Справа № 808/3497/15
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/3497/15

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року о 12 год. 00 хв.

Справа № 808/3497/15

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання Панасенка О.О.

представників сторін:

позивача – не з’явився

відповідача – не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства “МТЦ-Запоріжжя”, м. Запоріжжя

до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог посилається на безпідставність висновків податкового органу, яких він дійшов за результатами документальної невиїзної перевірки своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету за період серпень 2013 року по лютий 2014 року. Зазначає, що позивачем сплачувалися суми податку на додану вартість у сумі більшій, ніж було визначено у податкових деклараціях, проте відповідачем протиправно не зараховувалися надміру сплачені кошти у рахунок наступних податкових зобов’язань. В судове засідання представник позивача не з’явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч.1 ст.41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.79.1 статті 79, п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового Кодексу України, ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя проведена документальна невиїзна перевірка ПП “МТЦ-Запоріжжя” (код ЄДРПОУ 22119477) з питання своєчасності сплати податку на додану вартість за серпень 2013 року, вересень 2013 року, жовтень 2013 року, листопад 2013 року, грудень 2013 року, січень 2014 року, лютий 2014 року.

Перевірка проводилась 19 травня 2015 року за результатами якої складено акт №81/15-03 від 19.05.2015.

У висновках Акту перевірки зазначено про несвоєчасну сплату податку на додану вартість до бюджету. Відповідальність за несплату узгодженої суми податкового зобов’язання протягом граничних строків передбачена п.126.1 ст. 126 Податкового кодексу України.

Позивач, не погодившись з прийнятим податковим повідомленням – рішенням, звернувся з позовом до суду.

З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення – рішення став висновок контролюючого органу про несвоєчасну сплату позивачем сум податку на додану вартість, які визначені платником податків самостійно у поданих податкових деклараціях.

Як передбачено п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як свідчать матеріали справи, Приватним підприємством “МТЦ-Запоріжжя” подано до ДПІ у Шевченківському районі податкові декларації з податку на додану вартість:

Суд звертає увагу, що у судовому засіданні, яке відбулося 03.11.2015 представник позивача пояснив, що у підприємства були скрутні часи коли не було можливості вчасно проводити сплату податкових зобов’язань, однак у разі надходження коштів на розрахунки підприємства, останнє здійснювало сплату своїх податкових зобов’язань у повному обсязі.

Положеннями п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

До того ж, суд зазначає, що позивачем у судовому засіданні було ініційовано складання акту звірки з відповідачем, проте, як свідчать матеріали справи, позивач звернувся 26.11.2015 до ДПІ у Шевченківському районі із заявою про надання акту звірки за розрахунками з іншого виду податків, а саме з податку на прибуток.

За таких обставин складання податковим органом податкового повідомлення-рішення, яким застосовано до позивача штраф у розмірі 20 % погашеної суми податкового органу суд вважає правомірним.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведена обґрунтованість позовних вимог, тому у задоволенні позову слід відмовити.

За правилами статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує судові витрати в тому випадку, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка їх здійснила. Враховуючи те, що позивачем не доведено обґрунтованість заявлених позовних вимог, судом не може бути застосовано приписи ст.94 КАС України.

За приписами ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на день звернення до суду), під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Матеріалами справи підтверджена сплата позивачем судового збору у сумі 182,70 грн., та оскільки в задоволенні позову відмовлено, в даному випадку підлягає стягненню з позивача решти суми у розмірі 1644,30 грн.

Керуючись ст.ст. 86, 158, 160-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства “МТЦ-Запоріжжя” (код 22119477) на користь Державного бюджету України решту суми судового збору за подачу позову майнового характеру у розмірі 1644,30 грн.(одна тисяча шістсот сорок чотири гривні 30 коп.)

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя І.В.Шара