Справа № 826/16116/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 січня 2016 року № 826/16116/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., суддів Погрібніченка І.М., Шулежка В.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Система»
до третя особа:1. Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві, 2. Головного управління ДФС у м. Києві, 3. Державної фіскальної служби України, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»
проскасування рішень,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Система» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач-1), Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач-2), Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач -3), третя особа: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 31 березня 2015 року, рішення ГУ ДФС у м. Києві про результати розгляду скарги №9680/10/26-15-10-06 від 18.06.2015 року, рішення ДФС України про результати розгляду скарги № 14318/6/99-99-10-01-02-25 від 09.07.2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачами безпідставно зроблено висновок про несвоєчасність сплати з вини позивача податку на додану вартість у розмірі 108 465,00 грн., оскільки позивачем було своєчасно подано платіжне доручення на перерахування податку до Державного бюджету України, втім з вини Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» воно не було виконане.

Представник позивача в судовому засіданні 15.09.2015 року позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представники відповідачів в судовому засіданні 15.09.2015 року заперечували проти задоволення позовних вимог з мотивів несвоєчасного перерахування позивачем податку на додану вартість на користь Державного бюджету України.

Представник третьої особи в судовому засіданні 15.09.2015 року підтримав позов та просив його задовольнити, оскільки причиною невиконання (непроведення) платіжного доручення позивача №4 від 21.01.2015 року стала недостатня ліквідність Банку, внаслідок чого 30.10.2014 року Національним банком України з метою вжиття Банком заходів для приведення його діяльності у відповідність до вимог банківського законодавства та відновлення його фінансового стану прийнято постанову №692/БТ, якою віднесено Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» до категорії проблемних строком до 180 днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 15.09.2015 р. сторони заявили клопотання про подальший розгляд справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

26 лютого 2010 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського рахунку № 09/22832-4383. Також 26 лютого 2010 року було укладено Договір банківського обслуговування в системі Інтернет-банкінг «WIN-клієнт». Згідно з п. 3.2.2. Договору банківського рахунку банк зобов'язується за розпорядженням клієнта перерахувати з рахунку грошові кошти протягом двох робочих днів після надходження до банку відповідного розрахункового документу. Згідно п. 4.1.4. Договору інтернет-банкінгу, банк зобов'язується виконувати електронні розрахункові документи клієнта не пізніше банківського дня, наступного за днем надходження електронного документу.

20.01.2015 року позивачем до відповідача-1 подано податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року, в якій в графі 25.1. було визначено суму самостійно визначеного платником податків податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 108 465,00 грн.

21 січня 2015 року о 09:05 год. АТ «Дельта Банк» шляхом електронних каналів зв'язку через систему «Клієнт-банк» отримало від позивача платіжне доручення №4 на суму 110 000,00 грн. про сплату ПДВ за грудень 2014 р.

Станом на 23 лютого 2015 року о 21:35 год. даний платіжний документ не було виконано та видалено із системи у зв язку із закінченням терміну дії платіжного доручення.

Як вбачається з матеріалів справи, причиною невиконання (непроведення) платіжного доручення №4 від 21.01.2015 року стала недостатня ліквідність банку, зокрема 30.10.2014 року Національним банком України з метою вжиття Банком заходів для приведення його діяльності у відповідність до вимог банківського законодавства та відновлення його фінансового стану, прийнято постанову №692/БТ, якою віднесено Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» до категорії проблемних строком до 180 днів.

У той же час, Державною податковою інспекцією у Святошинському районі м. Києва була проведена камеральна перевірка про результати своєчасності подання платіжних доручень до установ банку ТОВ «Система» (код за ) по декларації за грудень 2014 року від 20.01.2015 року, термін сплати 31.01.2015 року.

За результатами камеральної перевірки складено акт камеральної перевірки від 31.03.2015 року №822/26-57-15-01-20 (про результати своєчасності подання платіжних доручень до установ банку) та винесено податкове повідомления-рішення від 31.03.2015 року № у розмірі 10% від несвоєчасно сплаченого податку на додану вартість на суму 10 625,46 грн.

За наслідками адміністративного оскарження вищевказаного податкового повідомлення-рішення рішенням ГУ ДФС у м. Києві про результати розгляду скарги №9680/10/26-15-10-06 від 18.06.2015 року та рішенням ДФС України про результати розгляду скарги № 14318/6/99-99-10-01-02-25 від 09.07.2015 року спірне податкове повідомлення-рішення було залишено без змін, а скарги позивача - без задоволення.

Вважаючи рішення відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду за захистом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до п. 129.6. Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Матеріали справи свідчать, що причиною невиконання (непроведення) платіжного доручення №4 від 21.01.2015 року позивача, яким ініційовано перерахування на користь Державного бюджету України податку на додану вартість у розмірі 110 000,00 грн. стала недостатня ліквідність банку.

З наведеного, суд приходить до висновку, що порушення строку зарахування податку на додану вартість позивача сталось не з його вини, а з вини Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», що виключає відповідальність позивача.

З огляду на наведене, податкове повідомлення-рішення № від 31 березня 2015 року є таким, що не ґрунтується на законі, а тому підлягає скасуванню.

У той же час, позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішення ГУ ДФС у м. Києві про результати розгляду скарги №9680/10/26-15-10-06 від 18.06.2015 року та рішення ДФС України про результати розгляду скарги № 14318/6/99-99-10-01-02-25 від 09.07.2015 року задоволенню не підлягають, оскільки зазначені органи ДФС України за таких обставин діяли в межах та спосіб, встановлений діючим законодавством.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Судовий збір підлягає розподілу у відповідності до норм статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Система» задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві № від 31 березня 2015 року.

3. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Система» () здійснені витрати по сплаті судового збору у розмірі 182,70 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.О. Іщук

Судді І.М. Погрібніченко

В.П. Шулежко