Справа № 826/5083/15
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/5083/15

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді – Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О. В., Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю “Київська комунальна компанія” на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2015 року у справі №826/5083/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Київська комунальна компанія” до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання нечинним подання, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю “Київська комунальна компанія” звернулася в суд з позовом до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України, в якому просило визнати протиправним та нечинним подання відповідача з попередніми висновками у справі №134-01/11.14.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки відповідача, щодо монопольного становища позивача з врахуванням територіальних меж ринку послуг, які визначені межами будинку, суперечать положенням Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб’єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 №49-р., оскільки зазначена методика передбачає, що визначення монопольного (домінуючого) становища суб’єкту господарювання повинно включати визначення територіальних (географічних) меж ринку.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2015 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, товариство з обмеженою відповідальністю “Київська комунальна компанія” звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю “Київська комунальна компанія” є юридичною особою з основним видом діяльності за КВЕД - комплексне обслуговування об’єктів.

Згідно із актом про приймання в експлуатацію від 28.11.2012 та додатку до акту Авізо № 1 від 28.11.2014 ТОВ “Київська комунальна компанія” було передано в експлуатацію житловий будинок, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Кондратюка, 7.

Позивач укладає з власниками (наймачами) вказаного будинку договори “Про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, комунальних послуг”.

До Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшло звернення прокуратури м. Києва від 17.09.2014 №07/1/1-905 вих. 14 щодо перевірки дотримання суб’єктами господарювання вимог законодавства про захист економічної конкуренції при наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у м. Києві.

За результатами аналізу інформації, наданої ТОВ “Київська комунальна компанія” на вимогу Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України, у зв’язку з виявленням у діях ТОВ “Київська комунальна компанія” ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 2 ст. 50 та ч. 1 ст. 13 Закону України “Про захист економічної конкуренції” у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах будинку за адресою: м. Київ, вул. Контратюка, 7, який знаходиться в експлуатації товариства, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на цьому ринку, розпорядженням адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18 листопада 2014 року № 179/01-рп/к розпочатий розгляд справи №134-01/11.14 за ознаками вчинення ТОВ “Київська комунальна компанія” порушення, передбаченого п. 2 ст. 50 та ч. 1 ст. 13 Закону України “Про захист економічної конкуренції” у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах будинку за адресою: м. Київ, вул. Кондратюка, 7, який знаходиться в експлуатації товариства з обмеженою відповідальністю “Київська комунальна компанія”, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на цьому ринку.

За результатами збирання та аналізу доказів у справі відповідачем складене подання з попередніми висновками у справі № 134-01/11.4, яким запропоновано:

- визнати, що ТОВ “Київська комунальна компанія” протягом періоду з 01.04.2013 по 12.11.2014 займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах території м. Києва, де розташований будинок за адресою: м. Київ, вул. Кондратюка, 7, який знаходиться в експлуатації та обслуговуванні ТОВ “Київська комунальна компанія”, з часткою 100%, оскільки на цьому ринку у нього немає жодного конкурента;

- визнати дії ТОВ “Київська комунальна компанія”, які полягають в укладенні із споживачами (власниками (наймачами) квартир у будинках) “договорів про послуги з управління, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, комунальних послуг”, редакція яких не відповідає типовому договору, затвердженому постановою КМУ № 529, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 2 ст. 50 та ч. 1 ст. 13 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах будинку за адресою: м. Київ, вул. Кондратюка, 7, який знаходиться в експлуатації товариства з обмеженою відповідальністю “Київська комунальна компанія”, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на цьому ринку;

- зобов’язати ТОВ “Київська комунальна компанія” припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у п. 2 резолютивної частини цього подання, шляхом приведення “договорів про послуги з управління, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, комунальних послуг” у відповідність до Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529 “Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій”;

- за вчинене порушення, викладене в п. 2 резолютивної частини подання, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 52 закону України “Про захист економічної конкуренції” накласти на ТОВ “Київська комунальна компанія” штраф у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2014 рік.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди виходили з того, що оскаржуване подання прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Розглядаючи спір по суті, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що вказаний спір є адміністративно правовим.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із вказаним висновком суддів попередніх інстанції не погоджується із наступних міркувань.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Колегія суддів вважає, що такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні статті 6 Конвенції стосовно “суду, встановленого законом”.

Частиною другою статті 4 КАС встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Закони України можуть передбачати вирішення певних категорій публічно-правових спорів у порядку іншого судочинства, в тому числі господарського.

Такий інший порядок передбачено, зокрема, частиною першою статті 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” від 11.01.2001 № 2210-III, відповідно до якої заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів АМКУ повністю або частково до господарського суду.

З огляду на наведене справи зі спорів про оскарження рішень (розпоряджень) органів АМКУ підвідомчі господарським судам і підлягають розгляду за правилами Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Це стосується й розгляду справ за позовами органів АМКУ про стягнення з суб'єктів господарювання сум штрафів та пені у зв'язку з порушенням конкурентного законодавства, оскільки таке стягнення здійснюється саме згідно з рішеннями відповідних органів, прийнятими на підставі приписів названих законів України. Водночас і пунктом 3 частини першої статті 12 ГПК встановлено, що справи за заявами органів АМКУ з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції, підвідомчі господарським судам. Винятком з цього правила відповідно до положень статті 19 КАС є вирішення справ щодо оскарження рішень АМКУ з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, якщо провадження за позовною заявою, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства було помилково відкрито, суд закриває провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частини першої статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За таких обставин, оскаржувані рішення судів підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 157, 220, 2201, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Київська комунальна компанія” задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2015 року по справі №826/5083/15 скасувати.

Провадження у справі в порядку адміністративного судочинства закрити.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді:

Суддя Н.В. Васильченко