Справа № 802/4019/15-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 січня 2016 р. Справа № 802/4019/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Могиль Тетяни Олександрівни

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Горобця Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про: визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №3138 від 03.12.2014 року. Також позивач вважає, що для відновлення його порушеного права необхідно зобов'язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_3 стосовно зміни розміру належної йому суми та збільшити її на 191 200,79 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" у судовому засіданні не погодився з мотивами адміністративного позову. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на письмові заперечення. Окремо зазначив про те, що правочин був вчинений позивачем з проблемним банком, що свідчить про фіктивність створення правових підстав для отримання ним гарантованого відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надійшли пояснення по справі (вх.509 від 13.01.2016 року).

Враховуючи, що неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи, суд здійснював судовий розгляд без участі останнього.

Заслухавши пояснення представників сторін дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, в зв'язку з наступним.

Судом встановлено, між приватним сільськогосподарським підприємством "Поділля-Агро" та ОСОБА_3 укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 6 від 02.12.2014 року. Відповідно до умов даного договору ПСП "Поділля-Агро" надає поворотну фінансову допомогу ОСОБА_3 в національній валюті України в межах суми 200 000 грн. (а.с. 14).

В подальшому, 03.12.2014 року між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Лояльний on-line" у гривнях (а.с. 10), згідно якого банк відкрив клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях. Відповідно до договору, банк приймав на депозит кошти з обов`язком виплачувати 13 % річних. Термін дії договору визначений по 02.01.2015 року (а.с. 10).

Згідно з витягу з реєстру операцій (транзакцій) поточний рахунок позивача поповнено коштами іншого клієнта банку у сумі 200 000 грн., а саме юридичної особи приватного сільськогосподарського підприємства "Поділля-Агро"

Крім того, як встановлено з заяви на виплату переказу ОСОБА_3 05.11.2015 року отримав кошти в сумі 8 799,21 грн. з поточного рахунку.

З метою з'ясування отримання відшкодування йому грошових коштів позивач звернувся до відповідача. У телефонній розмові останнього повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) № 3138 від 03.12.2014 року згідно до ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та статті 216 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач просить визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) від 03.12.2014 року, зобов'язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_3 стосовно зміни розміру належної йому суми та збільшити її на 191 200,79 грн.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходив з наступного.

Правовідносини, пов`язані із відшкодуванням коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, насамперед регулюються Цивільним кодексом України та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Згідно із ст. 27 Закону уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" протягом трьох днів з дня отримання Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно із ч. 5 ст. 34 Закону під час тимчасової адміністрації Фонд гарантування вкладів фізичних осіб має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

З урахуванням ч. 1 ст. 36 Закону з дня початку процедури виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд гарантування вкладів фізичних осіб набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

До повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі делегування їй повноважень надано право продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій (пп. 3 ч. 2 ст. 37 Закону)

Відповідно до ст. 38 Закону Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов`язаний забезпечити збереження активів та документації банку.

Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

30.10.2014 року Постановою Національного банку України №692/БТ ПАТ "Дельта банк" віднесено до категорії проблемних. На підставі постанови Правління Національного банку України №150 від 02.03.2015 року ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних, що стало підставою для запровадження з 03.03.2015 року у цій банківській установі тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк", з урахуванням рішень про продовження строків, запроваджено включно до 02.10.2015 року. Відповідно до Постанови Національного банку України від 02.10.2015 року №664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів прийнято рішення від 02.10.2015 року №181 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку. Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Дельта Банк", призначено уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Дельта Банк", визначені статтями 37, 38, 51, частиною першою та другою статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Кадирову В.В. на два роки з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними зокрема з підстав здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації уповноважена особа Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. Крім того, вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами, а також має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про Національний банк України" Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно із законом пом`якшують або скасовують відповідальність.

Як свідчать матеріали справи та встановлено в судовому засіданні, постановою Правління Національного банку України від 30.10.2014 року № 692/БТ публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" віднесене до категорії проблемних строком на 180 днів та встановлено обмеження в його діяльності, зокрема: здійснювати залучення коштів від фізичних осіб в обсязі, що не перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття цієї постанови (у розрізі валюти), та за процентними ставками, не вищими, ніж середні по банківській системі; не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Тобто, з часу прийняття даної постанови НБУ, ПАТ "Дельта Банк" заборонено приймати депозитні вклади та/або здійснювати поповнення існуючих депозитних рахунків, а також проведення інших операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На виконання наказу уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" від 29.05.2015 року №408 було створено комісію та призначено проведення перевірки договорів банківського вкладу (депозиту, що були укладені між банком та фізичними особами - клієнтами банку після 16.01.2015 року включно, за якими кошти були зараховані за такими договорами від інших фізичних осіб, та операції, які призвели до збільшення гарантованої суми відшкодування Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За її результатами виявлено ряд правочинів, обставини вчинення яких свідчать про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання клієнтами банку сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Так, кошти на поточний рахунок, що відкритий на ім`я позивача - ОСОБА_3, надійшли шляхом безготівкового переказу коштів в гривнях від ПСП "Поділля-Агро", який є власником великого вкладу у ПАТ "Дельта Банк". Дана сума коштів надійшла в розмірі, що не перевищує гарантовану державою суми відшкодування фізичній особі.

Отже, вказані операції призвели до того, що власник великого вкладу, залучивши кошти в сумі, що не перевищує граничного розміру відшкодування коштів за вкладами на рахунок позивача, фактично розділив суму власного вкладу на частини з метою отримання відшкодування коштів за власним вкладом в сумі, що перевищує розмір граничного відшкодування. Наслідком такого правочину є надання переваги вкладнику, розмір вкладу якого перевищує встановлений граничний розмір відшкодування, на отримання відповідного відшкодування замість отримання залишку вкладу понад граничний розмір відшкодування за рахунок реалізації майна банку в порядку черговості згідно ст. 52 Закону.

Таким чином, проведення вказаних операцій суперечить постанові Правління Національного банку України від 30.10.2014 року № 692/БТ.

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно із ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи наведені обставини суд дійшов висновку, що внаслідок розміщення грошей ПСП "Поділля-Агро" на рахунку позивача шляхом їх поділу створено перевагу третій особі перед іншими добросовісними вкладниками банку шляхом виплати на користь вказаної юридичної особи через третіх осіб, зокрема через позивача всієї суми з бюджетних коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в першу чергу, що призводить до збільшення витрат Фонду гарантування вкладів фізичних осіб без будь-яких законних підстав. Тобто, дані обставини свідчать про нікчемність вказаних операцій у відповідності до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону, про що вказано в повідомленні відповідача.

З огляду на попередній висновок суду щодо нікчемності вказаних операцій одночасно не підлягає задоволенню вимога про зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_3 стосовно зміни розміру належної йому суми гарантованого відшкодування та збільшення її на 191 200,79 грн.

Суд також враховує те, що відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 2 Закону системою гарантування вкладів фізичних осіб є сукупність відносин, що регулюються цим Законом, суб`єктами яких є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, банки та вкладники. Метою запровадження такої системи, згідно Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Водночас, особа яка вступає в комерційні відносини з конкретним банком, залучаючи власні кошти на депозит в банку, свідомо несе ризик неповернення вказаних коштів у випадку визнання банку неплатоспроможним та неможливістю виконання банком своїх зобов`язань. Держава в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснює співпрацю з банками та гарантує повернення вкладникам банку повернення їх вкладів лише в межах визначеної суми. Проблемний банк не може повністю перекладати власні зобов`язання перед вкладниками на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, зокрема й шляхом внесення коригувань до структури банківського балансу шляхом збільшення чи зменшення зобов`язань банку перед окремими особами. Такі дії банку суперечать вимогам Закону та призводять до неправомірних відрахувань з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що є неприпустимим.

Крім того, відмовляючи в позові, суд враховує наступне.

У договорі банківського вкладу (депозиту) "Лояльний on-line" у гривнях №3138 від 03.12.2014 року міститься пункт 1.8. у якому зазначено, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами договору.

У матеріалах справи міститься виписка по рахунку приватного клієнта ОСОБА_3 №/1211 з розрахунковим періодом з 10.09.2009 по 08.05.2015 років. З вищезазначеного документа слідує, що 02.12.2014 року за кодом квитанції №7139732 відбулось надання поворотної фінансової допомоги позивачу на суму 200 000 грн. 03.12.2014 року за кодом квитанції №2197285 відбулось залучення коштів на депозит, угода №3138 від 03.12.2014. Враховуючи викладене вище очевидним є те, що кошти останньому надійшли від третьої особи з метою залучення їх на депозит для створення переваги третій особі перед іншими добросовісними вкладниками банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно ст. ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень, докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій - відмовити у повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ Дмитришена Руслана Миколаївна

Копія вірна

Суддя: Секретар: