Справа № 809/4399/15
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2016-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2016 р. Справа № 809/4399/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Григорука О.Б.

при секретарі Дмитрашко О.М.,

за участю: представники сторін - не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області

про визнання дій Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській областіпротиправними та протиправною постанову ВП №45448493 від 27.11.2015, стягнення моральної шкоди, зобов'язання до вчинення дій-,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання дій Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області з ненаправлення стягувачу відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.11.2014 ВП №45448493; визнання протиправними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області з невжиття заходів до заміни сторони виконавчого провадження стягувачки ОСОБА_2 її правонаступником - ОСОБА_1, який вважається таким, що прийняв спадщину, зобов'язати відповідача вчинити дії на заміну сторони виконавчого провадження вибулої стягувачки ОСОБА_2; визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області з питань неперевірки правильності виконання постанови Городенківського районного суду Івано-Франківської області Управлінням праці та соціального захисту населення Городенківської державної адміністрації в Івано-Франківській області щодо нарахування ОСОБА_2 в цінах мінімальної пенсії за віком на момент виконання постанови суду у справі №2-а-4251/11 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2011 року згідно вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, з урахуванням положень с.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" враховуючи фактично виплачену суму, зобов'язати відповідача перевірити виконання судової постанови у справі №2а-4251/11 Городенківського районного суду Івано-Франківської області у частині нарахування ОСОБА_2 щорічної разової допомоги; визнати протиправною та скасувати постанову від 27.11.2015 про закінчення виконавчого провадження ВП №45448493 відповідача; стягнути моральну шкоди у розмірі 5000 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачем при здійснення примусового виконання №45448493 допущено порушення вимог законодавства, прав та інтересів заявника.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити повністю з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи. Причини неявки відповідач суду не повідомив, правом на подання заперечення не скористався. На підставі ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів - судом продовжено розгляд справи за відсутності відповідача.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши подані докази, судом встановлено наступне.

Постановою Городенківського районного суду Івано-Франківській області по справі №2-а-4251/11 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2 - зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення в Городенківському районі Івано-Франківської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2011 року згідно вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, з урахуванням положень ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", враховуючи фактично виплачну суму.

Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Пунктом 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено принцип обов'язковості судових рішень.

На виконання вказаного судового рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області судом 25.09.2014 видано виконавчий лист, який пред'явлено до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби України в Івано-Франківській області.

Старшим державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області з врахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження" відкрито виконавче провадження ВП №45448493 на підставі виконавчого листа № 2-а- 4251/11 виданого Городенківським районним судом Івано-Франківської області, яким зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Городенківської РДА Івано-Франківської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги, до 5 травня 2011 року згідно вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, з урахуванням положень ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", враховуючи фактично виплачену суму (а.с 10).

У відповідності до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Положенням ст. 25 вказаного Закону зазначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (п.1), державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова (п.2).

Пунктом 5 вказаної статті встановлено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Положенням ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що постанови про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як посилається позивач у позовній заяві, постанова про відкриття виконавчого провадження у ВП №45448493 стягувачу не надіслана, що слугувало причиною звернення до суду із даною позовною вимогою.

Слід зазначити, що доказів, які б підтверджували направлення, вручення постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.11.2014 відповідачем суду не надано.

За таких обставин, з врахуванням того, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти наведені позивачем та які не спростовані відповідачем, слід визнати, що бездіяльність відповідача щодо ненаправлення стягувачу постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.11.2014 призвела до порушення п. 5 ст. 25, та ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" та є протиправною.

У позовній заяві позивачем зазначено, що постанова Городенківського районного суду Івано-Франківської області по справі 2а-4251/11 виконана частково, Управлінням праці та соціального захисту населення в Городеківському районі здійснено перерахунок сум належних до виплати стягувачеві, в частині виплати перерахованих сум рішення не виконано у зв'язку із тим, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, на даний час фінансування доплат не проводиться.

27.11.2015 старшим державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, з посиланням на положення п.11 ч.1 ст. 49, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження".

Із прийнятою постановою позивач не погодився, вважає її безпідставною та такою, що підлягає скасуванню.

У відповідності до ст.11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом ( п.1,2).

Відповідно до ч. 11 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Частиною 3 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.3 Закону України "Про гарантії Держави щодо виконання судових рішень"зазначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Враховуючи те, що старшим державним виконавцем не надано доказів на підтвердження вжиття заходів примусового виконання рішень, а відсутність у боржника Управлінням праці та соціального захисту населення в Городенківському районі коштів не може вважатися важливою обставиною для невиконання судового рішення, суд приходить до висновку, що постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №45448493 від 27.11.2015 є протиправною та підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дій Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області з невжиття заходів до заміни сторони виконавчого провадження стягувачки ОСОБА_2 її правонаступником - ОСОБА_1, який вважається таким, що прийняв спадщину, зобов'язати відповідача вчинити дії на заміну сторони виконавчого провадження вибулої стягувачки ОСОБА_2; визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області з питань неперевірки правильності виконання постанови Городенківського районного суду Івано-Франківської області Управлінням праці та соціального захисту населення Городенківської державної адміністрації в Івано-Франківській області щодо нарахування ОСОБА_2 в цінах мінімальної пенсії за віком на момент виконання постанови суду у справі №2-а-4251/11 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2011 рік згідно вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, з урахуванням положень ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" враховуючи фактично виплачену суму, зобов'язати відповідача перевірити виконання судової постанови у справі №2а-4251/11 Городенківського районного суду Івано-Франківської області у частині нарахування ОСОБА_2 щорічної разової допомоги слід зазначити наступне.

У відповідності до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Таким чином, вказаною нормою передбачено право державного виконавця вчинити зазначені дії, а тому відсутні підстави у суду зобов"язувати відповідача такі дії вчинити. Крім цього, позивач не позбавлений права як заінтересована особа самостійно звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Одночасно суд зазначає, що доводи позивача щодо неперевірки відповідачем правильності виконання постанови Городенківського районного суду Івано-Франківської області Управлінням праці та соціального захисту населення Городенківської державної адміністрації в Івано-Франківській області щодо нарахування ОСОБА_2 в цінах мінімальної пенсії за віком на момент виконання постанови суду у справі №2-а-4251/11 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2011 року згідно вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, з урахуванням положень ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" враховуючи фактично виплачену суму є необгрунтованими.

За таких обставин, зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди завданої бездіяльністю відповідачів, слід зауважити наступне.

У постанові Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001 та від 27.02.2009 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Стверджуючи про те, що відповідачами позивачеві завдано моральну шкоду, позивачем не обґрунтовано, в чому полягає ця шкода, не доведено факту завдання немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у житті позивача.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про відшкодування за рахунок Державного бюджету України на користь позивача моральної шкоди, задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області у виконавчому провадженні №45448493 щодо ненаправлення стягувачу постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.11.2014.

Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №45448493 від 27.11.2015.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Григорук О.Б.

Постанова складена в повному обсязі 18.01.2016.