Справа № 820/20376/14
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року м. Київ К/800/12266/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів при секретарі судового засідання за участю представника Генеральної прокуратури УкраїниЗайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г., Корінець Ю.О., Семененка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 25 грудня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року у справі за позовом прокурора Московського району м.Харкова в інтересах Харківської міської ради до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, третя особа ОСОБА_6 про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року прокурор Московського району м.Харкова в інтересах Харківської міської ради пред'явив позов до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, третя особа ОСОБА_6 про скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 26 грудня 2013 року про державну реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху №42-1-:-42-6 в літ. "А-10" по АДРЕСА_1 на підставі заочного рішення Московського районного суду м.Харкова від 13 листопада 2013 року по справі № 643/15515/13-ц.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року, позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі заступник прокурора Харківської області, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направити до суду першої інстанції для відкриття провадження у справі.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що прокурор Московського району м. Харкова звернувся до суду в інтересах держави в особі Харківської міської ради з позовом до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про державну реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на нежитлові приміщення на підставі заочного рішення Московського районного суду м.Харкова від 13 листопада 2013 року.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції, посилаючись на статтю 10 Закону України "Про місцеве самоврядування", виходив з того, що Харківка міська рада є органом місцевого самоврядування, який не обмежений у праві самостійного звернення до суду за захистом своїх прав.

Виходячи з пункту 4 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, яким передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, та оскільки прокурор може виступати в адміністративному суді в інтересах громадянина або держави, суд першої інстанції прийшов до висновку про повернення позовної заяви.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2014 року без змін, зазначив, що прокурором в позові не наведено відповідних обґрунтувань щодо порушення рішенням відповідача саме інтересів держави та прийшов до висновку, що прокурор, звертаючись з вказаним позовом як представник інтересів міської ради, не мав відповідних повноважень на звернення до суду з вказаним позовом.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із висновками судів першої та апеляційної інстанцій погоджується із огляду на наступне.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Статтею 121 Конституції України передбачено, що на прокуратуру України покладається, зокрема представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

За змістом статті 36-1 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Представництво інтересів громадянина або держави здійснюється прокурором також на підставі заподіяння громадянину або державі шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи іншого суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність.

За наявності підстав, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, з метою представництва громадянина або держави прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом: звертатися до суду з позовами (заявами, поданнями); вступати у справу, порушену за позовами (заявами, поданнями) інших осіб, на будь-якому етапі розгляду; ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи; брати участь у розгляді справ.

Обираючи форму представництва, передбачену частиною п'ятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Згідно з частиною 2 статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі як законні представники або вступити у справу за своєю ініціативою з метою виконання покладених на них повноважень.

Отже підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. А однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб.

Посилання заступника прокурора Харківської області в касаційній скарзі на рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), як на підставу для скасування рішень судів попередніх інстанцій та задоволення позову, є необгрутованим.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор Московського району м.Харкова, пред'явивши позов до суду в інтересах Харківської міської ради, як органу місцевого самоврядування, до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про скасування рішення, не зазначив відповідних обґрунтувань щодо порушення рішенням відповідача саме інтересів держави.

У зв'язку із цим суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку про відсутність у позивача повноважень на ведення справи в суді в інтересах органу місцевого самоврядування.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішень судів першої та апеляційної інстанцій про повернення позовної заяви.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу прокуратури Харківської області залишити без задоволення, а ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 25 грудня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 235-244-2 КАС України.

Судді: