наступним.

Згідно з п.49.1 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України, податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з п.49.20 статті 49 Податкового кодексу України якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Граничним строком для подання податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року є 22 вересня 2014 року.

Пункт 49.3 статті 49 Податкового кодексу України встановлює, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до приписів п.49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу.

Згідно з пп.49.11.1 п.49.11 статті 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

Підпункт 49.9.2 п. 49.9 статті 49 Податкового кодексу України містить застереження, відповідно до якого за умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу, податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Податкова декларація ТОВ «Рада 2007» з податку на додану вартість за серпень 2014 року подана до ДПІ засобами електронного зв'язку в електронній формі 15.09.2014, та була, згідно Квитанції №2, прийнята відповідачем без зауважень.

Судами встановлено, що останнім днем надання контролюючим органом письмового повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації позивача є 22.09.2014. Проте, така відмова надана лише 26.09.2014, у зв'язку з чим ДПІ було порушено встановлений нормами Податкового кодексу України строк для надання письмової відмови, а отже, відповідно до приписів 49.9.2 п.49.9 статті 49 Податкового кодексу України, така податкова декларація вважається прийнятою.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі вищевикладеного, оскільки податкове повідомлення рішення № від 28.10.2014, яким відповідачу збільшено суму грошового зобовязання за штрафними /фінансовими/ санкціями в сумі 170 гр. за неподання податкової декларації з ПДВ за серпень 2014 року грн., визнано протиправним та скасовано, суд вважає неправомірним неврахування податковою цієї декларації при визначенні суми позовних вимог.

Представник позивача зазначив у судовому засіданні, що відповідачем не були оскаржені дії щодо неприйняття податковим органом декларації за 2014 рік, а тому вона і не була врахована при нарахуванні податкового зобовязання з податку на додану вартість.

З цього приводу суд зазначає, що дійсно пунктом 49.12 статті 49 Податкового кодексу України передбачено право платника податків оскаржити рішення контролюючого органу про відмову у прийнятті податкової декларації після отримання відповідного рішення ДПІ, проте, як було встановлено судовими рішенням у справі №808/7907/14, такого повідомлення про відмову у прийнятті декларації за серпень 2014 року, з дотриманням вимог пункту 49.11. Податкового кодексу України ТОВ «Рада-2007» від ДПІ не надходило.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що підстави для нарахуванням та стягнення податкового боргу з відповідача у податкового органу в даному випадку відсутні.

Крім цього, відповідно до пп. 14.1.175. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.59.1. ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсиланню (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України.

Стягнення коштів платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України). Отже, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.

Разом з тим, відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

При цьому п.60.1.1 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Таким чином, надіслана платникові податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, є дійсною, а на податковий борг, що погашений - відкликаною.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем 07.08.2014 направлено на адресу ТОВ «Рада 2007» податкову вимогу №577-25 щодо сплати останнім 241 101,10 грн. податкового боргу.

Податковою декларацією з податку на додану вартість за серпень 2014 року, ТОВ «Рада 2007» зменшено суму податкового боргу з податку на додану вартість на суму 221 521 грн.

Платіжним дорученням № 860 від 17.10.2014 ТОВ «Рада 2007» сплачено 25 828, 39 грн., яким податковий борг погашено у повному обсязі.

Отже, у разі погашення платником податків податкового боргу, вказаного у податковій вимозі, така податкова вимога вважається відкликаною в день сплати відповідного податкового боргу, за умови відсутності на цю дату податкового боргу з будь-якого іншого податку.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158 - 163, 164, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Державній податковій інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2007» про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 216 959 грн. 22 коп. - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко