Справа № 803/2368/14
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. ЛуцькСправа № 803/2368/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Приватного підприємства "Ісіс Плюс" про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі - позивач, Луцька ОДПІ, інспекція) звернулася в суд з адміністративним позовом до Приватного підприємства "Ісіс Плюс" (далі - відповідач, ПП "Ісіс Плюс", підприємство) про стягнення податкового боргу у розмірі 83 411, 25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є платником податків і зборів, однак всупереч вимогам статті 36 Податкового кодексу України (далі - ПК України) ПП "Ісіс Плюс" не виконує свого обов'язку щодо своєчасності та повноти сплати податків та зборів в порядку і строки, визначені цим Кодексом, у зв'язку з чим у відповідача виник податковий борг по податку на додану вартість в сумі 83 411, 25 грн. У зв'язку із наведеним, Луцька ОДПІ просить стягнути з відповідача кошти в розмірі 83 411, 25 грн. для погашення податкового боргу з рахунків у банках, що обслуговують платника податків.

Представник позивача в судове засідання не прибув однак подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі (а.с. 81).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с. 80).

Ухвалою судді від 20 січня 2016 року ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ПП "Ісіс Плюс" зареєстроване як суб'єкт господарювання 12 лютого 2008 року, що стверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а. с. 8-9).

Як вбачається з матеріалів справи, податковий борг відповідача по податку на додану вартість виник внаслідок: 1) зменшення бюджетного відшкодування за податковим повідомленням-рішенням № та за декларацією з податку на додану вартість № від 17 вересня 2013 року в сумі 70 904 грн.; 2) донарахування штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення № від 16 липня 2014 року в сумі 17 726 грн. (а.с. 6).

Загальний розмір податкового боргу, враховуючи переплату в сумі 5 218, 75 грн., становить 83 411, 25 грн., і доказів його сплати суду не надано.

Податкове повідомлення-рішення № від 16 липня 2014 року було оскаржене відповідачем до Волинського окружного адміністративного суду.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року у справі № 803/2580/14 у задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Ісіс Плюс" до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.

Зазначена постанова була оскаржена відповідачем до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2014 року у справі № 803/2580/14 скасовано та прийнято нову, якою позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 16 липня 2014 року № , від 04 березня 2014 року № та № (а. с. 68-76). Судове рішення набрало законної сили.

Згідно з пунктом 56.18 статті 56 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини передбачено, що встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто, вказаною нормою матеріального права судом встановлено, що рішення суду апеляційної інстанції (постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року) є преюдиційною обставиною, яка не підлягає доказуванню у даній справі.

Як передбачено частиною третьою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Оскільки постановою Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року у справі № 803/2580/14, яка набрала законної сили, скасовано податкове повідомлення-рішення № від 16 липня 2014 року, тобто, в іншій адміністративній справі встановлена обставина незаконного застосування до ПП "Ісіс Плюс" грошового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 83 411, 25 грн., яка не доказується при розгляді цієї справи.

Разом з тим суд зазначає, що предметом даного позову є стягнення податкового боргу в сумі 83 411,25 грн., який виник на підставі податкового повідомлення-рішення № від 16 липня 2014 року. З вищевикладеного убачається, що вказане податкове повідомлення-рішення скасовано в судовому порядку та набрало законної сили, тому заявлена сума податкового зобов'язання є протиправним рішенням суб'єкта владних повноважень, а, відтак, і податковий борг, як такий не існує.

Одночасно суд вважає за потрібне зазначити, що у разі скасування судового рішення від 14 грудня 2015 року у касаційному порядку, зазначене може бути підставою для перегляду судового рішення про стягнення податкового боргу за нововиявленими обставинами відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, позовні вимоги Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про стягнення податкового боргу з ПП «Ісіс Плюс» в сумі 83 411, 25 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 72, 122, 162-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Приватного підприємства "Ісіс Плюс" про стягнення податкового боргу відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.І. Смокович