Справа № 2-а-1586/10
Суддя: Сіра Г. І.
Дата ухвалення: 2010-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
Справа № 2-а-1586/10

і м е н е м У к р а ї н и
20 серпня 2010 р. Кролевецький районний суд Сумської області

у складі: судді - Сірої Г.І.
за участі секретаря Ткаченка А.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача Сомок О.А.

представника відповідача в/ч НОМЕР_1 Кобилянського О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про скасування наказу командира військової частини в частині притягнення до повної матеріальної відповідальності,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом 28.05.2010 р., мотивуючи свої вимоги тим, що з 20 травня 2008 року до 14 травня 2009 року він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , з 23 травня 2008 року на посаді водія автомобіля автомобільної роти автомобільної колони військової частини. Службу проходив в м. Києві.

13 січня 2009 року він рухався по вул. Трутенка в м. Києві на службовому автомобілі Деу-Ланос д/н НОМЕР_2 ка, який закріплений за військовою частиною НОМЕР_1 і здійснив зіткнення з їдучи попереду автомобілем Опель Аскона д/н НОМЕР_3 . Постраждалих у дорожньо-транспортній пригоді немає. 27.01.2009 р. за постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення і за ст. 124 КУпАП піддано штрафу у розмірі 340 грн.

З метою встановлення розмірів заподіяної шкоди та ступеню його вини командуванням в/ч НОМЕР_1 було призначено службове розслідування, за результатами якого 03.03.2009 р. було складено акт про проведення службового розслідування. За результатами службового розслідування його наказами командира військової частини НОМЕР_1 №43 "агд" від 03.03.2009 р. та №101 "агд" від 24.04.2009 р. притягнуто до повної матеріальної відповідальності на суму 31424 грн. 20 коп.

Погоджуючись з самими обставинами вчиненого ним ДТП, він не може погодитися з тим, що повинен нести повну матеріальну відповідальність з наступних підстав:

Так, згідно п. 13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року №243/95-ВР, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність в повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачення військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Заподіяння ним шкоди не підпадає під жоден із зазначених вище випадків. Так, відповідно до п. 17 Положення про матеріальну відповідальність №243/95-ВР у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб. Відповідно до п. 19 Положення розслідуванням повинно бути встановлено: в чому полягає матеріальна шкода та яка її вартісна оцінка; якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного заподіяно шкоду; вимоги яких законів, військових статутів, порадників, інструкцій та інших нормативних актів при цьому порушено; умисно чи з необережності та з якою метою заподіяно шкоду; чи заподіяно шкоду винною особою під час виконання службових обов`язків; ступінь вини кожного у разі заподіяння шкоди кількома особами; умови та причини, що сприяли заподіянню шкоди, та її наслідки. Відповідно до п. 21 Положення у висновку викладаються факти, встановлені відповідно до вимог п. 3 1 19 цього Положення, та пропозиції щодо притягнення винної особи до обмеженої, повної чи підвищеної матеріальної відповідальності, а в разі необхідності обгрунтування можливості зменшення суми, що підлягає стягненню з винного для відшкодування заподіяної шкоди.

Відповідно до Акту проведення службового розслідування за фактом пошкодження автомобіля Деу Ланос №113-92 КА, затвердженого командиром в/ч НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 03.03.2009 р., було встановлено, що даний випадок став можливий внаслідок особистої необережності та неналежного виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_1 , що призвело до збитків військовій частині НОМЕР_1 у розмірі 31424,20 грн. Також в діях солдата ОСОБА_1 не вбачається шкода, заподіяна з метою розкрадання, пошкодження, втрати чи незаконне використання військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військової частини. Командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 03.03.2009 р. було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі ст. 6 п. 2 КПК України за відсутності в діянні складу злочину.

Як в акті, так і в постанові йде посилання на те, що ним було допущено недбале виконання службових обов`язків та порушено вимоги ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Відповідно до п. 10 Положення заподіяну недбалим виконанням ними службових обов`язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення.

З врахуванням цього вважає, що його незаконно притягнуто до повної матеріальної відповідальності і тому наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2009 р. №43 "агд" в частині притягнення його до повної матеріальної відповідальності підлягає скасуванню.

