Справа № 2518/2-а-5486/11
Суддя: Шляхов В. І.
Дата ухвалення: 2011-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2518/2-а-5486/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2011 року в смт. Ріпки суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Шляхов В. І., розглянувши у скороченому провадженні справу за адмінстративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі, про визнання дій незаконними, стягнення коштів -

встановив:

Звернувшись до суду з адміністративним позовом до відповідача, позивач вказує, що визнаний дитиною війни та згідно зі ст. 6 Закону України від 18.11.2004 року № 2195-ІV (далі Закон № 2195) Про соціальний захист дітей війни має право на щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Всупереч рішенню Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 відповідач обмежує його в державній соціальній допомозі, тому просив такі дії управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі визнати незаконними та стягти з відповідача заборгованість з 01.01.2009 року по день звернення до суду.

Ухвалою судді в межах шестимісячного строку звернення до суду за вимогами відкрите скорочене провадження про що належним чином повідомлено відповідача, який заперечень не надав. Відповідно до вимог ч.4 ст. 1832 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивенням доводів адміністративного позову, інших матеріалів справи, були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач народився 02.07.1941 року і є громадянином України. Відповідно до статей 1, 6, 7 Закону № 2195 він має право на виплату підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком, яка виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідач не здійснює виплату позивачеві зазначеної доплати у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, оскільки, як вбачається з матеріалів справи вважає правомірним проведення виплат згідно відповідної постанови КМ України. Разом з тим суд враховує, що Законом України Про Державний бюджет на 2008 рікта про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивід 28.12.2007 року № 107 внесено зміни в ст. 6 Закону № 2195 та з 01.01.2007 року підвищення дітям війни виплачувалося відповідно до ст. 6 Закону № 2195, викладеній в редакції Закону №107.

Зазначене положення Закону № 107 визнано рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 неконституційним. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або окремі їх положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22.05.2008 року стаття 6 Закону № 2195 була поновлена в попередній редакції, яка діє й на час розгляду справи судом, отже позивачу підвищення до пенсії в розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 не може виплачуватися.

Зазначене є підставою для визнання права позивача на виплату відповідачем підвищення до пенсії в розмірі встановленому статтею 6 Закону № 2195 - 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком, для визначення розміру якої підлягає застосуванню абзац 1 ч. 1 ст. 28 ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, який передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлений в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що визначється бюджетним та спеціальним законодавством, адже іншими Законами мінімальний розмір пенсії за віком не визначено. Оскільки позивач просив про захист його права шляхом стягнення недоотриманих коштів, належить з метою повного захисту прав позивача вийти за межі вимог і захистити права позивача шляхом зобовязання відповідача вчинити певні дії, та в звязку з цим задовольнити позов частково.

Постанову належить звернути в негайне виконання, судові витрати відсутні.

Керуючись статтями 11, 49, 51, 158-163, 1832, 186 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області по виплаті позивачеві підвищення до пенсії в розмірі меншому ніж встановлений ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, - неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області провести нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_1, відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнив розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком щомісяця, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннярозмір якої дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, визначеному ст. 52 Закону України Про Державний бюджет на 2010 рік, ст. 21 Закону України Про Державний бюджет на 2011 рік, з 20 серпня 2010 року по 19 лютого 2011 року та забезпечити відповідні виплати за відрахуванням вже виплачених сум за вказаний період.

В задоволенні решти вимог відмовити за безпідставністю, судові витрати відсутні.

Управлінню Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області постанову належить виконати негайно.

Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 КАС України.

Суддя В. І. Шляхов