Справа № 2а/0370/2761/12
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання

рішення суду про поновлення на роботі

18 січня 2016 року Справа № 2а/0370/2761/12

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Плахтій Н.Б.,

суддів Димарчук Т.М., Ковальчука В.Д.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів Наумчик Р.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування наказів в частині припинення перебування на державній службі, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Волинського окружного адміністративного суду із заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування наказів в частині припинення перебування на державній службі, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу (Т.2 а.с.72-73).

Заява обґрунтована тим, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 17.09.2012 року у даній справі, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.12.2015 року, адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано наказ Державної митної служби України від 02.08.2012 року №1586-к «По особовому складу Ягодинської митниці» та наказ Ягодинської митниці від 02.08.2012 року №663-к «Про оголошення наказу Держмитслужби України від 02.08.2012 №1586-к «По особовому складу Ягодинської митниці» в частині припинення перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1, поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Устилуг» Ягодинської митниці з 02.08.2012 року, стягнуто з Ягодинської митниці на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 5492,40 грн. Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 3670,75 грн. звернуто до негайного виконання.

Державною митною службою України 04.06.2013 року видано наказ №947-к «По особовому складу митних органів» про скасування пункту 1 наказу Державної митної служби України від 02.08.2012 року №1586-к «По особовому складу Ягодинської митниці» в частині припинення 02.08.2012 року перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1, інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Устилуг» Ягодинської митниці, та поновлення ОСОБА_1 на вказаній з посаді з 02.08.2012 року. Наказом Ягодинської митниці від 10.06.2013 року №358-к «Про оголошення наказу Держмитслужби України від 04.06.2013 року №947-к «По особовому складу митних органів» оголошено вищевказаний наказ та скасовано пункти 1, 2 наказу Ягодинської митниці від 02.08.2012 року №663-к «Про оголошення наказу Держмитслужби України від 02.08.2012 №1586-к «По особовому складу Ягодинської митниці» в частині, що стосується ОСОБА_1

Оскільки митним органом постанова Волинського окружного адміністративного суду від 17.09.2012 року виконана невчасно, тому ОСОБА_1 просила стягнути з відповідачів середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 18.09.2012 року по 07.06.2013 року.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.01.2016 року допущено заміну відповідачів у даній справі, а саме Державну митну службу України її правонаступником Державною фіскальною службою України, Ягодинську митницю її правонаступником Волинською митницею ДФС (Т.2 а.с.85-87).

В судовому засіданні позивач уточнила вимоги заяви та просила стягнути з відповідачів середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за весь період вказаної затримки.

В поданих запереченнях на заяву ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду та в судовому засіданні представник відповідачів вимоги заяви не визнала, зазначила, що оскільки затримка виконання судового рішення про поновлення позивача на посаді спричинена незалежними від митниці обставинами, а саме: у зв'язку з бездіяльністю ОСОБА_1, яка виразилась у відсутності ініціативи в поновленні на посаді, тому правові підстави для задоволення вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення відсутні. Крім того, зазначила, що позивачем заяву про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі подано з пропущенням встановленого статтею 233 Кодексу законів про працю України (КЗпП України) тримісячного строку.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі слід задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 17.09.2012 року у даній справі, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.12.2015 року, адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано наказ Державної митної служби України від 02.08.2012 року №1586-к «По особовому складу Ягодинської митниці» та наказ Ягодинської митниці від 02.08.2012 року №663-к «Про оголошення наказу Держмитслужби України від 02.08.2012 №1586-к «По особовому складу Ягодинської митниці» в частині припинення перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1, поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Устилуг» Ягодинської митниці з 02.08.2012 року, стягнуто з Ягодинської митниці на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 5492,40 грн. Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 3670,75 грн. звернуто до негайного виконання (Т.1 а.с.134-144,194-199, Т.2 а.с.65-67).

31.01.2013 року Волинським окружним адміністративним судом за заявою ОСОБА_1 за вх.№1049/13 від 25.01.2013 року були видані виконавчі листи №73/2013 та №74/2013 про негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 3670,75 грн. (Т.1 а.с.204).

Наказом Державної митної служби України від 04.06.2013 року №947-к «По особовому складу митних органів» скасовано пункт 1 наказу Державної митної служби України від 02.08.2012 року №1586-к «По особовому складу Ягодинської митниці» в частині припинення 02.08.2012 року перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1, інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Устилуг» Ягодинської митниці, та поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Устилуг» Ягодинської митниці з 02.08.2012 року. (Т.2 а.с.101).

Наказом Ягодинської митниці від 10.06.2013 року №358-к «Про оголошення наказу Держмитслужби України від 04.06.2013 року №947-к «По особовому складу митних органів» оголошено наказ Державної митної служби України від 04.06.2013 року №947-к «По особовому складу митних органів» та скасовано пункти 1, 2 наказу Ягодинської митниці від 02.08.2012 року №663-к «Про оголошення наказу Держмитслужби України від 02.08.2012 №1586-к «По особовому складу Ягодинської митниці» в частині, що стосується ОСОБА_1 (Т.2 а.с.102).

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2013 року до трудової книжки ОСОБА_1 внесено запис №17 про недійсність запису №16 (про припинення перебування на державній службі в митних органах) та про поновлення позивача на посаді інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Устилуг» Ягодинської митниці з 02.08.2012 року на підставі наказу Державної митної служби України від 04.06.2013 року №947-к, наказу Ягодинської митниці від 10.06.2013 року №358-к. За період з 18.09.2012 року по 09.06.2013 року позивач не була працевлаштована, будь-які відомості про отримання нею доходів за вказаний період відсутні (Т.2 а.с.106-107).

Отже, постанова Волинського окружного адміністративного суду від 17.09.2012 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді добровільно виконана відповідачами лише 10.06.2013 року шляхом прийняття наказу Державної митної служби України від від 04.06.2013 року №947-к «По особовому складу митних органів» та наказу Ягодинської митниці від 10.06.2013 року №358-к «Про оголошення наказу Держмитслужби України від 04.06.2013 року №947-к «По особовому складу митних органів».

При вирішенні заяви про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі суд враховує таке.

Згідно із статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Як передбачено частиною другою статті 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Частиною першою статті 255 цього ж Кодексу визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно із частиною другою статті 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Крім того, згідно із частиною другою статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, а частиною першою статті 1 цього ж Закону визначено значення термінів: Конвенція - Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України; Суд - Європейський суд з прав людини; практика Суду - практика Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Також у постанові Верховного Суду України від 23.06.2015 року у справі №21-63а15 колегія суддів прийшла до висновку, що правова природа діяльності органів державної виконавчої служби та її основне призначення полягає саме в примусовому виконанні рішень суду, в тому числі постанов судів про поновлення на посадах у відносинах публічної служби, які набрали законної сили, що і є підставою для негайного їх виконання. Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов'язок. Зокрема, зазначений обов'язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. В таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на відповідачеві Державній митній службі України лежав обов'язок негайно виконати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17.09.2012 року у даній справі в частині поновлення позивача на посаді незалежно від того, чи звертався позивач за примусовим виконанням судового рішення до органів державної виконавчої служби, у зв'язку з чим заперечення представника відповідачів судом до уваги не беруться.

Порядок і умови вирішення питання про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі працівника визначено статтею 236 КЗпП України.

Відповідно до статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Як встановлено судом, період затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на займаній посаді становить з 17.09.2012 року по 09.06.2013 року включно і Ягодинською митницею за вказаний період в порушення вимог статті 236 КЗпП України середній заробіток ОСОБА_1 виплачено не було.

Таким чином, суд зазначає, що на підставі статті 236 КЗпП України на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 17.09.2012 року по 09.06.2013 року, що становить 183 робочих днів, із яких: з 17.09.2012 року по 30.09.2012 року - 10 робочих днів, з 01.10.2012 року по 31.05.2013 року - 168 робочих днів, з 01.06.2013 року по 09.06.2013 року - 5 робочих дні. При розрахунку розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі суд виходив із кількості робочих днів, зазначених у листах Міністерства соціальної політики України від 23.08.2011 року №8515/0/14-11/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2012 рік», від 21.08.2012 року №9050/0/14-12/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013 рік», а також з розміру середньоденного заробітку 183,08 грн., визначеного довідкою Ягодинської митниці №4/45-1071 від 10.09.2012 року, наявною в матеріалах справи (Т.1 а.с.98) , та яка бралася судом до уваги при вирішенні даної справи по суті.

Суд не бере до уваги твердження представника відповідачів щодо пропущення позивачем строку звернення до суду, оскільки в даному випадку стягнення середнього заробітку є санкцією за невиконання власником або уповноваженим ним органом рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника і вирішується за заявою працівника у адміністративній справі про поновлення на публічній службі, а не як окремий трудовий спір, відтак строки звернення до суду для вирішення трудових спорів, встановлені статтею 233 КЗпП України, не застосовуються.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що тривалість невиконання митним органом постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді на посаді інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Устилуг» Ягодинської митниці з 17.09.2012 року по 09.06.2013 року складає 183 робочих днів, середній заробіток за час затримки виконання рішення суду становить 33503,64 грн. (183 робочих днів х 183,08 грн.), який підлягає до стягнення з Волинської митниці ДФС на користь позивача.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Кодексу законів про працю України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі задовольнити.

Стягнути з Волинської митниці ДФС (44350, Волинська область, Любомльський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, податковий номер НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в сумі 33503,64 грн. (тридцять три тисячі п'ятсот три грн. 64 коп.).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Судді ТМ.Димарук

В.Д.Ковальчук

Ухвала в повному обсязі складена 19 січня 2016 року.