В порушення вимог п. 23 Положення його не було ознайомлено з наказом №43 "агд" від 03.03.2010 р. Про існування зазначеного наказу йому стало відомо в січні 2010 року, коли він отримав позовну заяву з додатками, в тому числі і з витягом з наказу №43 "агд" від 03.03.09 р., з Голосіївського районного суду м. Києва.

В зв`язку з цим просить скасувати наказ №43 "агд" по в/ч НОМЕР_1 в частині покладення на нього повної матеріальної відповідальності в сумі31424,20 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, посилаючись при цьому на те, що про наказ, який ним оспорюється, він дізнався в січні 2010 р. Після проведення службового розслідування в березні 2009 р. він ознайомився з Актом проведення службового розслідування, був ознайомлений з постановою про відмову в порушенні кримінальної справи, в яких маються посилання на обмежену матеріальну відповідальність в розмірі місячного грошового утримання; після ДТП з ним проводилася бесіда щодо обставин вчинення ДТП, необхідності дотримання вимог ПДР та т.п. В період перебування в госпіталі він писав пояснення, але йому ніхто не говорив про те, що він має відшкодувати 31424,20 грн. При звільненні з лав Збройних Сил України з нього було утримано в межах 200 грн., на його запитання, йому роз`яснили, що кошти утримані за пошкоджений автомобіль. Що сума, яка утримана, дещо більша місячного грошового утримання, він не надав значення. Більш того, йому ніхто не повідомив, що за ним рахується борг на суму більше 31 тис. грн. Тим більше, для нього було несподіванкою пред`явлення позову на зазначену суму з посиланням на ст. 1166 ЦК України, хоча шкода, заподіяна ним за умов виконання ним своїх службових обов`язків, після чого він і звернувся до суду з приводу оскарження наказу від 03.03.2009 р. №43 "агд".

Представник військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись при цьому на те, що позивачу про покладення на нього повної матеріальної відповідальності в зв`язку з пошкодженням автомобіля при ДТП 13.01.20009 р., що мало місце з його вини, було відомо з 03.03.2009 р., так як він був ознайомлений з наказом в бесіді з безпосереднім командиром, а також при ознайомленні з результатами службового розслідування по факту пошкодження автомобіля ОСОБА_4 від 03.03.2009 р. Крім того, про наявність цього наказу йому було відомо з часу звільнення з лав Збройних Сил України, оскільки при звільненні з його грошового забезпечення було утримано більше місячного грошового утримання, він мав поцікавитися причиною цього і повинен був дізнатися, що він зобов`язаний відшкодувати 31424,20 грн. Покладення на позивача повної матеріальної відповідальності відповідає закону, так як автомобіль був за ним закріплений на час проходження служби і він ніс за його збереження повну відповідальність. Кожного дня, в тому числі і 13.01.2009 р., йому видавався шляховий лист на користування автомобілем, при поверненні на територію військової частини автомобіль приймався з перевіркою його цілісності, комплектності і т.п., це свідчить про те, що зазначене майно передавалося ОСОБА_1 під звіт, а тому, оскільки пошкодження автомобіля було з його вини, він має нести повну матеріальну відповідальність. Крім того, в діях ОСОБА_1 , були наявні ознаки злочину, передбачені ст. 412 КК України, а тому, хоча і відмовлено в порушенні кримінальної справи, зазначена обставина також є підставою для покладення на ОСОБА_1 повної матеріальної відповідальності. Представник відповідача вважає, що позивачу слід відмовити в позові, в тому числі з підстав, зазначених в ч. 1 ст. 100 КАС України, пропуску строку для звернення до суду.

Відповідач ОСОБА_2 , командир в/ч НОМЕР_1 , в судове засідання не з`явився, просить справу розглядати за його відсутності (а.с. 67). В судовому засіданні 13 липня 2010 року він позов не визнав, вважаючи, що його дії по видачі наказу №43 "агд" від 03.03.2009 р. відповідають Положенню про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, та результатам службового розслідування по факту пошкодження автомобіля Деу Ланос 113-92 КА з вини ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення сторін, показання свідка ОСОБА_5 , дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1 проходив військову службу строкову в військовій частині НОМЕР_1 з 23 травня 2008 р. по 14 травня 2009 року (а.с. 85, 86).

