Справа № 808/2386/15
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року 15:00Справа № 808/2386/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Агрофірма «Гюнівська»

до Управління пенсійного фонду України в Великобілозерському районі Запорізької області,

про визнання дій протиправними та скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2015 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Агрофірма «Гюнівська» (далі - позивач, Пат «АФ «Гюнівська») до Управління Пенсійного фонду України в Великобілозерському районі Запорізької області (далі - відповідач, УПФУ в Великобілозірському районі), в якій просить суд (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 01.10.2015):

- визнати протиправними дії УПФУ в Великобілозірському районі щодо нарахування та внесення у картку особового рахунку позивача фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п.п. «б» - «з» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- скасувати в повному обсязі розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б» - «з» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на 2015 рік, з лютого 2015 року, за березень 2015 року - вересень 2015 року.

Ухвалою суду від 05.05.2015 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст..108 КАС України для приведення її у відповідність до ст.106 КАС України.

Ухвалою суду від 25.05.2015 відкрито провадження у справі №808/2386/15, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи.

Провадження у справі неодноразово зупинялося за клопотанням представника позивача для надання додаткових доказів.

16.11.2015 провадження у справі поновлено.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, направив суду клопотання про розгляд справи без його участі. На позовних вимогах наполягає у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що суб'єкти спеціального режиму оподаткування, якими є платники фіксованого сільськогосподарського податку і платники єдиного сільськогосподарського податку, до яких віднесений позивач, не є платниками витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» -«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зобов'язані відшкодовувати такі витрати Пенсійну фонду України. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, направив суду клопотання про розгляд справи без його участі. Проти позову заперечує в повному обсязі. Раніше, на адресу суду були надіслання письмові заперечення на позов, відповідно до яких відповідач зазначав, що з позовними вимогами не погоджується. Сплата фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не залежить від фінансового стану підприємства, підпорядкованості підприємства та будь - яких інших факторів. Просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч.1 ст.41 КАС України, у зв'язку із неявкою сторін, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов позивача таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Агрофірма «Гюнівська» () зареєстроване 19.03.1997 як юридична особа, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії ААБ №330098.

Відповідно до свідоцтва №200100883 від 01.01.2009 позивач зареєстрований як суб'єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість.

Управлінням Пенсійного фонду України в Великобілозерському районі Запорізької області сформовано Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на 2015 рік, лютий - вересень 2015 року, які направлені на адресу позивача та отримані останнім, що не заперечується позивачем.

Відповідно до вказаного розрахунку щомісячно протягом 2015 року, лютий - вересень 2015 року, позивач повинен був здійснювати відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по пенсіонерам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Вважаючи дії відповідача щодо нарахування та внесення у картку особового рахунку позивача фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій протиправними, позивач звернувся до суду.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також до 2000 року врегульовано порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених у відповідності до пунктів «б» - «з» цієї статті (частина 2 статті 13 Закону).

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України» від 17.02.2000 №1461 частину 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» було виключено та одночасно цим же Законом доповнено статті 2 та 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» пунктами, якими встановлено обов'язок підприємств, відшкодовувати витрати Пенсійному фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за пунктами «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зокрема, Законом №1461 доповнено пункт 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» абзацом четвертим, відповідно до якого об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Також Законом №1461 встановлено розмір збору з зазначеного об'єкту оподаткування - 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацами третім і четвертим пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (стаття 4 Закону).

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску» від 04.04.2013, який набрав чинності 28.04.2013, внесено зміни до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» та в абзаці четвертому пункту 1 статті 2 Закону слова і цифри «статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» замінено словами і цифрами «статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у 100% розмірі від об'єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених у відповідності до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Розмір сум до відшкодування на поточний рік витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах визначається у повідомленнях, які формуються працівниками Пенсійного фонду України, а підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду визначену у повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (п. п. 6.4, 6.8 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою Пенсійного фонду № 21 -1 від 19.12.2003 зі змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України.

Пунктом 2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом, тобто, зберігається зазначений вище порядок відшкодування.

В абзаці п'ятому пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у редакції, чинній до 01.01.2006 року, було визначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку», який набрав чинності з 01.01.2006, внесено зміни до таких законів України:

1. Абзац четвертий пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» після слів «визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону» доповнити словами «крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку».

2. Абзац п'ятий підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» після слів «затвердженим Кабінетом Міністрів України» доповнити словами «та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У зв'язку з чим, від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування були звільнені лише сільськогосподарські підприємства, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку.

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», відповідно до якого главу 2 «Фіксований сільськогосподарський податок» розділу XIV «Спеціальні податкові режими» Податкового кодексу України виключено. Зазначеним Законом сільськогосподарські товаровиробники віднесені до четвертої групи суб'єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності (пункт 391.4 статті 291 Податкового кодексу України).

Таким чином, законодавцем виключено поняття фіксований сільськогосподарський податок, у зв'язку з чим доводи позивача про те, що він не повинен здійснювати відшкодування фактичних витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, є необґрунтованими.

Посилання позивача на наявність діючого свідоцтва Державної податкової адміністрації України №200100883 від 01.01.2009, як на підтвердження статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку, суд вважає необґрунтованими, оскільки зазначене свідоцтво підтверджує лише реєстрацію позивача як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи, що з 01.01.2015 законодавцем виключено поняття фіксований сільськогосподарський податок, суд приходить до висновку, що відповідач, формуючи розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за 2015 рік, лютий - вересень 2015 року, та направляючи позивачу відповідні повідомлення про необхідність здійснення відшкодування таких витрат, діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений законами, у зв'язку з чим заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати слід віднести на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 94, 158 - 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Публічному акціонерному товариству «Агрофірма «Гюнівська» до Управління пенсійного фонду України в Великобілозерському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко