Справа № 334/10735/15-а
Суддя: Лисенко Л. І.
Дата ухвалення: 2015-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 29.12.2015
Провадження № 2-а/334/265/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Лисенко Л.І.,

при секретарі - Матвієнко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання дій противоправними та зобовязання вчинити певні дії, вказавши, що вона перебуває на обліку в УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком з 1.04.2012 року згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». 24.11.2015 року вона звернулася до УПФ України в Ленінському районі м.Запоріжжя із заявою про поновлення виплати пенсії з 1.04.2015 року, але їй було відмовлено з посиланням на Закон України від 02.03.2015 року № 213-VIII. 30.11.2015 року позивачка отримала відмову.

Просить суд визнати протиправними дії Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя щодо призупинення виплати пенсії за віком з 01.04.2015 року, зобовязати управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Запоріжжя поновити виплату пенсії за віком відповідно.

Представник УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя проти позову заперечує.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши надані сторонами докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді голови Ленінського районного суду м.Запоріжжя та перебуває на обліку в УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя і отримує пенсію за віком з 1.04.2012 року згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що підтверджується копією протоколу №3155 від 03.04.2012 року про призначення пенсії (а.с. ). З 01.04.2015 року Пенсійний фонд України в Ленінському районі м.Запоріжжя припинив виплату пенсії за віком, посилаючись на Закон України від 02.03.2015 року № 213-VIII.

ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з проханням поновити неправомірно призупинену виплату пенсії, але отримала відмову 30.11.2012 року. (а.с. ).

Не погоджуючись з цим рішенням відповідача, звернулася до суду за захистом своїх прав.

Суд вважає дії Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо призупинення виплати позивачці пенсії за віком з 01.04.2015 року протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси, з огляду на наступне.

Відповідно до ЗУ "Про судоустрій і статус суддів (Частина четверта статті 141 в редакції Закону № 213-VIII від 02.03.2015 ) Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), у період роботи на посадах, які дають право на призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до цієї статті або право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", щомісячне довічне грошове утримання, призначене відповідно до цієї статті, не виплачується;

З 01 січня 2016 року виплата щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до цієї статті, на період роботи на посадах, які дають право на його призначення або право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", припиняється. На цей період призначається і виплачується пенсія відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

В законодавстві України є такі поняття як «пенсія» та «щомісячне довічне грошове утримання». «Щомісячне довічне грошове утримання» і «пенсія» є засобами соціального забезпечення , але не тотожними поняттями.

Оскільки позивачці призначалася пенсія за віком на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в загальному порядку, а не щомісячне грошове утримання на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів», то призупинення виплати їй пенсії за віком є необґрунтованим та таким, що порушує її права.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-1У, ( у редакції чинній з 1.04.2015р) «тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи…на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього закону, не виплачуються».

Піддаючи аналізу вищевикладені норми Законів, суд приходить до висновку, що не підлягають виплаті пенсії, призначені у період роботи осіб на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України… «Про судоустрій і статус суддів». А позивачці, як встановлено судом, у 2012 році було призначено пенсію за віком на загальних підставах, у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказаний у п.5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» ЗУ №213 закон щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у звязку із чим, з вказаної дати втратили чинність, зокрема норми Закону України «Про державну службу» та ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» щодо пенсійного забезпечення і, відповідно пенсії/щомісячне грошове утримання за цими законами не призначаються. З 1 червня 2015 року посада на якій працювала позивачка не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» у звязку із чим передбачені ч.1ст.47,54 Закону 1058 підстави для невиплати пенсії, призначеної відповідно до цього Закону відпали і на теперішній час перешкоди для виплати пенсії відсутні.

18.11.2015 року позивачку відраховано зі складу Ленінського районного суду м.Запоріжжя у звязку із звільненням з посади судді відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів». З 19.11.2015 року розпорядженням № 185768 віл 24.11.2015 року ОСОБА_1 поновлено виплату пенсій. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, зобовязати УПФ України у Ленінському районі нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 1.04.2015 року по 18.11.2015 року.

Вирішуючи спір, суд стягує з відповідача на користь позивачки суму сплаченого судового збору у сумі 487,20 грн., сплата якого підтверджена квитанцією від 15.12.2015 року.

Керуючись ст.ст. 159-163, 186 КАСУ, ст..ст. 8, 22, 55, 95, 64, 124, 152 Конституції України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Законом України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя щодо призупинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 01.04.2015 року по 18.11.2015 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя нарахувати та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з 1.04.2015 року по 18.11.2015 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Лисенко Л. І.