Справа № 2а-12152/11/1370
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року м. Львів № 2а-12152/11/1370

15 год. 52 хв.

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у колегіальному складі: головуючий суддя Клименко О.М., суддя Ланкевич А.З., суддя Мартинюк В.Я., за участю секретаря судового засідання Рехліцької Ю.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_2, представник ОСОБА_3;

відповідача 1: представник не прибув;

відповідача 2: представник ОСОБА_4;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної митної служби України, ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2Б.) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної митної служби України, ОСОБА_1 митниці ДФС, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної митної служби України № 2221-к від 06.10.2011 року «По особовому складу митних органів» про звільнення з митного органу 07.10.2011 року відповідно до п. 1 ст. 28 Дисциплінарного статуту митної служби України, з посади старшого інспектора митного поста «Сокаль» ОСОБА_1 митниці;

- визнати протиправним та скасувати наказ ОСОБА_1 митниці від 07.10.2011 року № 907-к про оголошення наказу Державної митної служби України № 2221-к від 06.10.2011 року;

- поновити його на посаді старшого інспектора митного поста «Сокаль» ОСОБА_1 митниці;

- стягнути з ОСОБА_1 митниці на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні 05.01.2016 року за клопотанням відповідача 2 замінено відповідача ОСОБА_1 митницю на правонаступника ОСОБА_1 митницю ДФС.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що наказ Державної митної служби України (далі ДМСУ) № 2221-к від 06.10.2011 року «По особовому складу митних органів» про звільнення з митного органу 07.10.2011 року відповідно до п. 1 ст. 28 Дисциплінарного статуту митної служби України, з посади старшого інспектора митного поста «Сокаль» ОСОБА_1 митниці був виданий з порушенням чинного законодавства та містить ознаки упередженого ставлення до нього, винесений без відповідної на те правової підстави, без врахування всіх обставин справи, з огляду на що є протиправним, незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. Звертає увагу, що вчиненим порушенням не було заподіяно жодної матеріальної шкоди державі чи юридичній особі, відтак, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи не є співмірним із вчиненим порушенням.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів, викладених в позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача 1 Державної митної служби України не прибув в судове засідання 21.01.2016 року, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України неприбуття відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Представник відповідача 2 ОСОБА_1 митниці ДФС в судовому засіданні позов заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях. Зазначив, що видачі оскаржуваного наказу передувало службове розслідування, в результаті якого встановлено недотримання позивачем своїх службових обов'язків, що призвело до порушень вимог законодавства під час митного контролю та митного оформлення товару, зокрема частини 3 статті 86, пункту 2 статі 189 Митного кодексу України, частини 2 статті 18 Закону України «Про режим іноземного інвестування», пункту 5 Порядку видачі, обліку і погашення векселів, виданих під час ввезення в Україну майна як внеску іноземного інвестора до статутного фонду підприємства з іноземними інвестиціями, а також за договорами (контрактами) про спільну інвестиційну діяльність, та сплати візового мита у разі відчуження цього майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 серпня 1996 року №937, пункту 2 розділу «Прийняття ВМД до оформлення», пунктів 23, 24 розділу «Митний контроль» Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженої наказом Держмитслужби України від 20 квітня 2005 року №314, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 квітня 2005 року за №439/10719, підпункту 6.1 пункту 6 Порядку справляння митними органами ввізного (вивізного) та особливих видів мита під час митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Держмитслужби України від 23 січня 2006 року №30, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 лютого 2006 року №109/11983 та спричинило матеріальні збитки державі та юридичній особі.

Стверджує, що при здійсненні митного оформлення товару за вантажною митною декларацією (далі ВМД) № 209070000/2011/004521 від 23.08.2011 року старшим інспектором митного поста «Сокаль» ОСОБА_1 митниці ОСОБА_2 у порушення вищенаведених вимог законодавства безпідставно прийнято ВМД до митного оформлення та не здійснено належного контролю правомірності заявлення декларантом звільнення від сплати ввізного мита за умови подання копії простого векселя, який не був взятий на облік у ОСОБА_1 митниці.

Вимоги позивача вважає необґрунтованими та безпідставними. Враховуючи вищенаведене просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

26.07.1994 року ОСОБА_2 прийнятий на роботу в Рава-Руську митницю. Відповідно до наказу ОСОБА_1 митниці від 21.05.2010 року № 517-к ОСОБА_2 призначено на посаду старшого інспектора митного поста «Сокаль» ОСОБА_1 митниці.

23.08.2011 року, під час виконання позивачем своїх функціональних обовязків на митному посту «Сокаль» ОСОБА_1 митниці митним брокером йому була подана вантажна митна декларація на вантаж «Лінія для зварювання решіток», що ввозилась як внесок у статутний фонд ТДВ «Червоноградський завод металоконструкцій» (далі ТДВ «ЧЗМК»). Разом із ВМД були подані завірені ТДВ «ЧЗМК» копії векселя, статуту та товаросупровідних документів. Перевіривши правильність заповнення векселя, статуту та товаросупровідних документів позивачем була прийнята до оформлення ВМД.

25.08.2011 року позивачу стало відомо, що у реєстрації векселя було відмовлено, оскільки вексель не був поданий до відділу адміністрування митних платежів ОСОБА_1 митниці (далі ВАМП ОСОБА_1 митниці). Даний вексель був поданий для реєстрації ТДВ «ЧЗМК» лише 25.08.2011 року.

Відповідно до наказу ОСОБА_1 митниці від 30.08.2011 року № 746 «Про проведення службового розслідування» було проведено службове розслідування щодо вчиненого проступку.

Службовим розслідуванням були зясовані обставини дотримання вимог законодавства посадовими особами ОСОБА_1 митниці при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів за вантажною митною декларацією № 209070000/2011/004521 від 23.08.2011 року та встановлено, що митне оформлення товару за вказаною ВМД було здійснено із порушенням вимог законодавства.

Відповідно до відомостей, які зазначені у ВМД № 209070000/2011/004521 від 23.08.2011 року, у режимі «імпорт 40» на адресу Товариства з додатковою відповідальністю «Червоноградський завод металоконструкцій» від його співзасновника Акціонерного товариства «LIMEX-MOSTOSTAL S.A.» (ОСОБА_5) у якості внеску до статутного фонду переміщувався товар: автоматична лінія для виготовлення зварного решіткового настилу, що використовувалась, у розібраному стані, типу EVG І. Загальну вартість товару зазначено у розмірі 3588800,33 грн.

Комісією з проведення службового розслідування встановлено, що у комплекті супровідних документів до ВМД № 209070000/2011/004521 від 23.08.2011 року наявна копія простого векселя серії АА № 0450959, виданого 23.08.2011 року, відповідно до якого ТДВ «Червоноградський завод металоконструкцію» зобовязується до 21.09.2011 року сплатити ОСОБА_1 митниці 65330,00 польських злотих. На зворотній стороні векселя будь-які помітки про облік цього векселя відсутні. Митні процедури за вищевказаною ВМД проведено ОСОБА_2 На ВМД наявні відтиски штампу «Під митним контролем» № 065 ОСОБА_1 митниці від 23.08.2011 року, особистої номерної печатки № 065 ОСОБА_1 митниці від 23.08.2011 року, відтиски штампів ОСОБА_1 митниці «Статистичний контроль проведено» № 557 та «Сплачено» № 58 від 23.08.2011 року, які використовуються старшим інспектором митного поста «Сокаль» ОСОБА_1 митниці ОСОБА_2

У графі 44 «Нарахування платежів» зазначеної ВМД декларантом при нарахуванні зобовязання зі сплати ввізного мита за ставкою 5 % у загальному розмірі 179440,02 грн. було зазначено спосіб платежу « 11», що означає «подання векселя при митному оформленні майна, увезеного як внесок до статутного фонду підприємства з іноземними інвестиціями». Тобто, за умови наявності облікованого митним органом векселя, ввізне мито до державного бюджету при митному оформленні сплаті не підлягає.

Вказана ВМД була оформлена 23.08.2011 року, однак перший примірник простого векселя на суму 65330,00 польських злотих було подано представником ТДВ «Червоноградський завод металоконструкцію» до ОСОБА_1 митниці лише 25.08.2011 року, тобто після завершення митного оформлення.

ОСОБА_2 не було належним чином перевірено правильність розрахування декларантом суми податку на додану вартість, яка належить до сплати за ВМД № 209070000/2011/004521 від 23.08.2011 року.

За результатами службового розслідування встановлено недотримання старшим інспектором митного поста «Сокаль» ОСОБА_1 митниці ОСОБА_2 своїх службових обовязків, що призвело до порушень вимог законодавства під час здійснення митного контролю та митного оформлення товару та спричинило матеріальні збитки державі та юридичній особі.

Наказом Держмитслужби України № 2221-к від 06.10.2011 року «По особовому складу митних органів» за вчинення дисциплінарного правопорушення, що виявилось у порушенні вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи та призвело до заподіяння матеріальних збитків державі та юридичній особі, ОСОБА_2 старшого інспектора митного поста «Сокаль» ОСОБА_1 митниці, звільнено з митного органу 07.10.2011 року відповідно до пункту 1 статті 28 Дисциплінарного статуту митної служби України.

Наказом ОСОБА_1 митниці № 907-к від 07.10.2011 року «Про оголошення наказу Державної митної служби України» оголошено наказ про звільнення ОСОБА_2 з митного органу 07.10.2011 року відповідно до п. 1 ст. 28 Дисциплінарного статуту митної служби України.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної ОСОБА_5 Крим, органах місцевого самоврядування.

Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до вимог п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту митної служби України (далі Статут) в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, службова дисципліна в митній службі України полягає в безумовному виконанні посадовими особами митної служби службових обов'язків, а також у реалізації прав та додержанні обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, і ґрунтується на особистій відповідальності за доручену справу та на засадах єдиноначальності і централізації управління.

Згідно зі ст. 21 Статуту порушення службової дисципліни це протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобовязання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обовязків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій, які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.

Статтею 22 Статуту визначені діяння, які є порушеннями службової дисципліни, до яких, зокрема, належать порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, державної служби, а також наказів та розпоряджень безпосередніх та/або прямих керівників (пункт 1 статті 22).

Статтею 23 Статуту передбачено, що за вчинення дисциплінарних правопорушень до посадових осіб митної служби можуть бути застосовані такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) затримання на період до одного року присвоєння чергового спеціального звання; 4) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 5) попередження про неповну службову відповідність; 6) звільнення з митного органу.

Застосуванню дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення передує обовязкове службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи (ст. 31 Статуту).

Такий порядок затверджений Наказом Державної митної служби від 29.07.2002 року № 408 «Про затвердження Порядку проведення службових розслідувань у митних органах України, спеціалізованих митних установах та організаціях».

Пунктами 2.2., 2.4., 2.5., 2.7. посадової інструкції старшого інспектора митного поста «Сокаль» ОСОБА_1 митниці, затвердженої в.о. начальника ОСОБА_1 митниці 07.04.2011 року, старший інспектор у своїй роботі неухильно дотримується вимог чинного законодавства України, наказів та розпоряджень Держмитслужби України, ОСОБА_1 митниці, інших нормативних актів; дотримується встановленого нормативними актами порядку здійснення митних процедур; здійснює митний контроль та митне оформлення товарів з використанням вантажної митної декларації у встановленому порядку; при здійсненні митного оформлення виконує функції, визначені відповідними нормативними актами, наказами та розпорядженнями Держмитслужби України, ОСОБА_1 митниці.

Звільнення з митних органів є крайнім заходом відповідальності, підставою для припинення державної служби є порушення посадовою особою митної служби службової дисципліни. Застосування за таке порушення до посадової особи заходів дисциплінарного впливу аж до звільнення з митного органу, повинно бути мотивовано.

Обов'язковість такого мотивування обумовлена тим, що застосування заходів дисциплінарного впливу до посадових осіб митної служби України чітко урегульовано розділом 4 Дисциплінарного статуту митної служби України, який визначає види дисциплінарних стягнень та порядок їх застосування, що має наслідком забезпечення належного захисту законних прав та інтересів працівників при вирішенні питань їх дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 27 Статуту дисциплінарне стягнення має відповідати тяжкості вчиненого дисциплінарного правопорушення та ступеню вини особи. При визначені виду стягнення керівник митного органу повинен враховувати характер правопорушення, обставини, за яких воно було вчинене, попередню поведінку посадової особи митної служби, її ставлення до служби і стаж роботи в митних органах.

Крім того, відповідно до п. 1 ст. 28 Статуту звільнення посадової особи митної служби може мати місце в разі порушення посадовою особою митної служби вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, що призвело до заподіяння матеріальних збитків в державі, територіальній громаді, юридичним чи фізичним особам.

Судом встановлено, що підставою видачі оскаржуваних наказів стало вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення, яке виразилося у здійсненні ним митного контролю і митного оформлення товару, що ввозилося як внесок до статутного фонду підприємства з іноземними інвестиціями ТДВ «Червоногвардійський завод металоконструкцій», за відсутності належним чином оформленого документа - оригінала простого векселя, облікованого ОСОБА_1 митницею, подання якого до митного контролю та митного оформлення є обов'язковим. Іншою підставою стало те, що при здійсненні митного контролю позивач належним чином не перевірив базу нарахування податку на додану вартість та суму стягнутого податку, що призвело до завищення бази оподаткування на суму ввізного майна та стягнення надлишку податку на додану вартість у сумі 35888,00 грн., чим завдано збитки юридичній особі.

Суд вважає необґрунтованим твердження відповідачів про завдання протиправними діями позивача збитків державі та юридичній особі у звязку із завищенням бази оподаткування на суму ввізного мита та стягнення надлишку податку на додану вартість в сумі 35888,00 грн. з огляду на наступне.

Відповідно до вимог Порядку справляння податку на додану вартість під час митного оформлення товарів, імпортованих на митну територію України, затвердженого наказом ДМС України № 821 від 27.09.2006 року, ТДВ «ЧЗМК» не було звільнено від сплати ввізного мита, а сплата мита проводилась підприємством шляхом видачі митному органу простого векселя на суму мита. Відтак, підприємством правомірно включено до бази оподаткування податком на додану вартість суму ввізного мита, що було відображено у ВМД. Факт включення сплаченого ПДВ у розмірі 753648,07 грн. до складу податкового кредиту з ПДВ підтверджено ТДВ «ЧЗМК» у листі № 9/2011 від 31.01.2012 року (т. 1, а. с. 188) та не заперечується сторонами у справі. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що позивачем порушено порядок митного оформлення товару за ВМД № 209070000/2011/004521 від 23.08.2011 року, однак такими діями позивача декларанту (ТДВ «ЧЗМК») не було завдано шкоди та не відбулось стягнення надлишку податку на додану вартість.

Крім того, позивачем до матеріалів справи долучено постанову старшого слідчого прокуратури Львівської області від 17.11.2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи (т. 1, а. с. 189-196), зі змісту якої вбачається, що позивачем допущено порушення порядку митного оформлення товару. В той же час, такі дії позивача не завдали жодної шкоди юридичній особі, оскільки автоматична лінія для виготовлення зварного решіткового настилу зарахована ТДВ «ЧЗМК» на баланс підприємства та використовується за призначенням.

Суд констатує, що у звязку з відсутністю заподіяння шкоди діями позивача майновим інтересам держави та юридичної особи декларанта, відповідачами під час винесення спірних наказів не виконано вимог статті 27 Дисциплінарного статуту митної служби України, не враховано характеру правопорушення, обставин, за яких воно було вчинене, а також того, що дисциплінарне стягнення має відповідати тяжкості вчиненого дисциплінарного правопорушення та ступеню вини особи. Вказані дії відповідачів спричинили протиправне застосування до позивача крайнього заходу відповідальності звільнення з митних органів.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачами не були дотримані.

В той же час позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами.

З огляду на наведене та з урахуванням висновків Вищого адміністративного суду України, викладених в ухвалі від 29.10.2015 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання протиправним та скасування наказу Державної митної служби України № 2221-к від 06.10.2011 року «По особовому складу митних органів», наказу ОСОБА_1 митниці від 07.10.2011 року № 907-к про оголошення наказу Державної митної служби України № 2221-к від 06.10.2011 року, поновлення позивача на посаді старшого інспектора митного поста «Сокаль» ОСОБА_1 митниці.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача 2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», цей Порядок застосовується у випадках вимушеного прогулу працівника. У відповідності до ч. 3 п. 2 даного Порядку, збереження заробітної плати «у всіх інших випадках», до яких відноситься й випадок вимушеного прогулу, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Відповідно до оскаржуваного наказу, позивача було звільнено із органів внутрішніх справ з 07.10.2011 року.

В матеріалах справи містяться довідка № 23/13-820 від 29.11.2011 року про грошове забезпечення позивача за останні 2 місяці перед звільненням, відповідно до якої грошове забезпечення за останні два місяці роботи складає 7320,84 грн. Середньоденний розмір грошового забезпечення позивача складає 149,28 грн.

Тривалість вимушеного прогулу позивача складає 1084 робочих днів, відтак, розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу складає 161819,52 грн. (149,28 грн. х 1084 дні) та підлягає стягненню з відповідача 2.

Згідно з п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, постанова суду в частині поновлення позивача та стягнення грошового забезпечення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.94 КАС України, оскільки судові витрати у формі судового збору позивачем у справі не були понесені, а тому не підлягають стягненню на його користь.

Керуючись ст.ст. 17-19, 71, 94, 160-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної митної служби України № 2221-к від 06.10.2011 року «По особовому складу митних органів».

Визнати протиправним та скасувати наказ ОСОБА_1 митниці від 07.10.2011 року № 907-к «Про оголошення наказу Державної митної служби України».

Поновити ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора митного поста «Сокаль» ОСОБА_1 митниці з 07 жовтня 2011 року.

Стягнути з ОСОБА_1 митниці ДФС (вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79000, ) на користь ОСОБА_2 (вул. Зелена, 10, м. Белз, Сокальський район, Львівська область, 80062, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 161819 (сто шістдесят одна тисяча вісімсот девятнадцять) грн. 52 коп. без урахування сум обовязкових до сплати податків та внесків.

В частині поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за один місяць в сумі 3284 (три тисячі двісті вісімдесят чотири) грн. 16 коп. постанова суду виконується негайно.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 26.01.2016 року.

Головуючий суддя Клименко О.М.

Суддя Ланкевич А.З.

Суддя Мартинюк В.Я.