Справа № 265/2421/15-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року м. Київ К/800/36343/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 10 червня 2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2015 року у справі № 265/2421/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя, в якому просила скасувати рішення відповідача № 242/1117 від 24.12.2014 року; зобов'язати відповідача зарахувати до заробітної плати (доходу) для обчислення її пенсії суми доходу, отримані нею у березні 2002 року в Окружній виборчій комісії № 63, з жовтня по грудень 2002 року та з січня по серпень 2003 року у ТОВ „Восход", у грудні 2003 року в філії „Східна" ДП ТОВ „Ольга" Агрофірма „Заря"; зробити відповідний перерахунок її пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем у порушення п.2 ч.1 ст.41 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" протиправно відмовлено їй у зарахуванні під час розрахунку пенсії отриманої заробітної плати на вищезазначених підприємствах, оскільки даними підприємствами у період її роботи сплачувалися за неї страхові внески до Пенсійного фонду.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 10 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2015 року, позов задоволений. Визнані неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області в частині прийняття рішення про не зарахування при розрахунку пенсії ОСОБА_1, отриманої заробітної плати у березні 2002 року в Окружній виборчій комісії № 63, з жовтня по грудень 2002 року та з січня по серпень 2003 року у ТОВ „Восход" та у грудні 2003 року у філії „Східна" ДП ТОВ „Ольга" Агрофірма „Заря". Скасоване рішення управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області № 242/1117 від 24.12.2014 року про відмову ОСОБА_1 у зарахуванні до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії сум доходу, отриманих ОСОБА_1 у березні 2002 року в Окружній виборчій комісії № 63, з жовтня по грудень 2002 року та з січня по серпень 2003 року у ТОВ „Восход" та у грудні 2003 року в філії „Східна" ДП ТОВ „Ольга" Агрофірма „Заря". Зобов'язане управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області зарахувати до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії ОСОБА_1 суми доходу, отримані ОСОБА_1 у березні 2002 року в Окружній виборчій комісії № 63, з жовтня по грудень 2002 року та з січня по серпень 2003 року у ТОВ „Восход" та у грудні 2003 року у філії „Східна" ДП ТОВ „Ольга" Агрофірма „Заря". Зобов'язано управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 22.12.2014 року з включенням до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії сум доходу, отриманих ОСОБА_1 у березні 2002 року в Окружній виборчій комісії № 63, з жовтня по грудень 2002 року та з січня по серпень 2003 року у ТОВ „Восход" та у грудні 2003 року у філії „Східна" ДП ТОВ „Ольга" Агрофірма „Заря".

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та відмовити в позові, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 22.12.2014 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області та отримує пенсію за віком.

З копії трудової книжки позивачки вбачається, що з 29.05.1998 року по 01.09.2002 року (записи 5-7), остання працювала у ТОВ „Восход"; з 02.09.2002 року по 29.11.2003 року (записи 8-9) - у філії „Східна" ДП ТОВ „Ольга" Агрофірма „Заря"; з 01.12.2003 року по 30.11.2006 року (записи 10-12) у Агроцеху № 43 ВАТ „ММК „ім. Ілліча".

У спірний період окрім отримання позивачкою заробітної плати за основним місцем роботи, мало місце отримання останньою також сум виплат від інших підприємств, а саме: у березні 2002 року позивачці нараховані виплати Окружною виборчою комісією № 63, з жовтня по грудень 2002 року та з січня по серпень 2003 року - ТОВ „Восход"; у грудні 2003 року - філією „Східна" ДП ТОВ „Ольга" Агрофірма „Заря".

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, сформованих 23.12.2014р. Пенсійним фондом України, на ім'я ОСОБА_1, у спірні періоди позивачці дійсно нараховувалася заробітна плата та за неї здійснювалася сплата страхових внесків декількома страхувальниками: у березні 2002 року - ТОВ „Восход" та Окружною виборчою комісією № 63; з жовтня по грудень 2002 року та з січня по серпень 2003 року - філією „Східна" ДП ТОВ „Ольга" Агрофірма „Заря" та ТОВ „Восход"; у грудні 2003 року - Агроцех № 43 ВАТ „ММК „ім. Ілліча" та філією „Східна" ДП ТОВ „Ольга" Агрофірма „Заря".

Згідно рішення № 242/1117 від 24.12.2014 року відділом з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1 відмовлено у зарахуванні до розрахунку заробітної плати сум виплат по підприємствам ТОВ „Восход", Агроцех № 43 ВАТ „ММК „ім. Ілліча" та Окружній виборчій комісії у спірний період, оскільки трудова книжка позивачки не містить відомостей про роботу останньої на зазначених підприємствах у спірний період, а Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачена можливість зараховувати до стажу періодів роботи відповідно до даних про сплату страхових внесків, нормативний акт набув чинності 01.01.2004 року, а тому підстав для зарахування періодів до 31.12.2003 року не має.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, а тому посилання відповідача на необхідність документального підтвердження роботи позивачки на інших підприємствах у спірний період є безпідставними, оскільки факт отримання позивачем у спірний період іншого доходу, окрім заробітної плати за основним місцем роботи, та сплати іншими підприємствами за неї страхових внесків підтверджений індивідуальними відомостями про застраховану особу та визнаний відповідачем.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно п.2 ч.1 ст.41 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Зазначена норма не містить обмежень щодо кількості джерел отримання доходу, які мають враховуватися до заробітної плати для обчислення пенсії.

Крім того, за змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13.

Відповідно до ч.2 ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Виходячи з наведеного судами першої та апеляційної інстанцій правомірно визнані безпідставними посилання відповідача на необхідність документального підтвердження роботи позивачки на інших підприємствах у спірний період, оскільки факт отримання позивачкою у спірний період іншого доходу, окрім заробітної плати за основним місцем роботи, та сплати іншими підприємствами за неї страхових внесків підтверджений індивідуальними відомостями про застраховану особу та визнаний відповідачем.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій прийшли до вірного висновку про необхідність поновити порушене право позивача та задоволення позову.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя відхилити.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 10 червня 2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: