Справа № 803/3783/15
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2016 року Справа № 803/3783/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

при секретарі судового засідання Гуцалюк І.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Наумчик Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №205000011/2015/000102/2 від 21 жовтня 2015 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2015/00107.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між компанією "BURY Trade Sp.z о.о." (Польща) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 було укладено контракт №2 від 18.09.2015 року. На виконання умов даного контракту іноземним контрагентом позивачу, на умовах FCA, було поставлено: мандарини свіжі, апельсини свіжі, перець солодкий свіжий, огірки свіжі, хурму свіжу, ківі свіжі, гранати свіжі. При цьому, на виконання вимог частини другої статті 53 Митного кодексу України (МК України) до митної декларації (МД) позивачем додано усі обов'язкові документи (контракт, рахунок фактуру, CMR, інвойс, експортну декларацію, сертифікат походження, сертифікат відповідності). Митна вартість декларантом визначалась за першим методом, про що зазначено в МД.

Проте, позивачу було безпідставно відмовлено у митному оформленні товару та видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2015/00107, а також прийнято рішення про коригування митної вартості товару №205000011/2015/000102/2 від 21 жовтня 2015 року .

Позивач вважає, що усі вимоги митного органу були виконані, а подані додаткові документи та відомості підтверджують заявлену митну вартість спірного товару та безпідставно не взяті до уваги митним органом. Відповідачем безпідставно було скориговано митну вартість і декларант з метою не псування товару був змушений згідно статті 55 МК України здійснити розмитнення товару за скоригованою вартістю, при цьому не погоджуючись із такою вартістю. В результаті таких неправомірних та необґрунтованих дій митниці позивач поніс збитки, які проявляються в надмірно сплачених до бюджету коштів. Необхідність подальшого збуту придбаного товару зумовила позивача здійснити його митне оформлення за новою ВМД, із зазначенням тієї митної вартості товару, на якій наполягав митний орган, і зі сплатою до бюджету податків. Такі дії декларанта не можна розцінювати як власне виправлення помилки чи підтвердження протиправності попередніх заходів по наданню недостовірних даних митної вартості товарів. Таким чином, відповідачем безпідставно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови у митному оформленні товару.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №205000011/2015/000102/2 від 21 жовтня 2015 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2015/00107.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 24.12.2015 року № 03-70-10/15-1489 (а.с.52-54) представник відповідача адміністративний позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з таких підстав.

Для здійснення митного контролю та митного оформлення товару позивачем було подано електронну митну декларацію №205070000/2015/019246 від 21.10.2015 року та комплект документів.

Під час здійснення контролю правильності заявленої митної вартості товарів було встановлено, що митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які ввозяться позивачем, оскільки документи, які подані для підтвердження митної вартості не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності та неточності: згідно заявки договору на автоперевезення від 20.10.2015 року №8 та довідки від 21.10.2015 року №б/н податкове навантаження до кордону становить 38,89 грн./км, а після кордону - 66,67 грн./км; пунктом 4.2 контракту від 18.09.2015 року №2 передбачено, що оплата за товар здійснюється протягом 90 банківських днів від дати митного оформлення та пунктом 4.3 даного контракту передбачено, що можлива передплата за товар. У той же час у фактурі від 20.10.2015 року № FX/00595/2015/MG зазначено, що термін оплати - 14 днів. Надана декларантом виписка банку та платіжне доручення на оплату товару не мають відношення до даного контракту.

У зв'язку з виявленими розбіжностями, керуючись нормами статей 53-54 МК України, посадовою особою митного органу запропоновано декларанту з метою перевірки числового значення витрат на транспортування та числового значення заявленої митної вартості надати наступні документи для підтвердження заявленої ним вартості: розрахунок транспортних витрат; прайс-лист від виробника товару; фактуру на закупівлю товару у виробника; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Проте, декларантом вказані документи подано не в повному обсязі: не подано прайс-лист від виробника товару, фактуру на закупівлю товару у виробника, а додано документи від продавця товару, що не є тотожним.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 651 у графі "Вантажні місця та опис товарів - Маркування та кількість - Номери контейнерів - Кількість та розпізнавальні особливості" виробник зазначається за наявності у товаросупровідних та комерційних документах.

Як вбачається з графи 31 МД №205070000/2015/019246 від 21.10.2015 року про виробника імпортованого товару немає даних. Вказане підтверджує той факт, що у декларанта відсутні відомості про виробника товару.

При цьому, наданий декларантом розрахунок транспортних витрат від 21.10.2015 року №21-10/2015 містить розбіжності та невідповідності у вартісних показник витрат. Відповідно до вищевказаного розрахунку податкове навантаження витрат на паливно-мастильні матеріали до кордону становить 11,11 грн./км, а після перетину - 20,00 грн./км; податкове навантаження витрат на транспортування (збереження температурного режиму) до кордону - 11,11 грн./км, а після перетину кордону - 20,00 грн./км. Крім того, до витрат на транспортування до кордону не включені витрати на амортизацію, які включені до витрат на транспортування після перетину кордону, а наданий декларантом висновок ТПП не містить посилання на аналіз цін на ринку імпортованого товару.

У зв'язку з неможливістю об'єктивного визначення митної вартості за ціною договору за наданими позивачем документами, у митниці не було можливості застосувати митну вартість, визначену позивачем, що дало митниці підстави для визначення митної вартості у спосіб, передбачений статтею 57 МК України.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях, та просить відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 21.10.2015 року для митного оформлення товару "мандарини свіжі", вагою 13140 кг, торговельна марка AMS, FLAMENCO; «апельсини свіжі», вагою 2480 кг, торговельна марка AFRICAN VALLEY; «гранати свіжі», вагою 1408 кг, торговельна марка MAS; "огірки свіжі", вагою 180 кг, торговельна марка VICASOL; "перець солодкий свіжий", вагою 800 кг, торговельна марка UNICA; «ківі свіжі», вагою 800 кг, торговельна марка IFRUTTI; "хурма свіжа", вагою 680 кг, торговельна марка LES NELES; декларантом (ПП "Еліт Брок") на митний пост "Луцьк" було подано електронну митну декларацію №205070000/2015/019246 (а.с.66-67) та комплект документів, а саме: контракт № 2 від 18.09.2015 року, експортна декларація від 20.10.2015 року, міжнародна товаротранспортна накладна № 059839, рахунок фактура № FX /00595/2015/ MG, сертифікат походження від 20.10.2015 року, сертифікат відповідності ЄС для свіжих овочів і фруктів, прас лист від 20.10.2015 року тощо (а.с.15-25). Вказаний товар надійшов на адресу фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 згідно з контрактом №2 від 18.09.2015 року, укладеним між компанією "BURY Trade Sp.z о.о." (Польща) та позивачем (а.с.21-24).

При цьому, як слідує із графи 43 зазначеної електронної митної декларації №205070000/2015/019246, товар "мандарини свіжі", «апельсини свіжі», «гранати свіжі», "перець солодкий свіжий", "огірки свіжі", «ківі свіжі», "хурма свіжа", були задекларовані за 1 методом, тобто за ціною контракту.

У зв'язку з виявленими розбіжностями в поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення документах (згідно заявки-договору на автоперевезення від 20.10.2015 року №8 та довідки від 21.10.2015 року податкове навантаження до кордону становить 38,89 грн./км, а після кордону - 66,67 грн./км; пунктом 4.2 контракту від 18.09.2015 року №2 передбачено, що оплата за товар здійснюється протягом 90 банківських днів від дати митного оформлення та пунктом 4.3 даного контракту передбачено, що можлива передплата за товар, проте у фактурі від 03.10.2015 року №FX/00595/2015/MG зазначено, що термін оплати становить 14 днів, а подані декларантом виписка банку та платіжне доручення на оплату товару не мають відношення до даного контракту) посадовою особою митниці листом №179 від 21.10.2015 року запропоновано декларанту з метою перевірки числового значення витрат на транспортування та числового значення заявленої митної вартості надати наступні документи: розрахунок транспортних витрат, прайс-лист від виробника товару, фактуру на закупівлю товару у виробника, виписку з бухгалтерської документації, висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. (а.с.18,26-27).

Декларантом у свою чергу на митницю листом №179 від 21.10.2015 року (а.с.35) було додатково подано висновок експерта № В-917 від 21.10.2015 року, платіжне доручення в іноземній валюті № 30 від 25.09.2015 року, виписку з банку від 25.09.2015 року, рахунок-фактуру про надання транспортних послуг № СФ-0000170 від 24.09.2015 року, акт здачі-прийняття робіт №У-0000170 від 24.09.2015 року, розрахунок транспортних витрат №21 10/2015 від 21.10.2015 року, виписку з банку (за оплату транспорту) від 30.09.2015 року, податкову накладну №10 від 24.09.2015 року. (а.с.28-36).

Того ж дня, 21.10.2015 року позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2015/00107. Як зазначено у вказаній картці відмови, м/п "Луцьк" повідомляє про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: у зв'язку з отриманням рішення спеціалізованого підрозділу щодо коригування митної вартості Рішення про визнання митної вартості №205000011/2015/000102/2 від 21 жовтня 2015 року. У цій же Картці відмови митний орган роз'яснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 ВМД у відповідності до рішення про визначення митної вартості №205000011/2015/000102/2 від 21 жовтня 2015 року.(а.с.9).

Згідно з графою 30 рішення про коригування митної вартості товару №205000011/2015/000102/2 від 21 жовтня 2015 року митним органом було визначено митну вартість товарів: "мандарини свіжі", вагою 13140 кг, торговельна марка AMS, FLAMENCO за ціною 1,02 дол. США за 1 кг (замість 0,80 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом); «апельсини свіжі», вагою 2480 кг, торговельна марка AFRICAN VALLEY за ціною 1,02 дол. США за 1 кг (замість 1,00 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом); «гранати свіжі», вагою 1408 кг, торговельна марка MAS за ціною 1,75 дол. США за 1 кг (замість 1,10 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом); "огірки свіжі", вагою 180 кг, торговельна марка VICASOL за ціною 1,25 дол. США за 1 кг (замість 1,20 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом); «ківі свіжі», вагою 800 кг, торговельна марка IFRUTTI за ціною 1,32 дол. США за 1 кг (замість 1,00 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом); "хурма свіжа", вагою 680 кг, торговельна марка LES NELES за ціною 1,75 дол. США за 1 кг (замість 1,10 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом).

У графі 33 вказаного рішення було зазначено, що митна вартість товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які ввозяться, у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності та неточності. Декларанту було запропоновано надати розрахунок числового значення витрат на транспортування та числового значення заявленої митної вартості (розрахунок транспортних витрат, прайс-лист від виробника товару, фактуру на закупівлю товару у виробника, виписку з бухгалтерської документації, висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями). Декларантом було надано витребувані документи не в повному обсязі, а саме не подано прайс-лист від виробника товару, фактуру на закупівлю товару у виробника. Крім того, декларантом надано прайс-лист та фактуру від продавця товару, який не є виробником, а інші подані документи містять розбіжності. Митну вартість товару визначено за резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в митному органі: на товар №1 МД №209120000/2015/842776 від 19.10.2015 року, на товар №2 МД № 125110008/2015/112801 від 05.10.2015 року, на товар №3 МД №20405000/2015/16708 від 15.09.2015 року, на товар №4 МД №125110011/2015/15100 від 11.10.2015 року, на товар №6 МД №209140000/2015/30090 від 15.09.2015 року, на товар №7 МД №209140000/2015/32649 від 02.10.2015 року (а.с.7-8).

В подальшому вказаний товар був оформлений на митному посту "Луцьк" за МД № 205070000/2015/019329 від 21.10.2015 року, вартість товару "мандарини свіжі", вагою 13140 кг, торговельна марка AMS, FLAMENCO, «апельсини свіжі», вагою 2480 кг, торговельна марка AFRICAN VALLEY, «гранати свіжі», вагою 1408 кг, торговельна марка MAS, "огірки свіжі", вагою 180 кг, торговельна марка VICASOL, «ківі свіжі», вагою 800 кг, торговельна марка IFRUTTI , "хурма свіжа", вагою 680 кг, торговельна марка LES NELES визначена за резервним методом, а вартість товару "перець солодкий свіжий", вагою 800 кг, торговельна марка UNICA визначена за 1 методом, тобто за ціною контракту (а.с.10-11).

Згідно із частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваних в даній адміністративній справі картки відмови та рішення, з огляду на таке.

