Справа № 802/3988/15-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3988/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сало П.І.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

27 січня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Гніванський кар'єр" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства "Гніванський кар'єр" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

ВАТ "Гніванський кар'єр" звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним і скасування наказу Державної служби геології та надр України № 299 від 24.09.2015 року в частині проведення планової перевірки ВАТ "Гніванський кар'єр". Позовні вимоги мотивовано тим, що 24.09.2015 року Держгеонадра було винесено наказ №299, на підставі якого 23.11.2015 року начальником Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України видано направлення № 846-14/06 на проведення планової перевірки у ВАТ "Гніванський кар'єр" з питань дотримання товариством вимог законодавства у сфері надрокористування. Вважаючи наказ безпідставним і неправомірним, просили його скасувати в частині проведення планової перевірки ВАТ "Гніванський кар'єр".

Відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 14.12.2015 року у задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись при цьому на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судове засідання представники сторін не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Крім того, направив на адресу суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, з яких вбачається, що позивач апеляційну скаргу не визнає у повному обсязі, проти її задоволення заперечує, вважаючи рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції -без змін.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про його дату, час і місце, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обов'язковою, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у справі матеріалами. При цьому, згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, ВАТ "Гніванський кар'єр" заснований за рішенням державної корпорації "Укрбудматеріали" від 19.05.1994 року № 97 та є надрокористувачем.

24.09.2015 року відповідно до пп. 18 п. 4, пп. 1 п. 6 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2015 року № 391, п. 11 Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2014 року № 1294, наказу Державної служби геології та надр України від 18.09.2015 року № 288 "Про затвердження Плану проведення перевірок надрокористувачів у IV кварталі 2015 року", Державною службою геологією та надр України прийнято наказ "Про проведення планових перевірок у надрокористувачів у IV кварталі 2015 року", яким затверджено перелік надрокористувачів, щодо яких буде здійснюватись державний геологічний контроль у IV кварталі 2015 року згідно з предметом перевірки, визначеним пунктом 4 Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2011 року № 1294. До вказаного переліку надрокористувачів включено і ВАТ "Гніванський кар'єр" (а.с. 5).

На виконання вищезазначеного наказу 23.11.2015 року начальником Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України видано направлення № 846-14/06 на проведення планової перевірки ВАТ "Гніванський кар'єр" з питань дотримання товариством вимог законодавства у сфері надрокористування у строк з 23 по 27 листопада 2015 року (а.с. 6).

Не погоджуючись з рішенням відповідача про проведення планової перевірки у ВАТ "Гніванський кар'єр", позивач оскаржив його в судовому порядку.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд першої інстанції керувався тим, що згідно з п. 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2015 року № 391, Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Механізм проведення державного геологічного контролю з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 14.12.2011 року (далі - Порядок).

Пунктом 5 Порядку передбачено, що державний геологічний контроль здійснюється шляхом проведення органами державного геологічного контролю планових і позапланових перевірок надрокористувачів.

Планові перевірки надрокористувачів проводяться відповідно до квартального плану проведення перевірок, який затверджується Держгеонадрами до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому (п. 6 Порядку).

З 01.01.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року № 76-VIII. Пунктом 8 Прикінцевих положень цього Закону визначено, що перевірки підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня-червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Таким чином, на період з січня по червень 2015 року поширювалось обмеження щодо проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами, зокрема й Державною службою геології та надр України. Однак суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки дія вищевказаного мораторію закінчилась, починаючи з 01.07.2015 року проведення заходів державного геологічного контролю у загальному порядку відновилось. Відтак, прийняття відповідачем наказу № 299 від 24.09.2015 року "Про проведення планових перевірок у надрокористувачів у IV кварталі 2015 року" в частині проведення планової перевірки ВАТ "Гніванський кар'єр" узгоджується з положеннями чинного законодавства. Колегія суддів вважає такий висновок суду передчасним і помилковим, зважаючи на таке.

Згідно вимог п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року № 71-VІІІ, у 2015-2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи-підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Колегія суддів зазначає, що застосоване у пункті 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28 грудня 2014 року поняття «контролюючі органи» стосується усіх контролюючих органів, тобто органів, які здійснюють державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, згідно із Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України № 391/2011 від 06 квітня 2011 року, державна служба геології та надр України (Держгеонадра України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 408 від 13 серпня 2014 року «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами», що є чинною на момент вирішення спору, затверджено Перелік державних інспекцій та інших контролюючих органів, яким надаватиметься дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців, до яких, зокрема належить Держгеонадра України.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що Держгеонадра України належить до переліку контролюючих органів, які мають право на проведення перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за виключенням випадків, передбачених пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28 грудня 2014 року. Аналогічна правова позиція була підтримана в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 04.01.2016 року у справі №826/17157/15 в даній категорії справ.

З матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що обсяг доходу позивача за попередній календарний рік не перевищує до 20 мільйонів гривень (а.с. 40), а також не відноситься до категорій суб'єктів господарювання, на яких не поширюється дія п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року № 71-VІІІ.

Доказів наявності інших обставин, які надають право відповідачу провести перевірку ВАТ "Гніванський кар'єр ", без отримання дозволу Кабінету Міністрів України (за заявкою позивача щодо його перевірки, рішення суду про проведення перевірки або відповідне рішення щодо проведення перевірки підприємства згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України) відповідач до суду не надав.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач як суб'єкт владних повноважень в ході судового розгляду не довів обґрунтованість своїх висновків і правомірності прийнятих на їх підставі рішень.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи порушення судом першої інстанції норм права та невідповідність висновків суду обставинам справи, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови, якою адміністративний позов необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Відтак, на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги (а.с. 2, 65).

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Гніванський кар'єр" задовольнити повністю.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Відкрите акціонерне товариство "Гніванський кар'єр" до Державна служба геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України № 299 від 24.09.2015 року "Про проведення планових перевірок у надрокористувачів у IV кварталі 2015 року" в частині проведення планової перевірки ВАТ "Гніванський кар'єр".

Присудити на користь Відкритого акціонерного товариства "Гніванський кар'єр" () з Державної служби геології та надр України () за рахунок її бюджетних асигнувань понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 557, 80 грн.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Совгира Д. І. Курко О. П.