Справа № 2-а-4554/11
Суддя: Димашок В. П.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4554/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2011 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі

Головуючого судді Димашка В.П.

За участі секретаря Гайової Г.Ф.

Представника позивача ОСОБА_1ОСОБА_2

Представника відповідача ОСОБА_3 міської ОСОБА_4

Представників третьої особи ПП „ТорговицяОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради народних депутатів, третя особа ПП „Торговиця про визнання нечинним рішення ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 23.04.2007 року № 508-16/2007.

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом в якому просив визнати нечинним рішення ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 23.04.2007 року № 508-16/2007 року в частині скасування п. 6-б рішення міської ради №274 від 02.08.1993 року „Про виділення земельних ділянок підприємствам і організаціям міста в частині виділення ПП „Торговиця земельної ділянки для спорудження 4-х квартирного будинку

Вимоги мотивував тим, що він працював на ПП „ Торговиця" з 31.04.1994 року по 01.01.2008 року, про що свідчить довідка, видана засновником ПП „ Торговиця" ОСОБА_5 02.08.2008 року.

Згідно рішення ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 02.08.1993 року № 274, за рахунок земель запасу, виділено земельну ділянку по вул. Героїв УПА, 18 в м. Коломия загальною площею 0,24 га підприємству „ Торговиця" згідно діючих норм під типовий чотирьохквартирний будинок.

На виконання вищевказаного рішення, підприємством „Торговиця" у 1994 році було виготовлено проектно - техничну документацію та містобудівний паспорт. Отриманий акт відведення земельної ділянки і визначення червоних ліній в натурі завірений начальником відділу земельних ресурсів Дмитруком 28.11.1994 року. Відповідно було виготовлено схему розміщення земельної ділянки, зроблено характеристику земельної ділянки.

Згідно Статуту підприємства „ Торговиця" ( п.8.1 „про долеву участь в загальній власності на майно підприємства") йому, як працівнику підприємства, був наданий дозвіл та необхідна документація на будівництво будинку по проекту індивідуально зблокованих чотирьох житлових будинків.

23.04.2007 року ОСОБА_3 міська рада ухвалила рішення № 508 - 16/2007 „Про втрату чинності попереднього рішення про виділення земельної ділянки від 02.08.1993 року за № 274 підприємству „ Торговиця".

Згідно рішення ОСОБА_3 міської ради № 274 від 02.08.1993 року дану земельну ділянку виділено підприємству „Торговиця„ для будівництва типового чотирьохквартирного будинку.

Згідно розпорядження засновника ПП „Торговиця „ йому надано дозвіл на будівництво свого блоку будинку, його дольова участь - 25 %. В дане будівництво протягом 10 років він вклав кошти, які є для нього значними витратами.

На даний час ним збудовано фундамент будинку та придбано будівельні матеріали для подальшого будівництва.

Фактично даним рішенням ОСОБА_3 міська рада позбавила його права власності на його незакінчене будовою будинковолодіння, яке знаходиться на земельній ділянці, яку було виділене для забудови підприємству „ Торговиця".

Крім того, хоча він є зацікавленою особою, дане питання обговорювалось без нього, та про ухвалене рішення його повідомлено не було.

Вважає, що рішення № 508 - 16/2007 від 23.04.2007 року порушує його права, як землекористувача, які передбачені ст.95 Земельного Кодексу України та, як наслідок, не відповідає чинному законодавству.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 вказав права ОСОБА_1 порушені. Рішенням ОСОБА_3 міської ради було надано не ОСОБА_1, а ПП Торговиця земельну ділянку. ОСОБА_1 з заробітної плат оплачував всі роботи які проводилися на земельній ділянці, будівництво фундаменту, підведення комунікацій. Це відбувалося на підставі розпорядження (а/с 6) Було виділено дольовиків. Всі документи на будівництво були готові. У ПП «Торговиця» була крадіжка і тому збереглася тільки схема розміщення земельної ділянки, схема виділення земельної ділянки, містобудівний паспорт, договір про винесення сміття. У ПП «Торговиця» на земельну ділянку, є правовстановлюючий документ - це рішення №274 від 02.08.1993 року.

Представник відповідача заперечила проти задоволення позову та вказала, що оспорюване рішення прийняте на підставі ст. 26, Закону України «Про місцеве самоврядування», та ст. 12 Земельного Кодексу України. Відповідно до ст. 6 КАС України може звернутися особа, права якої порушено, вважає, що права ОСОБА_1 не порушено, оскільки земельну ділянку виділено ПП Торговиця. Рішення ОСОБА_3 міської ради про виділення земельної ділянки ПП «Торговиця» для спорудження 4-х квартирного будинку не є правовстановлюючим документом, а тільки підставою, для виготовлення державного акту на підставі ст. 22 Земельного Кодексу України в редакції 1991 року та 125, 126 Земельного Кодексу України на даний час. Рішення дало право виготовляти документи. Особа мала виготовити проект відведення, однак його виготовлено не було, оскільки ніхто не звертався. Ст. 19 Земельного Кодексу України в редакції 1991 року. А тому право на користування земельною ділянкою не виникло. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення меж в натурі заборонено, ст. 22 Земельного Кодексу України в редакції 91 року, та ст. 125 в редакції 1992 року. А тому оскільки у ПП Торговиця не виникло права власності чи користування земельною ділянкою і не надавався дозвіл на початок проведення будівельних робіт право власності не виникло.

У 1993 році діяли ДБН України і ними передбачалося що таке дозвіл на будівництво. Дозвіл на будівництво видається інспекціями ДАБК, куди необхідно подати документи і в тому числі документ підтверджуючий право на земельну ділянку.