Статтею 49 Митного кодексу України (МК України) від 13.03.2012 року № 4495-VI (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, сьомої - дев'ятої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Частинами першою - другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частинами першою - третьою статті 256 МК України визначено, що відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Як слідує із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товару "мандарини свіжі", вагою 13140 кг, торговельна марка AMS, FLAMENCO, «апельсини свіжі», вагою 2480 кг, торговельна марка AFRICAN VALLEY, «гранати свіжі», вагою 1408 кг, торговельна марка MAS, "огірки свіжі", вагою 180 кг, торговельна марка VICASOL, «ківі свіжі», вагою 800 кг, торговельна марка IFRUTTI , "хурма свіжа", вагою 680 кг, торговельна марка LES NELES за основним методом (за ціною договору, що складає 0,80 дол. США за 1 кг товару "мандарини свіжі", 1,00 дол. США за 1 кг товару «апельсини свіжі, 1,10 дол. США за 1 кг товару «гранати свіжі», 1,20 дол. США за 1 кг товару "огірки свіжі", 1,00 дол. США за 1 кг товару «ківі свіжі», 1,10 дол. США за 1 кг товару "хурма свіжа") та надання відповідачу необхідних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи містять розбіжності (згідно заявки договору на автоперевезення від 20.10.2015 року № 8 та довідки від 21.10.2015 року податкове навантаження до кордону становить 38,89 грн/км, а після кордону - 66,67 грн/км; пунктом 4.2 контракту від 18.09.2015 року №2 передбачено, що оплата за товар здійснюється протягом 90 банківських днів від дати митного оформлення та пунктом 4.3 даного контракту передбачено, що можлива передплата за товар. У той же час у фактурі від 20.10.2015 року № FX/00595/2015/MG зазначено, що термін оплати - 14 днів. Надана декларантом виписка банку та платіжне доручення на оплату товару не мають відношення до даного контракту), у зв'язку із чим від декларанта витребовувалися додаткові документи (розрахунок числового значення витрат на транспортування та числового значення заявленої митної вартості (розрахунок транспортних витрат, прайс-лист від виробника товару, фактуру на закупівлю товару у виробника, виписку з бухгалтерської документації, висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями), проте, такі документи подані не повністю, а тому митну вартість товару визначено за резервним методом, на підставі цінової інформації, наявної в митному органі (1,02 дол. США за 1 кг товару "мандарини свіжі", 1,02 дол. США за 1 кг товару "апельсини свіжі", 1,75 дол. США за 1 кг товару "гранати свіжі", 1,25 дол. США за 1 кг товару "огірки свіжі", 1,32 дол. США за 1 кг товару "ківі свіжі", 1,75 дол. США за 1 кг товару "хурма свіжа").

На думку суду, відповідачем безпідставно було відмовлено у визнанні заявленої митної вартості вказаних вище товарів "мандарини свіжі", "апельсини свіжі", "гранати свіжі", "огірки свіжі", "ківі свіжі", "хурма свіжа", виходячи з такого.

Як встановлено судом, в поданих до митного оформлення прайс-листі компанії-постачальника "BURY Trade Sp.z о.о." (Польща) від 03.11.2015 року та експортній фактурі FX/00595/2015/MG від 20.10.2015 року вказано ціну товару "мандарини свіжі" - 0,80 дол. США, "апельсини свіжі" - 1,00 дол. США, "гранати свіжі" - 1,10 дол. США, "огірки свіжі" - 1,20 дол. США, "ківі свіжі" - 1,00 дол. США, "хурма свіжа" - 1,10 дол. США, (а.с.18,25).

Експертним висновком № В-988 від 04.11.2015 року Волинської торгово-промислової палати підтверджено, що вартість зазначена у фактурі FX/00620/2015/MG від 03.11.2015 року та комерційній пропозиції (прайс-листі) фірми "BURY Trade Sp.z о.о." (Польща) від 03.11.2015 року, відповідає рівню цін, який панує на ринку по продажу фруктів і може складати: мандаринів свіжих - 0,80 дол. США за 1 кг, винограду свіжого - 1,40 дол. США, ананасів свіжих - 1,00 дол. США, хурми свіжої - 0,90 дол. США, цибулі свіжої - 0,25 дол. США огірків свіжих - 1,25 дол. США, перцю свіжого - 1,65 дол. США (а. с. 74-75).

Крім того, судом встановлено, що між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (замовник) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (перевізник) було укладено договір перевезення вантажів транспортними засобами від 01.01.2015 року, за яким замовник доручає, а перевізник бере на себе обов'язок здійснювати на підставі письмових заявок замовника перевезення вантажів, заявлених замовником до перевезення, вантажними транспортами засобами по території України та за її межами (а.с.97-99).

Із поданої на вимогу митного органу заявки-договору на автоперевезення від 20.10.2015 року №8 слідує, що позивачем було замовлено у фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 послуги з перевезення вантажу (овочі, фрукти на палетах) за маршрутом "(Польща) Люблін - (Україна) Луцьк" автомобілем з д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.27). Витрати на перевезення, здійснені відповідно до заявки-договору на автоперевезення від 20.10.2015 року № 8, підтверджуються довідкою від 21.10.2015 року та розрахунком транспортних витрат № 21-10/2015 від 21.10.2015 року із зазначенням вартості такого перевезення, які надані фізичної особою - підприємцем ОСОБА_4 (а.с.26, 28).

На думку суду, подані позивачем до митного оформлення документи є достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товарів, при цьому, висловлені митним органом окремі зауваження щодо поданих документів (згідно заявки договору на автоперевезення від 20.10.2015 року № 8 та довідки від 21.10.2015 року податкове навантаження до кордону становить 38,89 грн./км, а після кордону - 66,67 грн./км; пунктом 4.2 контракту від 18.09.2015 року №2 передбачено, що оплата за товар здійснюється протягом 90 банківських днів від дати митного оформлення та пунктом 4.3 даного контракту передбачено, що можлива передплата за товар, проте у фактурі від 20.10.2015 року №FX/00595/2015/MG зазначено, що термін оплати становить 14 днів) на митну вартість товарів не впливають.

При вирішенні даного спору суд також враховує, що митна вартість відповідачем була відкоригована лише щодо товару "мандарини свіжі", "апельсини свіжі", "гранати свіжі", "огірки свіжі", "ківі свіжі", "хурма свіжа", який був задекларований за 1 методом, тобто за ціною контракту, в той час як щодо іншої партії товару ("перець солодкий свіжий"), задекларованого також за 1 методом, тобто за ціною контракту, який оформлявся за однією МД та перевозився одним і тим же транспортним засобом, митним органом зауважень щодо митної вартості не було висунуто.

Одночасно суд звертає увагу на те, що застосуванню другорядних методів повинна передувати процедура консультацій між митним органом та декларантом відповідно до положень статей 59, 60 МК України. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Доводи відповідача про те, що консультації проводились у вигляді надіслання декларанту в електронному вигляді повідомлення-вимоги про надання додаткових документів, суд вважає необґрунтованими, оскільки право вимоги таких документів, передбачене у частиною третьою статті 53 МК України, не може вважатися частиною процедури консультацій, передбачених частиною четвертою статті 57 МК України.

Слід також зазначити, що за загальним правилом формально інший рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, сам по собі не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Митний орган має право самостійно визначити митну вартість товарів, однак, це повинно відбуватись із дотриманням вимог чинного законодавства, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, з врахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Таким чином, жодний із доказів, досліджених судом, не вказує на підтвердження позиції Волинської митниці ДФС України щодо застосування резервного методу визначення вартості товарів та спростування можливості застосування основного методу. Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено, та інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Волинською митницею Державної фіскальної служби України не доведено, що в порушення частини 2 статті 58 Митного кодексу України використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні або що декларант не дотримався обов'язку, встановленого частиною 2 статті 52 Митного кодексу України стосовно надання достовірних відомостей про визначення митної вартості на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що позивачем доведено заявлену митну вартість товару "мандарини свіжі", "апельсини свіжі", "гранати свіжі", "огірки свіжі", "ківі свіжі", "хурма свіжа" за електронною митною декларацією № 205070000/2015/019246 від 21.10.2015 року (у розмірі 00,80 дол. США за 1 кг товару "мандарини свіжі", 1,00 дол. США за 1 кг товару «апельсини свіжі, 1,10 дол. США за 1 кг товару «гранати свіжі», 1,20 дол. США за 1 кг товару "огірки свіжі", 1,00 дол. США за 1 кг товару «ківі свіжі», 1,10 дол. США за 1 кг товару "хурма свіжа"). Відтак, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №205000011/2015/000102/2 від 21 жовтня 2015 року та картка відмови в прийнятті митної декларації №205070000/2015/00107 Волинської митниці ДФС підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а позовні вимоги - до задоволення.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України (із змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015 року) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача слід присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 2 436,00 грн., сплачений платіжними дорученнями №613 від 26.11.2015 року, №638 від 09.12.2015 року (а.с.2, 46), та який був зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 205000011/2015/000102/2 від 21 жовтня 2015 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2015/00107.

Присудити на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС судовий збір в розмірі 2436 гривень 00 копійок (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень нуль копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 21 січня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.М. Димарчук