Справа № 398/4956/15-а
Суддя: Крімченко С. А.
Дата ухвалення: 2016-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/4956/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"15" січня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого Крімченко С.А.

при секретарі Куліковій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрії адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Олександрійської міської ради, третя особа КП "Олександрійський центральний ринок" про скасування рішень, -

Встановив:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Олександрійської міської ради і просять :

1). визнати незаконним та скасувати п.п. 6,7 рішення Олександрійської міської ради 6 скликання №1744 від 25 вересня 2015 року, яким було погоджено комунальному підприємству « Олександрійський центральний ринок» місце розташування земельної ділянки площею 0.0020 га по АДРЕСА_1 в постійне користування для розміщення тимчасової споруди-павільйону за рахунок земель житлової та громадської забудови Олександрійської міської ради та надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки в тимчасове користування;

2). визнати незаконним та скасувати п.п. 9,10,11 рішення Олександрійської міської ради 6 скликання №1565 від 23.01.2015 року, яким було погоджено комунальному підприємству « Олександрійський центральний ринок» місце розташування земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель та споруд ринкової інфраструктури за адресою: АДРЕСА_1 орієнтованою площею 0.0551 га за рахунок земель загального користування міської ради та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки у постійне користування ;

3.) визнати незаконним та скасувати 1 рішення Олександрійської міської ради 6 скликання ( копія додається без дати) яким було погоджено комунальному підприємству « Олександрійський центральний ринок» місце розташування земельної ділянки площею 0.0030 га по АДРЕСА_1 в тимчасове користування терміном на 20 років на умовах особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди-павільйону за рахунок земель житлової та громадської забудови Олександрійської міської ради.

Позов мотивують тим, що вказані рішення Олександрійської міської ради , які ними оскаржуються, направлені на знищення припаркової зони , яка знаходиться біля ринку «Айсберг». Дані рішення порушують права окремих громадян, права підприємців та взагалі всієї громади міста. Дані рішення прийняті з порушенням Конституції України , Земельного Кодексу України , Закону України « Про місцеве самоврядування» та інших Законів України без урахування інтересів громади міста.

10.08.2015 року вони ( громада) написали колективне звернення до Олександрійської міської ради щодо зупинення розгляду питання по відведенню КП «Олександрійський центральний ринок» земельної ділянки для розміщення тимчасової споруди ( павільйону). Олександрійська міська рада листом за № Ко-971 від 25.08.2015 року повідомила їм, що дане питання розглянув виконавчий комітет Олександрійської міської ради 06.08.2015 року. За результатами обговорення проекту прийнято рішення за № 589, яким запропоновано міській раді погодити комунальному підприємству « Олександрійський центральний ринок» місце розташування земельної ділянки площею 0.0030 га ( у т.ч. 0.0030 га - землі, які використовуються в комерційних цілях) по АДРЕСА_1 у тимчасове користування терміном на 20 років на умовах особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди-павільйону за рахунок земель житлової та громадської забудови Олександрійської міської ради. Міська рада прийняла дане рішення без дати. Рішенням Олександрійської міської ради 6 скликання №1744 від 25 вересня 2015 року, яким було погоджено комунальному підприємству « Олександрійський центральний ринок» місце розташування земельної ділянки площею 0.0020 га по АДРЕСА_1 в постійне користування для розміщення тимчасової споруди-павільйону, було прийнято в їхню відсутність, без урахуванням їхніх інтересів. Навмисно не були зазначені точні адреси розташування тимчасових споруд , щоб вони не знали про розгляд їхнього питання та не прийняли участь в його вирішенні.

Позивачка ОСОБА_1 підтримала вимоги даного позову і просить його задоволити. Пояснила, що з нею проекти даних рішень не обговорювали. Вважає дані рішення незаконними і такими, що підлягають скасуванню.

Позивач ОСОБА_2 підтримав вимоги позову і просить його задоволити. В судовому засіданні пояснив, що проживає поряд з ринком « Айсберг». Біля ринку знаходиться тимчасова споруда-павільйон, яка незаконно встановлена, перешкоджає йому проходити до ринку. Вважає, що дані земельні ділянки виділені під дану споруду.

Представник позивачів ОСОБА_3 підтримала позов і просить його задоволити.

Представник відповідача Тупало О.В. позов не визнала. В судовому засіданні пояснила, що Олександрійська міська рада, приймаючи оскаржувані рішення , діяла в межах повноважень, наданих чинним законодавством України, а саме як орган, який здійснює правомочності щодо володіння, користування та розпорядження земельними ділянками, що перебувають у комунальній власності. Позивачі не є особами, які мають право оскаржити дані рішення Олександрійської міської ради відповідно до п.2 ст.171 КАС України, оскільки таке право надане лише особам, щодо яких його застосовано, а також особам, які є суб'єктами правовідносин, у яких буде застосований цей акт. Крім цього, даними рішеннями, які оскаржують позивачі, погоджено надання земельної ділянки площею 0.0551 га під уже існуючі тимчасові споруди - павільйони і які знаходяться поза межами ринку « Айсберг» , а земельну ділянку площею 0.0020 га під тимчасову споруду - павільйон біля торгового павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_1». Паркову зону під дані павільйони не виділяли.

Представник третьої особи Мартинець О.В. вважає, що вимоги позову не підлягають задоволенню. Рішення Олександрійської міської ради, які оскаржують позивачі, не порушують їх прав та інтересів. Так, даними рішеннями лише попередньо погоджено комунальному підприємству «Олександрійський центральний ринок» місце розташування земельних ділянок та надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення вищевказаних земельних ділянок. Рішення про виділення даних земельних ділянок Олександрійською міською радою не приймалося. Крім того, тимчасова споруда, про яку зазначав позивач ОСОБА_2 , згодом буде прибрана. Дані рішення не стосуються земельної ділянки , на якій розміщена дана споруда. Зазначив, що ряд павільйонів, які знаходяться поза межами земельної ділянки , яка належить ринку» Айсберг» , знаходяться на земельних ділянках, які не оформлені належним чином і тому погоджено надання земельної ділянки площею 0.0551 га під уже існуючі споруди. А земельну ділянку площею 0.0020 га - під тимчасову споруду - павільйон біля торгового павільйону «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивачів, представника позивачів, представника відповідача, представника третьої особи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 6 серпня 2015 року виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області прийняв рішення № 589, згідно якого запропоновано міській раді прийняти рішення такого змісту:

1.Погодити комунальному підприємству « Олександрійський центральний ринок» місце розташування земельної ділянки площею 0.0030 га ( у тому числі 0.0030 га - землі, які використовуються в комерційних цілях) по АДРЕСА_1 в тимчасове користування терміном на 20 років на умовах особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди-павільйону за рахунок земель житлової та громадської забудови Олександрійської міської ради з виконанням комплексного благоустрою прилеглої території на землях міської ради.

17 вересня 2015 року виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області прийняв рішення №724, згідно якого внесено зміни до пункту 1) рішення виконавчого комітету міської ради від 06.08.2015 року №589 « Про попереднє погодження місця розташування тимчасової споруди на території АДРЕСА_1 щодо зміни площі з «0.0030 га» на « 0.0020 га» і виду використання з «особистого строкового сервітуту» на «постійне користування» та викласти даний пункт в редакції:

1) Погодити комунальному підприємству « Олександрійський центральний ринок» місце розташування земельної ділянки площею 0.0020 га ( у тому числі 0.0020 га землі, які використовуються в комерційних цілях) по АДРЕСА_1 в постійне користування для розміщення тимчасової споруди-павільйону за рахунок земель житлової та громадської забудови Олександрійської міської ради та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки в тимчасове користування.

Комунальному підприємству « Олександрійський центральний ринок» протягом 6-місячного терміну оформити проект землеустрою по відведенню земельної ділянки в користування».

25 вересня 2015 року Олександрійська міська рада прийняла рішення № 1744, згідно п.6 якого погоджено комунальному підприємству « Олександрійський центральний ринок» місце розташування земельної ділянки площею 0.0020 га ( у тому числі 0.0020 га землі, які використовуються в комерційних цілях) по АДРЕСА_1 в постійне користування для розміщення тимчасової споруди-павільйону за рахунок земель житлової та громадської забудови Олександрійської міської ради та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки в тимчасове користування.

23 січня 2015 року Олександрійська міська рада прийняла рішення №1565, згідно п. п.9 , 10 якого погоджено комунальному підприємству « Олександрійський центральний ринок» місце розташування земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель та споруд ринкової інфраструктури за адресою: АДРЕСА_1 орієнтованою площею 0.0551 га ( у тому числі 0.0551 га землі, які використовуються в комерційних цілях) за рахунок земель загального користування міської ради та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки у постійне користування .

Комунальному підприємству « Олександрійський центральний ринок» необхідно протягом 6-місячного терміну оформити проект землеустрою по відведенню земельної ділянки в користування».

