Справа № 2-а-1624/10
Суддя: Школа М. Г.
Дата ухвалення: 2010-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2010 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі судді - Школи М.Г.,

за участі секретаря

судового засідання - ОСОБА_1,

з участю позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевці Сумської області справу за позовом ОСОБА_2 до управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Чернігівській області та інспектора Ніжинського взводу ДПС в Чернігівській області ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що постановою серії СВ № 127777 від 14 серпня 2010 року винесеною інспектором Ніжинського взводу ДПС ОСОБА_3 його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 260 грн. за ч.1 ст. 122 КупАП за те, що він 14 серпня 2010 року о 7 годині 24 хв. на 50 км. а/д Кіпті-Глухів-Бачівськ керуючи автомобілем НОМЕР_1 в населеному пункті «Вертіївка» при обмеженні швидкості 60 км/год, рухався 94 км/год.,перевищив на 34 км/год, швидкість вимірювалася приладом «Беркут» № 0510042, чим порушив п.12.4 ПДР.

Він вважає, що постанова про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 122 КупАП є незаконною, свою позицію обґрунтовує наступним чином.

14 серпня 2010 року разом зі знайомим ОСОБА_4 він їхав з м. Кролевця у напрямку с. Кіпті. В межах населеного пункту Вертіївка він дотримуючись встановленого швидкісного режиму та рухався в межах 60 км/год., а виїхавши за межі населеного пункту, десь на 700 м., він ще не збільшив швидкість і їхав з такою ж швидкістю, однак був зупинений інспектором ДПС ДАІ ОСОБА_3, який пред»явив йому претензію щодо порушення швидкісного режиму. На його заперечення факту вчинення порушення обмеження швидкості руху з посиланням на те, що «Беркутом», напевно, зафіксована швидкість не його автомобіля, а когось із тих, хто його обігнав, інспектор ДПС ОСОБА_3 та його напарник почали вести себе неадекватно, грубо, і замість того, щоб спростувати його заперечення, обґрунтувати претензії до нього, довести належність його автомобілю швидкості, зафіксованої приладом «Беркут», інспектор Лагус Б.М. просто почав складати щодо нього протокол про адміністративне правопорушення.

При складанні протоколу свідки не залучалися, хоча разом з ним в салоні автомобіля був свідок - ОСОБА_4, про що він повідомив інспекторам ДПС ДАІ, та вони й самі бачили свідка на передньому сидінні автомобіля. У протоколі про адміністративне правопорушення він зазначив про свою незгоду з протоколом і цього ж дня написав скаргу на дії вказаних працівників ДПС ДАІ, здавши її до ВДАІ м. Кролевець для подальшого направлення за належністю - начальнику ВДАІ Чернігівської області.

Незважаючи на його заперечення, інспектор склав постанову в справі про адміністративне правопорушення та неправомірно притягнув його до адміністративної відповідальності, оскільки постанова базується на протоколі про адмінправопорушення, складеному без достатніх доказів, лише на підставі даних приладу «Беркут», що не може бути безспірним доказом вчинення ним адмінправопорушення.

З урахуванням зазначеного, відповідно до ст. 162 КАС України він просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії СВ № 127777 від 14.08.2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позивач, під час розгляду справи в суді підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без їх участі не надали. Причин неявки суду не повідомили.

За таких обставин відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача суб"єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, свідка ОСОБА_4, дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 122 КупАП передбачена відповідальність водіїв за порушення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху.

Пунктом 12.4 ПДР передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

По справі встановлено, що на підставі протоколу серії СВ1 № 008309 про адміністративне правопорушення від 14 серпня 2010 року, складеним інспектором Ніжинського взводу сержантом міліції ОСОБА_3 (а.с. 7) було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_2 у виді штрафу в розмірі 260 грн. (а.с. 6).

Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_2 14 серпня 2010 року о 7 годині 24 хв. на 50 км. а/д Кіпті-Глухів-Бачівськ керуючи автомобілем НОМЕР_1 в населеному пункті «Вертіївка» при обмеженні швидкості 60 км/год, рухався 94 км/год,перевищив швидкість руху на 34 км/год, швидкість вимірювалася приладом «Беркут» № 0510042, чим порушив п.12.4 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Свідок ОСОБА_4 під час розгляду справи в суді пояснив, що він 14 серпня 2010 року, будучи пасажиром у автомобілі під керуванням ОСОБА_2, при його зупинці інспектором ДПС був свідком того, що автомобіль ОСОБА_2 був зупинений не в зоні дії обмеження швидкості руху, тобто не в населеному пункті «Вертіївка», а за межами населеного пункту, понад 700 м., при цьому автомобіль рухався з дозволеною правилами дорожнього руху швидкістю на вказаній ділянці дороги.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з»ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, як передбачено ст. 245 КУпАП.

При винесенні постанови посадова особа згідно ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об»єктивно/гу дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України №185 від 22 лютого 2001 р., зокрема п. 2.6 Інструкції, яким встановлено, що у випадках, передбачених КУпАП, до протоколу вносяться прізвища, імена та по батькові двох свідків правовопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків; відповідно до п. 2.7 вказаної Інстукції, згідно з яким, до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, поясненя свідків правопорушення, фото-, відеоматеріали).

Відповідно до ст. 251 КУпАП до доказів по справі про адміністративне правопорушення відноситься протокол, пояснення особи, яка притягується до відповідальності, пояснення свідків та інш. Як вбачається з матеріалів справи, єдиним доказом по справі є складений 14 серпня 2010 року протокол, в якому міститься заперечення позивача щодо допущеного ним порушення вимог п.12.4 ПДР.

У винесеній ОСОБА_3 постанові не взяті до уваги заперечення ОСОБА_2, його пояснення щодо незгоди з протоколом, тобто нічим не спростовані пояснення ОСОБА_2, не дана оцінка доказів, що суперечить положенням ст. 245, 252 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вказаних положень, слід зробити висновок про те, що відповідачі не довели правомірність свого рішення, обґрунтованості винесеної постанови від 14 серпня 2010 року про притягнення позивача до адмінвідповідальності. При цьому суд враховує, що інших доказів, як то показань свідків, кіно-, фото фіксації немає. Також, слід зазначити, що наданий відповідачами фотознімок транспортного засобу, судом не може бути взятий до уваги як належний доказ по справі, оскільки з вказаного фотознімку неможливо ідентифікувати номер автомобіля, що зафіксований на ньому, а отже і встановити належність його позивачу, крім того, з вказаного фотознімку неможливо зробити висновок на якій саме ділянці дороги рухався транспортний засіб: в межах населеного пункту чи поза ним ( а.с. 25).

Таким чином, з урахуванням того, що обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення спростовуються поясненнями ОСОБА_2, як під час розгляду справи в суді, так і під час складання протоколу про адмінправопрушення - про незгоду з рішенням інспектора (а.с.7), поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_4, беручи до уваги, що відповідачем ОСОБА_3 в протоколі від 14 серпня 2010 року не зазначені свідки вчинення ОСОБА_2 вказаного правопорушення, при цьому відповідачами у справі без поважних причин не надано доказів на підтверження обставин зазначених у протоколі та не спростовані вищезазначені доводи позивача, суд прийшов до висновку про те, що є достатні підстави для задоволення позовних вимог і скасування постановови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у зв"язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення передбаченого ч.1 с. 122 КупАП, з наступним закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. 4;11;71, 128, 160-163, ст. 171-2 , ст. 252 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії СВ № 127777 від 14 серпня 2010 року винесену інспектором Ніжинського взводу дорожньо-патрульної служби ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП винесену відносно ОСОБА_2 у зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження у адміністративній справі щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Г.Школа