13 січня 2009 року на вул. Трутенка в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода з вини ОСОБА_1 , коли він керував автомобілем "Деу" д/н НОМЕР_4 , не врахував дорожньої обстановки, при виникненні перешкоди не вжив заходів для безпечного об`їзду, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Опель" д/н НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. Постановою судді Голосіївського райсуду м. Києва Скирта М.А. 27.01.2009 р. притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і підданий штрафу 340 грн. (а.с. 16)

У військовій частині НОМЕР_1 згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 №6 від 14.01.2009 р. було проведено службове розслідування за фактом пошкодження автомобіля: Деу Ланос військовий номер НОМЕР_4 . За результатами службового розслідування 03.03.2009 р. було затверджено командиром в/ч НОМЕР_1 акт проведення службового розслідування за фактом пошкодження автомобіля Деу Ланос військовий номер НОМЕР_4 (а.с. 14-17). Командиром в/ч НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом пошкодження автомобіля Деу Ланос військовий номер НОМЕР_4 , яким керував водій автомобільної роти автомобільної колони в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 на підставі ст. 6 п. 2 КПК України за відсутності в діянні складу злочину (а.с. 11-13).

03 березня 2009 року командиром в/ч НОМЕР_1 було видано Наказ №43 "агд" "Про результати проведення службового розслідування за фактом пошкодження автомобіля Деу Ланос державний номерний знак НОМЕР_4 , в п. 3 якого зазначено "3) Притягнути до повної матеріальної відповідальності водія роти оперативних і легкових машин автомобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 на суму 31424 грн." (а.с. 7-9). В п. 6 цього Наказу зазначено про те, що наказ має бути доведений до всього особового складу військової частини, що його стосується.

Як вбачається з Акту проведення службового розслідування, постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та самого наказу №43 "агд" від 03.03.2009 р. при вирішенні питання про матеріальну відповідальність позивача автори зазначених документів керувалися Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, яке затверджено Постановою Верховної Ради України 23 червня 1995 р., №243/95-ВР (далі Положення).

Зазначене Положення передбачає повну, обмежену та підвищену матеріальну відповідальність. Зокрема, п. 10 Положення передбачає, що військовослужбовці несуть обмежену матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну недбалим виконанням ними службових обов`язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, не більше місячного грошового забезпечення. За пошкодження, псування або втрату через необережність майна, виданого військовослужбовцям в особисте користування, матеріальна відповідальність настає в розмірі, не більше тримісячного грошового забезпечення.

Випадки повної матеріальної відповідальності передбачені розділом ІІІ Положення. Відповідно до п. 13 Положення військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі:

умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій;

приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах;

заподіяння шкоди особою, яка перебувала в нетверезому стані;

дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину;

недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Відповідно до п. 17 Положення у в/ч НОМЕР_1 було проведено службове розслідування факту пошкодження автомобіля при ДТП ОСОБА_1 із змісту Акту вбачається, що випадок, що мав місце 13.01.2009 р., став можливим внаслідок особистої необережності та неналежного виконання своїх службових обв`язків ОСОБА_1 , що призвело до збитків в/ч НОМЕР_1 у розмірі 31424,20 грн. В діях ОСОБА_1 не вбачається шкода, заподіяна з метою розкрадання; пошкодження, втрати чи незаконне використання військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військової частини. В тексті Акту мається посилання на положення п.п. 2, 10 Положення щодо обмеженої матеріальної відповідальності в межах місячного грошового забезпечення. Разом з тим, в пропозиціях за висновками службового розслідування міститься пропозиція саме щодо притягнення ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності 31424,20 грн. В постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 03.03.2009 р., яка винесена командиром в/ч НОМЕР_1 03.03.2009 р. також міститься посилання на п. 10 Положення щодо обмеження матеріальної відповідальності ОСОБА_1 . Разом з тим, в наказі №43 "агд" від 03.03.2009 р. командира в/ч НОМЕР_1 міститься вже посилання на п. 13 Положення щодо повної матеріальної відповідальності ОСОБА_1 з зазначенням обов`язку військовослужбовців щодо повного відшкодування матеріальної шкоди в разі недостачі, знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети, що, на думку суду, суперечить як Акту про результати службового розслідування, постанові про відмову в порушенні кримінальної справи, так і фактичним обставинам заподіяння позивачем матеріальної шкоди в/ч НОМЕР_1 внаслідок пошкодження автомобіля при ДТП 13.01.09 р.

