Справа № 2а-786/10/0770
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"20" січня 2016 р. м. Київ К/800/59788/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Регіонального відділення Фонду державного майна по Закарпатській області, ВАТ «Ужгородхліб», третя особа - Ужгородська міська рада про визнання нечинним окремого положення рішення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2010 року і ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 5 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и в:

У березні 2010 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати протиправними та нечинними рішення Регіонального відділення Фонду державного майна у Закарпатській області про приватизацію ВАТ «Ужгородхліб» в частині включення гуртожитку по вул. Богомольця, 20 у м. Ужгороді до вартості цілісного майнового комплексу ВАТ «Ужгородхліб» та включення його до статутного фонду ВАТ «Ужгородхліб»;

зобов'язати Регіональне відділення Фонду державного майна у Закарпатській області виключити вартість даного гуртожитку із вартості статутного фонду ВАТ «Ужгородхліб» та вирішити питання щодо передачі його до комунальної власності.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2010 року залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 5 листопада 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвали нове судове рішення про задоволення позову.

У запереченні на касаційну скаргу ТОВ «Ужгородхліб», посилаючись на законність судових рішень, просить залишити їх без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що на час приватизації Ужгородського хлібокомбінату гуртожитки не відносилися до об'єктів державного житлового фонду, які підлягали приватизації громадянами України та передачі у комунальну власність відповідних рад, а тому могли бути включені до вартості майна підприємств (цілісного майнового комплексу) під час приватизації, оскільки відповідної законодавчої заборони не існувало.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати протиправними та нечинними рішення Регіонального відділення Фонду державного майна у Закарпатській області про приватизацію ВАТ «Ужгородхліб» в частині, не зазначаючи при цьому його реквізитів.

Відповідно до частини 2 статті 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Між тим, всупереч вказаним вимогам позивач в обґрунтування позовних вимог не надала як доказ копію спірного рішення та не зазначила причин неможливості його подання. Не надано його також під час розгляду справи судами попередніх інстанцій.

Дослідження вказаного доказу є необхідним для встановлення наявності можливого порушення прав позивача у вказаних правовідносинах, а також вирішення питання щодо дотримання строку звернення до суду, визначеного статтею 99 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 69 та частини 1 статті 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Судами першої та апеляційної інстанцій не вжито всіх передбачених законом заходів, необхідних для повного і всебічного з'ясування всіх обставин у справі, підтверджених доказами.

Частиною 2 статті 227 КАС України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З врахуванням того, що у справі необхідно досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені у судовому рішенні, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку про їх скасування та направлення справи до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Під час нового розгляду справи судам необхідно повно та всебічно з'ясувати всі обставини справи, вірно застосувати норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2010 року і ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 5 листопада 2013 року - скасувати.

Справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: