Справа № 825/3645/15-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3645/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук Л.О. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

19 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Ісаєнко Ю.А., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

за участю представника позивача - Козловської А.С., представників відповідача - Алексієнка Г.М., Бабинця С.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області до товариства з обмеженою відповідальністю "ВТС-ГРУП" про стягнення заподіяної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Заступник прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області звернувся до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТС-ГРУП" про стягнення заподіяної шкоди.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі статті 108 КАС України у зв'язку із не усуненням недоліків позовної заяви, яку залишено без руху.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, розглянувши та перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки вказані в ухвалі суду від 20 листопада 2015 року недоліки не були усунені позивачем, дана позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції залишено позовну заяву без руху у зв'язку з ненаданням позивачем документу про сплату судового збору.

Так, на виконання ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2015 року про залишення позовної заяви без руху, заступник прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі ДПІ у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області 30.11.2015 надав до суду заяву, в якій зазначив, що прокуратурою області заявлено позов про відшкодування саме матеріальної шкоди, завданої державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами справи, тому в даному випадку застосовуватись повинна стаття 5 Закону України "Про судовий збір", якою передбачено звільнення від сплати судового збору за розгляд справи в усіх судових інстанціях.

Проте, виходячи з того, що недоліки, зазначені в ухвалі суду від 20 листопада 2015 року, позивачем усунуто не було, суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви позивачеві.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 106 КАС України закріплено вимоги до позовної заяви, зокрема, частиною 3 передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, за результатами розгляду кримінального провадження по обвинуваченню Алексієнка Г.М. (директора TOB «ВТС-Груп») у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 травня 2015 року встановлено факт умисного ухилився від сплати ПДВ в сумі 989 663 грн. Внаслідок зазначеного заподіяно збитки державному бюджету у значних розмірах.

При цьому, матеріалами кримінального провадження підтверджено, що між відповідачем та Алексієнком Г.М. існували трудові правовідносини. Останній виконував свої трудові обов'язки в порушення вимог діючого законодавства, чим завдав матеріальної шкоди інтересам держави в розмірі 989 663 грн.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що предметом вказаного позову є саме відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому за його подання до суду судовий збір, у порядку та розмірах, установлених Законом України «Про судовий збір», не сплачується.

Разом з тим, обговорюючи питання щодо юрисдикції даного спору, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини першої та пункту 5 частини другої КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Суб'єктом владних повноважень, за визначенням цього Кодексу, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу).

Із аналізу наведених процесуальних норм випливає, що для віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду визначальними є його публічно-правових характер та суб'єктний склад спірних правовідносин.

Проаналізувавши правовий зміст даного позову, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача заявлені з метою відшкодування збитків, завданих державі відповідачем внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відшкодування шкоди є формою цивільно-правової відповідальності та інститутом приватного права.

Так, відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно положень частин першої - другої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Правилами статті 22 цього Кодексу передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Отже, питання відшкодування матеріальної шкоди (збитків), яка, на думку позивача, завдана державі відповідачем (не суб'єкта владних повноважень), носить приватноправовий зміст, а тому не може розглядатись та вирішуватись у порядку адміністративного судочинства. Такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо, заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху та в подальшому повернення позовної заяви замість відмови у відкритті провадження, чим порушив норми процесуального права.

Проте, до компетенції апеляційного суду не відноситься вирішення питань про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки це компетенція, відповідно до статті 109 КАС України, належить суду першої інстанції.

Також суд апеляційної інстанції позбавлений можливості закрити провадження у цій справі з підстав неналежності даного спору суду адміністративної юрисдикції, оскільки провадження у справі не відкривалось.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали про направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи і вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області - задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Ухвалу в повному тексті виготовлено 21.01.2016 року.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.