Відповідачі в обгрунтування своїх заперечень посилаються на те, що автомобіль ОСОБА_4 на час ДТП перебував у підзвіті ОСОБА_1 , що є підставою для покладення на нього повної матеріальної відповідальності. Однак, на думку суду, це твердження безпідставне. Дійсно, легковий автомобіль Деу Ланос д/н НОМЕР_4 відповідно до наказу №38 від 14.08.2008 р. (а.с. 59-60), а не наказу №22 від 09.05.2008 р. (а.с. 44), так як ОСОБА_1 в в/ч НОМЕР_1 проходив службу лише з 23.05.08 р., був закріплений за ОСОБА_1 , як водієм, про що зроблено відповідну відмітку у паспорті (формулярі) автомобіля (а.с. 45). 13.01.2009 р. ОСОБА_1 було видано шляховий лист №862, без якого неможливе було використання транспортного засобу позивачем як водієм за межами військової частини (а.с. 41-42). Відмітка про повернення автомобіля в розташування військової частини є невід`ємною дією щодо фіксації повернення автомобіля в розташування в/ч, місця стоянки автомобіля. Разом з тим, посилання представника відповідача на зазначені обставини в підтвердження того, що автомобіль перебував у підзвіті ОСОБА_6 є недоречними з точки зору самого поняття перебування майна в підзвіті, в тому числі і відповідно до Положення, оскільки в даному випадку не йде мова про недостачу чи пошкодження майна, яке було передано у підзвіт ОСОБА_1 саме для перевезення, зберігання чи використання. Автомобіль же не може бути визнаний як майном, яке передано саме з такою метою ОСОБА_1 як водію 13.01.2009 р. і абсолютно обгрунтованим, на думку суду, є висновок Акту службового розслідування про те, що в даному випадку має наступати обмежена матеріальна відповідальність, хоча в пропозиціях і зазначено інше. На думку суду, безпідставні посилання відповідача і на те, що повна матеріальна відповідальність для ОСОБА_1 настає і в зв`язку з тим, що в його діях є ознаки злочину, передбаченого ст. 412 КК України, так як відмовлено в порушенні кримінальної справи за даним фактом по п. 2 ст. 6 КПК України.

З врахуванням викладено на час винесення наказу №43 "агд" від 03.03.2009 р. у командира в/ч НОМЕР_1 не було жодних підстав для покладення на ОСОБА_1 повної матеріальної відповідальності, визначеної в сумі 31424,20 грн. (а.с. 55-56), а тому позивач обгрунтовано звернувся до суду з приводу оскарження зазначеного наказу, який не може бути визнаний таким, що відповідає чинному законодавству.

Ч. 2 ст. 99 КАС України в редакції на час звернення позивача до суду передбачала річний строк звернення особи до адміністративного суду за захистом своїх прав. Цей строк обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнаватися про порушення своїх прав.

Згідно п. 23 Положення командир військової частини після розгляду матеріалів розслідування зобов`язаний особисто провести бесіду з військовослужбовцем, який притягається до матеріальної відповідальності. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир військової частини не пізніш як у місячний термін з дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення до матеріальної відповідальності винної особи з зазначенням розміру суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до відома особи, яка винна, під розписку.

Позивач посилається на те, що про наявність наказу №43 "агд" йому стало відомо лише в січні 2010 р., коли він отримав пакет документів разом з позовом в/ч НОМЕР_1 з Голосіївського райсуду м. Києва. Зазначений позивачем факт ніким і нічим в суді при розгляді справи не спростовано. Як вбачається з документів за результатами проведення службового розслідування факту пошкодження службового автомобіля ОСОБА_1 13.01.2009 р. всі документи прийняті 03 березня 2009 р. Разом з тим, на думку суду, ОСОБА_1 був ознайомлений лише з Актом службового розслідування та постановою про відмову в порушенні кримінальної справи, про що маються його підписи і чого не заперечує він сам (а.с. 13, 17). З наказом №43 "агд" від 03.03.09 р. та №101 "агд" від 24.04.09 р. він ознайомлений не був, хоча відповідно до Положення його мали ознайомити з цими наказами під розписку. Наданий відповідачем Акт доведення наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2009 р. №43 "агд" свідчить про те, що заступник командира в/ч НОМЕР_1 , командир автомобільного батальйону в/ч НОМЕР_1 та старший помічник комендатури охорони та обслуговування в/ч провели бесіду з ОСОБА_1 та до його відома доведений наказ №43 "агд" (а.с. 58). Однак, зазначений документ не може свідчити про дотримання командиром в/ч НОМЕР_1 вимог п. 23 Положення. До того ж він ніяким чином не свідчить про те, що ОСОБА_1 був ознайомлений з наказом під розписку. Даний Акт не містить, в тому числі, і даних про те, що ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з наказом саме під розписку, що було б підставою для твердження, що ОСОБА_1 про наказ від 03.03.2009 р. №43 "агд" був доведений до його відома відповідно до Положення. На думку суду, мав бути доведений до відома ОСОБА_1 і наказ №101 "агд", але про це відповідачі взагалі не змогли нічого пояснити, посилаючись на те, що цей наказ особисто не стосується ОСОБА_1 , що, на думку суду, не є вірним. Безпідставні посилання відповідача і не те, що ОСОБА_1 дізнався про порушення його прав при звільненні його з лав Збройних Сил України, так як з його грошового забезпечення було утримано більше 154 грн. (сума місячного грошового забезпечення (а.с. 37, 92). При цьому суд враховує пояснення ОСОБА_1 з цього приводу, а також те, що само утримання із грошового забезпечення в сумі більше 154 грн. не можна розцінити як те, що ОСОБА_1 мав знати про те, що існує наказ про утримання з нього 31424,20 грн. в порядку повного відшкодування матеріальної шкоди, беручи до уваги також і те, що передбачена і інша матеріальна відповідальність, крім повної, та в розмірі місячного грошового забезпечення. До того ж ознайомлення військовослужбовця з наказом про покладення на нього обов`язку в повному розмірі відшкодувати матеріальну шкоду є обов`язком командира військової частини, а не військовослужбовця відповідно до Положення. Відповідачами не надано доказів щодо належного, згідно до Положення, ознайомлення ОСОБА_1 з оспорюваним ним наказом, а тому суд виходить з того, що йому стало відомо про наказ саме в січні 2010 р. При цьому суд враховує і ту обставину, що у прийнятих відповідачами рішеннях до факту ДТП 13.01.2009 р. містяться суперечливі твердження та висновки щодо розміру матеріальної відповідальності, яку мав нести ОСОБА_1 .

З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що на час винесення наказу №43 "агд" від 03.03.2009 р. у командира в/ч НОМЕР_1 не було підстав, передбачених чинним законодавством, для покладення на ОСОБА_1 повної матеріальної відповідальності і його посилання на перебування пошкодженого автомобіля у підзвіті ОСОБА_1 з точки зору Положення та поняття перебування майна у підзвіті нічим не підтверджені.

За таких обставин наказ №43 "агд" командира в/ч НОМЕР_1 від 03.03.2009 р. в частині притягнення ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності не може бути визнаний таким, що відповідає чинному законодавству, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Верховною Радою України 23 червня 1995 р. №243/95-ВР, керуючись ст.ст. 9, 11, 86, 159-163 КАС України,-
п о с т а н о в и в:
позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 03 березня 2009 року №43 (агд) "Про результати проведення службового розслідування за фактом пошкодження автомобіля Деу Ланос, державний номерний знак НОМЕР_4 " в частині притягнення до повної матеріальної відповідальності ОСОБА_1 на суму 31424,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кролевецький районний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови з одночасним направленням копії апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду.

СУДДЯ Г.І.Сіра