Рішення міської ради без дати , яке оскаржують позивачі під п.3 , яким було погоджено комунальному підприємству « Олександрійський центральний ринок» місце розташування земельної ділянки площею 0.0030 га по АДРЕСА_1 в тимчасове користування терміном на 20 років на умовах особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди-павільйону за рахунок земель житлової та громадської забудови Олександрійської міської ради - Олександрійською міською радою не приймалося.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної ради.

У частині 3 ст.123 ЗК України зазначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Питання регулювання земельних відносин, відповідно до п.34 ч.1 ст.26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частини першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти.

До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Такий висновок узгоджується із правовими позиціями Конституційного Суду України, викладеними у рішеннях від 27 грудня 2001 року № 20-рп/2001 у справі про укази Президії Верховної Ради України щодо Компартії України, зареєстрованої 22 липня 1991 року (абзац перший пункту 6 мотивувальної частини), від 23 червня 1997 року N 2-зп у справі про акти органів Верховної Ради України (абзац четвертий пункту 1 мотивувальної частини).

Відповідно до вище зазначеного рішення Конституційного Суду України, відповідно до Конституції України народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування (частина друга статті 5). В Основному Законі України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади; жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл селища та міста самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України (частина перша статті 140). Виходячи з цих конституційних положень у системному зв'язку з положеннями статті 6 Конституції України про те, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову, Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 26 березня 2002 року визначив політико-правову природу органів місцевого самоврядування, які не є органами державної влади, а є представницькими органами, через які здійснюється право територіальної громади самостійно вирішувати не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення, тобто такі, які пов'язані передусім з життєдіяльністю територіальних громад і перелік яких визначено у Конституції і законах України (п.п.4,5мотивувальної частини Рішення від 26 березня 2002 року № 6-рп/2002 у справі про охорону трудових прав депутатів місцевих рад).

Також, зазначено, що в Основному Законі України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування, в межах повноважень, визначених законом приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (ч. 1 ст. 144).

Судом встановлено, та позивачами та їх представником не спростовано, що оскаржувані у цій справі рішення Олександрійської міської ради є актами ненормативного характеру, оскільки в зв'язку з їх прийняттям виникають правовідносини у конкретно визначених суб'єктів. Оскаржувані рішення є правовими актами індивідуальної дії, які стосуються відносин між Олександрійською міською радою та КП «Олександрійський центральний ринок» і відповідно породжують правові наслідки лише для конкретних суб'єктів, яким саме вони і адресовані , та які в свою чергу можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушено.

Згідно ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно положень ст. 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт органів місцевого самоврядування мають особи , щодо яких його застосовано , а також особи , які є суб'єктом правовідносин , у яких буде застосовано цей акт.

Згідно п.21 постанови Пленуму ВАС України №2 від 06.03.2008 року « Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ « судам слід мати на увазі, що за правилами частини другої статті 171 КАС України ( 2747-15 ) право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи - суб'єкти правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто, особа (позивач) повинна довести факт застосування до неї оскаржуваного нормативно-правового акта або те, що вона є суб'єктом відповідних відносин, на які поширюється дія цього акта. Суд не може давати оцінку таким обставинам при відкритті провадження в адміністративній справі, а тому не має права відмовити у відкритті провадження у справі чи повернути позовну заяву з посиланням на частину другу цієї статті, якщо особа своє звернення обґрунтовує необхідністю захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Приписи зазначеної частини можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, якщо суд встановить, що оскаржуваний акт до особи не застосовувався і вона не перебуває у відносинах, до яких цей акт може бути застосовано. У такому разі суд не проводить перевірку нормативно-правового акта на предмет його протиправності (законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили).

Відповідно до ст.ст.11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 4 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в обґрунтуванні своїх позовних вимог не наведено, які саме права, свободи чи охоронювані законом інтереси були порушені відносно них оскаржуваними рішеннями відповідача . Оскаржуваними у цій справі ненормативними індивідуальними актами органу самоврядування ніяким чином не порушуються права позивачів, отже останні не є особами , яким належить право вимоги (неналежний позивач), що є підставою, в свою чергу, для відмови у задоволенні такого позову, оскільки права, свободи чи інтереси даних осіб у сфері публічно-правових відносин не порушено.

На вище зазначене, також, неодноразово звертав увагу Верховний Суд України, а також звернув увагу Вищий адміністративний суд України (інформаційний лист № 781/11/13-10 від 01.06.2010 року).

Отже, об'єктом захисту є порушене право чи інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного захисту. Проте, судом не встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивачів даними рішеннями суб'єкта владних повноважень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1 2, 3, 4-15, 158 -163, 171 КАС України, суд,-

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Олександрійської міської ради, третя особа КП « Олександрійський центральний ринок» про скасування рішень - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя: