Справа № 2а/0470/1047/12
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року м. Київ К/9991/38108/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.
Ліпського Д.В.
розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2012 року,

встановив:

В січні 2012 року ОСОБА_4 пред'явила позов до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська (далі - управління ПФУ) про визнання дій протиправними та зобов'язання виплатити грошову допомогу в розмірі 10 посадових окладів при виході на пенсію як державному службовцю.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2012 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі управління ПФУ, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає про відсутність підстав для виплати позивачу вихідної допомоги в розмірі 10 посадових окладів, оскільки її було звільнено з посади державного службовця за пунктом 2 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров'я, а не у зв'язку з виходом на пенсію.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що наказом начальника Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська від 26.09.2011 р. № 86-0 ОСОБА_4 звільнено з посади головного спеціаліста відділу з призначення пенсій за конкурсом на підставі пункту 2 статті 40 КЗпП за станом здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи.

На час звільнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею пенсійного віку (55 років) залишилось 3 місяці 4 дні, стаж державної служби становив понад 10 років. З 27 вересня 2011 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Листом від 02.12.2011 р. № 17434/10-40 управління ПФУ повідомило позивача, що вона не має права на отримання грошової допомоги в розмірі 10 посадових окладів, передбаченої статтею 37 Закону України "Про державну службу", оскільки її звільнення відбулося за пунктом 2 статті 40 КЗпП, а не у зв'язку з виходом на пенсію.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України від 16.12.1993 р. № 3723-XII "Про державну службу" (тут і далі в редакції станом на вересень 2011 року, чинній на час звільнення позивача) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Згідно зі статтею 26 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції станом на вересень 2011 року) пенсійний вік для жінок становив 55 років.

Водночас у статті 21 Закону України від 16.12.1993 р. № 3721-XII "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" (в редакції станом на вересень 2011 року) були передбачено випадки, коли пенсійний вік для визначеного в ній кола осіб, зокрема державних службовців, знижено на півтора року порівняно із загальновстановленим.

Державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів (частина тринадцята статті 37 Закону України "Про державну службу").

Таким чином, грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів виплачується державному службовцю за умов виходу на пенсію з посади державного службовця та наявності страхового стажу, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років. Жодних додаткових умов для виплати грошової допомоги державному службовцю у разі виходу його на пенсію в частині тринадцятій статті 37 зазначеного Закону не встановлено.

У рішенні від 26 листопада 2013 року № 11-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що грошова допомога, передбачена частиною тринадцятою статті 37 Закону України "Про державну службу", має разовий характер. Право на її одержання пов'язане з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця та припиненням цієї роботи у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця. Тому розірвання трудового договору з державним службовцем з підстав, визначених у пункті 2 частини першої статті 40 КЗпП (зокрема, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи), не може нівелювати право державного службовця на отримання зазначеної грошової допомоги за умови наявності стажу державної служби не менше 10 років.

Виходячи з цього, Конституційний Суд України роз'яснив, що в аспекті конституційного звернення положення частини тринадцятої статті 37 Закону України "Про державну службу" в системному зв'язку з положеннями пункту 2 частини першої, частини другої статті 40 Кодексу законів про працю України, статті 21 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" необхідно розуміти так, що у разі дострокового виходу на пенсію державного службовця з посади в органах державної влади відповідно до чинного законодавства державний службовець за наявності стажу державної служби не менше 10 років і страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, яке не пов'язане з досягненням пенсійного віку, визначеного в частині першій статті 37 Закону України "Про державну службу".

З огляду на викладене суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що позивач має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до частини тринадцятої статті 37 Закону України "Про державну службу".

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалено з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Ліпський Д.В.