Справа № 805/3985/15-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 р. Справа № 805/3985/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" в особі Маріупольського регіонального виробничого підрозділу КП "Компнія "Вода Донбасу" до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання неправомірними дії та скасування рішення № від 13.08.2015 року

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу" в особі Маріупольського регіонального виробничого підрозділу КП "Компнія "Вода Донбасу" звернулось до суду з позовом до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області, відповідно до якого просить визнати неправомірними дії Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області щодо прийняття рішення № від 13.08.2015 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до Маріупольського регіонального виробничого підрозділу КП "Компнія "Вода Донбасу" на суму 286 117, 34 грн. та скасувати рішення № від 13.08.2015 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до Маріупольського регіонального виробничого підрозділу КП "Компнія "Вода Донбасу" на суму 286 117,34 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що несвоєчасна сплата єдиного внеску допущена у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території, яку обслуговує філія позивача Маріупольський регіональний виробничий підрозділ КП "Компнія "Вода Донбасу".

Крім того позивач вказує на те, що в силу п. 9.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464) він звільнений від відповідальності за невиконання обов'язку зі сплати єдиного внеску.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, також надав заперечення на адміністративний позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову.

У запереченнях на позовну заяву відповідач вказав на її безпідставність та зазначив, що нормами Закону № 2464 на позивача покладений обов'язок щодо сплати єдиного внеску.

Відповідач зазначив, що, оскільки розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинена дія розпорядження Кабінету Міністрів від 30.10.2014 року № 1053-р, згідно якої затверджений перелік населених пунктів, на яких здійснюється АТО, таким чином перелік населених пунктів, на території яких проводиться АТО не визначено, підстав для звільнення платника податків від виконання обов'язку по сплати ЄСВ відповідно до Закону №1669 не має.

Суд визнав за можливе розглянути дану справу у порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, відповідно до положень ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази та пояснення, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та встановив такі обставини.

Позивач - Комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу" в особі Маріупольського регіонального виробничого підрозділу КП "Компанія "Вода Донбасу" (), зареєстрований платником податку на додану вартість, місцезнаходження: 87547, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Карла Лібкнехта, буд. 177 «а», що підтверджується відповідним витягом з ЄДРПОУ.

Судом встановлено, що відповідачем було прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 13.08.2015 року, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 191 454,11 грн. за період з 21.10.2014 р. по 10.08.2015 р. та пеню у розмірі 94 663,23 грн. за той же період.

Позивач вказує на те, що несвоєчасна сплата єдиного внеску допущена у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території, яку обслуговує філія позивача " Маріупольський регіональний виробничий підрозділ КП "Компнія "Вода Донбасу".

Відповідно до п. 9.4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 2464: "Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Суд зазначає, що у спірних правовідносинах, у розумінні вказаної норми та враховуючи положення ст. 25 Закону № 2464, відповідальність, штрафні та фінансові санкції - це штраф та/або пеня.

Таким чином, пункт 9.4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 2464 пов'язує звільнення платників єдиного внеску від штрафу та/або пені за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції з наявністю двох умов:

- перебування на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція ;

- штраф та/або пеню застосовано до платника за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

За приписами абзаців першого та другого ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 вказаного Закону визначено, що недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Тобто, пеня та штрафні санкції не є складовою недоїмки з єдиного внеску.

Суд зазначає, що для звільнення від штрафу та/або пені, на відміну від звільнення від сплати недоїмки зі сплати єдиного внеску, подання окремих заяв про звільнення від штрафу та/або пені, сертифікатів Торгово-промислової палати, тощо - не потребується та п. 9.4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 2464 не передбачено.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р від 02 грудня 2015 року про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. № 1275-р, до зазначених населених пунктів, зокрема, належить місто Маріуполь Донецької області.

Згідно з даними ЄДРПОУ позивач зареєстрований за місцезнаходженням: 87547, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Карла Лібкнехта, буд. 177 «а».

Отже, відповідач знаходиться на обліку в контролюючому органі, який розташований на території населеного пункту, визначеного переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція (що не заперечується відповідачем).

Станом на момент виникнення спірних правовідносин та на момент розгляду даної справи, антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 - триває.

Таким чином, відповідач є платником єдиного внеску, який визначений статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", та який перебуває на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, яка на даний час триває.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що до відповідача не застосовуються відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" за невиконання обов'язків платника єдиного внеску у спірний в цій справі період з 21.10.2014 року по 10.08.2015 року.

Враховуючи викладене спірне рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 13.08.2015 року є протиправним та підлягає скасуванню у повному обсязі.

Стосовно позовних вимог позивача про визнання дій відповідача неправомірними суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 13 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" органи доходів і зборів мають право застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Таким чином прийняття рішення про застосування санкцій щодо платників єдиного внеску входить до переліку прав податкового органу.

Приймаючи спірне рішення відповідач не виходив за межі своєї компетенції. Дії щодо прийняття вказаного рішення не порушують права чи інтереси позивача. У даному випадку на права підприємства впливає саме рішення суб'єкту владних повноважень, яке судом скасовується, що є достатнім способом захисту та відновлення прав позивача.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання дій податкового органу неправомірними задоволенню не підлягають.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з Державного бюджету України суму сплаченого позивачем судового збору пропорційно, до розміру задоволених позовних вимог - 487,20 грн. за вимогою про скасування спірного рішення.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. № 1275-р, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" в особі Маріупольського регіонального виробничого підрозділу КП "Компнія "Вода Донбасу" до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання неправомірними дії та скасування рішення № від 13.08.2015 року - задовольнити частково.

Скасувати рішення Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області № від 13.08.2015 року, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 191 454,11 грн. за період з 21.10.2014 р. по 10.08.2015 р. та пеню у розмірі 94 663,23 грн. за той же період.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" в особі Маріупольського регіонального виробничого підрозділу КП "Компнія "Вода Донбасу" () 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бабіч С.І.