Справа № 686/24312/15-а
Суддя: Мороз В. О.
Дата ухвалення: 2016-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

22 січня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Пятницької Н.О.,

представника третьої особи Греснюк В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому Хмельницькій області, третя особа - ПАТ «Поділля-Плюс», про зобов'язання суб'єкта владних повноважень до вчинення певних дій, -

встановив:

10 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому, третя особа - ПАТ «Поділля-Плюс», про зобов'язання суб'єкта владних повноважень до вчинення певних дій. Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що 06.10.2015 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», проте йому відповідачем було відмовлено в призначені пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку з відсутністю серед поданих ним документів довідки уточнюючої пільговий характер роботи на посаді водія (міського пасажирського транспорту) автобуса у Хмельницькому АТП 22021 та у Хмельницькому АТП 16827 в загальному за 19 років 3 місяці 6 днів. Позивач вважає таку відмову неправомірною, оскільки є інші докази наявності цього пільгового стажу, в тому числі і протокол № 52 засідання комісії Хмельницького ВАТ «Поділля-Плюс» від 20.02.2003 року, акт Хмельницького ВАТ «Поділля-Плюс» від 20.02.2003 року та пояснення свідків, а його вини у відсутності вищевказаної довідки немає.

У зв'язку з наведеним, позивач просить суд зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому призначити йому з 06.10.2015 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. і ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, вказавши, що в діях Управління відсутні будь-які порушення закону, а тому відмова у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах є обґрунтованою та правомірною.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював в ПАТ «Поділля-Плюс» (колишньому ВАТ «Поділля-Плюс», АТП 22021, АТП 16827) з 09.11.1981 року по 20.08.1994 року, та з 01.12.1994 року по 10.08.2001 року.

Так з 09.11.1981 року позивач працював слюсарем 3-го розряду, з 25.02.1982 року до 24.03.1982 року працював водієм вантажного автомобіля, з 25.03.1982 року до 30.09.1989 року працював водієм на автобусі в автоколоні № 2, з 01.10.1989 року до 20.08.1994 року водієм на автобусі в автоколоні № 6, з 01.12.1994 року до 31.12.1996 року в автоколоні № 2, з 01.01.1997 року в автоколоні №1, що підтверджується копією трудової книжки позивача та особової картки із доданими наказами та заявами.

06.10.2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах, оскільки у нього наявний пільговий стаж 19 років 3 місяці 6 днів, на що отримав відмову у зв'язку з відсутністю відомостей про те, що позивач здійснював пасажирські перевезення саме на міських маршрутах.

На думку позивача таке рішення позивача є незаконним тому, що він здійснював пасажирські перевезення та його пільговий стаж становить 19 років 3 місяці 6 днів, а отже наявні підстави для призначення пенсії на пільгових умовах, що стало причиною звернення до суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. «з» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. п. 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 11 Порядку для підтвердження стажу роботи заявник подає до органу ПФУ за місцем свого проживання ряд документів, перелік яких визначений цим пунктом, в тому числі: заяву про підтвердження стажу роботи, довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, або інші документи, що підтверджують факт припинення юридичної особи (в тому числі архівні); трудову книжку; документи, видані архівними установами (довідку про заробітну плату, копії документів для проведення атестації робочих місць, копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати). У разі необхідності, заявник може подавати і інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Згідно копії трудової книжки позивач дійсно працював водієм в період з 25.03.1982 року по 20.08.1994 року та з 01.12.1994 року по 10.08.2001 року, при тому що загальний трудовий стаж розпочався ще з 13.11.1978 року.

З аналізу норм чинного законодавства можна зробити висновок про те, що до пільгового стажу зараховується період роботи водієм саме міського пасажирського транспорту.

14.08.2014 року відбулось засідання комісії Хмельницького ПАТ «Поділля-Плюс» з дослідження матеріалів та наявності підстав нарахування стажу роботи на пільгову пенсію водіїв автобусів на пасажирських перевезеннях.

Комісією також досліджено інші документи, що підтверджують трудовий стаж ОСОБА_1, а саме: карточку особистого обліку Ф.Т-2., типовий договір про повну матеріальну відповідальність, заява від 25.03.1982 р., заява від 18.04.1994 р., наказ № 55-К від 19.04.1994 р., заява від 09.08.1994 р., наказ №109-К від 30.12.1996р., заяву від 11.07.2001 р. У досліджених матеріалах немає відомостей про те, що водій ОСОБА_1 здійснював пасажирські перевезення на міських маршрутах.

В досліджених матеріалах ОСОБА_1 немає відомостей про те, що водій ОСОБА_1 здійснював пасажирські перевезення на міських маршрутах, а тому немає підстав для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах. За результатами роботи комісії було складено Акт від 14.08.2014 року та Протокол № 6 від 14.08.2014 року, якими було скасовано раніше видані ОСОБА_1 протокол № 52 засідання комісії Хмельницького ВАТ «Поділля-Плюс» з нарахування стажу роботи на пільгову пенсію водію автобуса на міських пасажирських перевезеннях від 20.02.2003 року та акт від 20.02.2003 року як такі, що не відповідають дійсності та видані безпідставно тому являються недійсними.

Також, відповідно записів у особовій карточці позивача він працював в АТП, яка включала в себе 1-шу автоколону, 2-гу автоколону та 6-ту автоколону. З 25.03.1982 року до 30.09.1989 року позивач працював в автоколоні № 2, з 01.10.1989 року до 20.08.1994 року в автоколоні № 6, з 01.12.1994 року до 31.12.1996 року в автоколоні № 2. З 01.01.1997 року - в автоколоні № 1, яка взагалі не займалась міськими перевезеннями, а водії 2 та 6 автоколон здійснювали приміські, міські, міжміські перевезення та перевезення по замовленнях.

В лицьовому рахунку із зарплати водія ОСОБА_1, наказах № 53-К від 25.03.1982 року, № 116-К від 19.08.1994 року, №171-К від 28.11.1994 року та № 47-К від 09.08.2001 року не вказано, що він працював водієм міського пасажирського транспорту. В особовій карточці форми Т-2 позивача також не зазначено про міські пасажирські перевезення.

З усіма записами в вище вказаній особовій картці позивач ознайомлений, про що свідчать його підписи в ній.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які уточнюючі відомості що підтвердили б те, що позивач був водієм саме міського пасажирського транспорту.

Таким чином, твердження позивача ОСОБА_1 про те, що його стаж підтверджується відповідними документами (протоколом № 52 засідання комісії Хмельницького ВАТ «Поділля-Плюс» з нарахування стажу роботи на пільгову пенсію водію автобуса на міських пасажирських перевезеннях від 20.02.2003 року та актом від 20.02.2003 року) є безпідставним, оскільки вони відповідно до акту затвердженим головою правління ПАТ «Поділля-Плюс» від 14.08.2014 року визнані недійсними.

Оскільки, згідно з матеріалами справи, первинні документи, що підтверджують факт роботи позивача на даному підприємстві наявні, однак у жодному з них не зазначено, що позивач працював водієм саме міського пасажирського транспорту у спірні періоди, а тому відповідного стажу позивача не достатньо для призначення пенсії на пільгових умовах.

Також, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які підтвердили факт роботи позивача водієм саме міського пасажирського транспорту

Так, звертаючись з даним позовом до суду позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що відповідно до п. 17 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12.08.1993 року № 637, діючого на час спірних правовідносин, за відсутності документів про наявний стаж: роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж: роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній систем. Відповідно до п. 18 Порядку за відсутності документів про наявний стаж: роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж: ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі в колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу та час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Проте враховуючи, що матеріали справи містять достатні документи (первинні) про наявний стаж роботи позивача, тому правові підстави для встановлення стажу позивача згідно показів свідків - відсутні.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В зв'язку з цим суд приходить до висновку, що посилання відповідача на правомірність його дій щодо відмови позивачу у зарахуванні спірних періодів роботи до пільгового стажу та у призначенні йому пенсії на пільгових умовах згідно п. «з» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тоді як показання свідків не є тими належними доказами, які підтверджують право позивача на пільгову пенсію, оскільки в трудовій книжці відсутні записи щодо пільгового характеру роботи за спірний період, а жодним іншим документом не підтверджено виконання позивачем роботи, що дає право на пільгову пенсію.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до об'єктивного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 71, 86, 158 - 160 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому Хмельницькій області, третя особа - ПАТ «Поділля-Плюс», про зобов'язання призначення пенсії на пільгових умовах, відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: