Справа № 2-а-459/10
Суддя: Мельник О.В.
Дата ухвалення: 2010-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2а-459/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області, в особі судді Мельника О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги, як учаснику війни, -

ВСТАНОВИВ:

У позовній заяві вказується, що позивач є учасником війни і відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», їй повинна надаватись грошова допомога в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Всупереч вимозі закону, відповідач виплатив вказану допомогу в 2008 році не в повному розмірі. Просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому неправомірними та стягнути заборгованість по виплаті разової грошової допомоги в сумі 1388 гривень.

Сторони у судове засідання не зявились, позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення, в яких просив розглянути справу у порядку письмового провадження, а також вказав, що діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами. Посилаючись на ст. 95 Конституції України вказує, що будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються виключно законом про Державний бюджет України, який згідно ст. 96 Конституції України затверджується щорічно Верховною Радою України на період з 01 січня по 31 грудня. Органи праці не можуть змінити видатки, які визначені Державним бюджетом на відповідний рік, атому просить суд у задоволенні позову відмовити.

Зясувавши правові позиції сторін, повно і всебічно дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач є учасником війни, що підтверджується посвідченням, серії Д № 110382 від 16 жовтня 2006 року.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» у редакції закону, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом «б» підпункту 3 пункту 20 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-УІ від 28.12.2007 р. були внесені зміни до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» були внесені зміни і вищезазначену норму викладено в новій редакції, а саме: «Щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року встановлено, що згідно ст. 38 Бюджетного кодексу України та ст. 95 Конституції України визначається вичерпний перелік правовідносин, які повинні регулюватися законом про Держбюджет - встановлення тільки доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, а тому закон про Державний бюджет не може скасувати чи змінювати обсяг прав і обовязків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України. У звязку з цим Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів передбачено законами України не відповідають ст.ст. 1, 3, ч. 2 ст. 6., ч. 2 ст. 8, ч. 2 ст. 19, ст. ст. 21, 22, п. 1 ч. 2 ст. 92, ч.1, 2 , 3 ст. 95 Конституції України, та обґрунтовано зазначив, що Законом України про Державний бюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через установи банків.

Мінімальна пенсія за віком, яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України № 279 від 13 березня 2002 року «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», та мінімальні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ від 09.07.2003 із змінами та доповненнями внесеними згідно із Законами № 2291-IV від 23.12.2004 та № 2505-IV від 25.03.2005, на які посилається позивач - це пенсії, виплата яких здійснюється за рахунок коштів Пенсійного фонду України п.3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (із змінами та доповненнями) визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої статті 28 застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Виплата щорічної разової допомоги здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Кабінетом Міністрів України 03 січня 2002 року було прийнято постанову № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», до якої вносилися зміни згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 279 від 13.03.2002, № 1350 від 27.08.2003, № 895 від 13.07.2004, № 996 від 04.08.2004.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 p., мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність визначено Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007 p. № 107-VI та з 01 квітня 2008 року становив 481 грн.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 177 від 18.02.2004 року «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірах, установлених законом про державний бюджет на відповідний рік, і для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту населення.

Таким чином, незважаючи на Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10- рп/2008, яке є обов'язковим до виконання на всій території України, остаточним і не може бути оскаржене, у 2008 році позивачу не було виплачено допомогу у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Враховуючи викладене, з метою недопущення обмеження права ОСОБА_1 на допомогу до 5 травня у розмірі визначеному спеціальним нормативним актом, який в даному разі наділяє позивача правами, а саме - законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд вважає, що дії відповідача є протиправними.

Згідно ч. 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність його дій, яка полягає у не виплаті в повному обсязі позивачу, як учаснику війни, разової грошової допомоги до 5 травня у 2008 році, у зв'язку з чим позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в цій частині.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на його користь недоплачену грошову допомогу в сумі 1388 гривень.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до зазначеної норми Закону, забезпечуючи захист порушених прав позивача, враховуючи, що згідно вище вказаного законодавства, виплата позивачу допомоги належить до обовязків місцевих органів праці та соціального захисту населення, суд дійшов висновку, що необхідно зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради самостійно здійснити перерахунок та виплатити в повному обсязі ОСОБА_1, як учаснику війни, разової грошової допомоги до 5 травня у 2008 році.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11,71, 86, 160, 163 КАС України, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги, як учаснику війни, задоволити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому щодо невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком у 2008 році.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1, як учаснику війни, різницю не отриманої одноразової грошової допомоги до 5 травня в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком за період 2008 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На постанову може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка повинна бути подана протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду.

Суддя