Згідно ст. 12 Земельного Кодексу ОСОБА_3 міська рада має право розпоряджатися землями.

Право позивача не порушено, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради не звертався, і йому не відмовляли.

Дозвіл на початок виконання будівельних робіт надається тільки ДАБК а не підприємством «Торговиця», а тому наданий дозвіл (а/с 7) не відповідає вимогам закону. Жодний документ що є в матеріалах справи не є підставою для задоволення позову.

Представник третьої особи ПП «Торговиця» ОСОБА_5 вказав, що тільки суд, а не міська рада мав право скасувати рішення і просив позов задовольнити.

Представники третьої особи ОСОБА_6 просив задовольнити позов і вказав, що всі документи ОСОБА_3 міській раді було надано. ПП «Торговиця» не повідомлялося, яких документів немає. Жодного контролю не було, не питалися чи є документи.

Заслухавши пояснення представників позивача, та відповідача, третьої особи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що рішенням ОСОБА_3 міської ради № №508-16/2007 від 23.04.2007 року було вирішено, що у звязку з не виготовленням в установленому порядку документів на право користування земельною ділянкою по вул. Героїв УПА вважати таким, що втратив чинність пункт 6-6 рішення міської ради № 274 від 02.08.1993 року "Про виділення земельних ділянок підприємствам і організаціям міста" в частині виділення МП "Торговиця" земельної ділянки для спорудження 4 квартирного будинку.

Суд вважає, що ОСОБА_3 міська рада визнаючи таким, що втратило чинність прийняте нею рішення діяла в межах діючих законів України та наданих їй повноважень, а саме ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», згідно якої міська рада вирішує відповідно до закону питання регулювання земельних відносин, та ст. 12 Земельного Кодексу України, яка визначає повноваження місцевих рад у галузі земельних відносин. Крім того право органу місцевого самоврядування змінити чи скасувати прийнятий правовий акт підтверджено рішенням Конституційного суду №7-рп/2009 від 16.04.2009 року.

Пункт 6-6 рішення міської ради № 274 від 02.08.1993 року "Про виділення земельних ділянок підприємствам і організаціям міста" в частині виділення МП "Торговиця" земельної ділянки для спорудження 4 квартирного будинку не надавав МП "Торговиця" та позивачу право на отримання земельної ділянки у користування. На час прийняття вказаного рішення діяв Земельний Кодекс України в редакції 1991 року, відповідно до ст. 19 якого надання у користування земельних ділянок здійснювалося за проектами відведення. Заінтересовані в одержанні земельних ділянок повинні були звернутися з відповідним клопотанням до місцевої Ради народних депутатів, яка має право надати земельні ділянки. До клопотання додавалися копія генерального плану будівництва або інші графічні матеріали, що обґрунтовують розмір намічуваної для відведення площі, титульний список або довідка про фінансування будівництва, проект рекульвації земель, інші матеріали. Відповідна місцева Рада народних депутатів розглядала клопотання у строк не більше місяця, давала дозвіл на складання проекту відведення земельних ділянок, який після виготовлення подавався до місцевої Ради народних депутатів, яка розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймала рішення про надання земель.

Вищевказаний порядок отримання земельної ділянки у користування чи у власність не був дотриманий ПП "Торговиця", жодних дій щодо оформлення права власності чи права користування на земельну ділянку не вчинялося на протязі більше як 13 років, хоча п. 10 рішення міської ради № 274 від 02.08.1993 року "Про виділення земельних ділянок підприємствам і організаціям міста" було зобовязано подати на затвердження в установленому порядку необхідну проектно-технічну документацію.

Відповідно до ст. 22 Земельного Кодексу України в редакції 1991 року право власності на землю або право користування земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі і одержання документа, що посвідчує це право.

Приступити до використання земельної ділянки в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж земельної ділянки в натурі і одержання документа, що посвідчує право власності на землю або право користування земельною ділянкою забороняється. Згідно ст. 125 Земельного Кодексу України право власності та право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі на місцевості, одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку та право постійного користування є державний акт, а право оренди оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Що стосується твердження позивача про те, що згідно розпорядження засновника ПП "Торговиця" йому надано дозвіл на будівництво свого блоку будинку а/с 6 в яке протягом 10 років позивач вкладав кошти, про що відсутні докази в адміністративній справі, то слід зазначити, що відповідно до ДБН України А. 1.2-93 "Порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт", затверджених наказом Держбуду України від 10.08.1993 року № 136, які діяли на момент виникнення правовідносин, дозвіл на будівництво є юридичним документом, що посвідчує право забудовника та генпідрядника на виконання будівельних робіт, їх фінансування, підключення об'єкту будівництва до інженерних мереж, видачу ордерів на земляні роботи. Дані дозволи видавалися органами державного архітектурно-будівельного контролю України. Виконання будівельних робіт без одержання дозволу вважається самовільним і тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.

Як вбачається з ДБН А. 1.2-93 засновник ПП "Торговиця" не уповноважений видавати дозволи на будівництво, а тому такий документ не надавав право позивачу розпочати будівництво будинку.

На підставі наведеного суд вважає, що оскаржуваним рішенням не порушено законних прав та свобод позивача, оскільки він в установленому законом порядку не набув права на використання земельної ділянки, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради народних депутатів, третя особа ПП „Торговиця про визнання нечинним рішення ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 23.04.2007 року № 508-16/2007 року в частині скасування п. 6-б рішення міської ради №274 від 02.08.1993 року „Про виділення земельних ділянок підприємствам і організаціям міста в частині виділення ПП „Торговиця земельної ділянки для спорудження 4-х квартирного будинку - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського Апеляційного Адміністративного суду через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до Львівського Апеляційного Адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження.

Суддя Димашок В. П.