Справа № 826/9598/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9598/15 Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Безименної Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ» про визнання протиправним і скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 ( далі - позивач ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича ( далі - відповідач-1 ), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( далі - відповідач-2 ), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ» про:

- визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи, оформленого наказом від 18.11.2014 р. № 6, про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) від 04.07.2014 р. № 44468, укладеного між позивачем і ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ»;

- зобов'язання Уповноваженої особи подати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно позивача як вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язання Фонду включити позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року в задоволенні адміністративний позов було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, вважаючи, що судом неповно з'ясовано обставини цієї справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 1 ст. 197 КАС України розглядає справу за їх відсутності в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року було замінено відповідача-1 з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича на його правонаступника - уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 04.07.2014 р. між ОСОБА_2 та ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» було укладено договір банківського вкладу ( депозиту ) № 44468 під назвою «Вигідний альянс».

На підставі та на виконання п. 2.1.1 зазначеного договору позивачу Банком було відкрито вкладний ( депозитний ) рахунок НОМЕР_1.

Відповідно до квитанції від 10.07.2014 р. № TR.58772.1509.373 на вказаний рахунок позивачем були внесені кошти в розмірі 190000,00 грн.

14.08.2014 р. Постановою Правління НБУ прийнято рішення № 491 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» до категорії неплатоспроможних».

Цього ж дня виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14.08.2014 р. № 69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ».

Постановою Правління НБУ від 10.11.2014 р. № 717 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «УФС»» та Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.11.2014 р. № 119 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «УФС» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» було відкликано банківську ліцензію ПАТ «КБ УФС», розпочато процедуру ліквідації Банку та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» Гончарова С.І.

18.11.2014 р. Уповноваженою особою ФГВФО видано наказ № 6 «Про визнання нікчемними транзакцій та правочинів», відповідно до якого договори, зазначені у додатку, у тому числі і договір банківського вкладу ( депозиту ) від 04.07.2014 р. № 44486, укладений між ПАТ «КБ «УФС» та позивачем, визнано нікчемними на підставі п. 6 ч. 2 ст. 37 та ч. 2, 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, тобто у зв'язку зі здійсненням Уповноваженою особою перевірки законності операцій Банку, зверненням її до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, виявлення, що така операція призвела до неплатоспроможності Банку, надання окремим кредиторам переваг перед іншими вкладниками та ін.

11.12.2014 р. Уповноважена особа ФГВФО листом № 001/824 «Про визнання правочинів нікчемними» повідомила позивача про те, що правочини, у тому числі договір банківського вкладу від 04.07.2014 р. № 44468, операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними, відповідно до ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст. 228 Цивільного кодексу України, у зв'язку з чим позивача не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ФГВФО.

Позивач, вважаючи протиправним наказ відповідача-1 18.11.2014 р. № 6 в частині визнання нікчемним правочину за договором банківського вкладу від 04.07.2014 р. № 44468, укладеного між ним і Банком, а також вважаючи, що його має бути включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що наразі правоохоронними органами відкрито кримінальне провадження за фактом зловживання службовими особами Банку своїми повноваженнями з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, а також з того, що факт неналежного оформлення фінансової операції щодо зарахування коштів на вкладний депозитний рахунок позивача є доведеним і грошові кошти, внесені позивачем на підставі вказаного договору, не є вкладом.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ( далі - Закон № 4452-VI ), Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 р. № 14 ( далі - Положення № 14 ), Інструкцією про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженою Постановою правління НБУ від 01.06.2011 р. № 174 ( далі - Інструкція № 174 ) та Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою Постановою правління НБУ від 12.11.2003 р. № 492 (далі - Інструкція №492).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону № 4452-VI передбачено, що вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

У ч. 1-3, 5-6 ст. 27 Закону № 4452-VI закріплено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частинами 2, 3 статті 38 Закону № 4452-VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до п.п. 3-6 розділу ІІІ Положення № 14, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

У п.п. 2, 4, 6 розділу IV Положення № 14, Фонд складає на підставі Переліку Загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

На підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з п. 10.1 Інструкції № 492 на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Відповідно до п. 2.9 Інструкції № 174, банк ( філія, відділення ) зобов'язані видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію ( другий примірник прибуткового касового ордеру ) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для включення особи до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( далі - ФГВФО ), є наявність у неї права на відповідний вклад, що має підтверджуватись банківським документом, зокрема квитанцією про внесення коштів на її рахунок.

Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Водночас, єдиною та необхідною умовою для визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними і, відповідно, не включення осіб (клієнтів банку), що їх уклали до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є наявність хоча б однієї правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

При цьому, слід враховувати, що перелік правових підстав для визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними, закріплений у ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виходячи з цього та перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції колегія суддів звертає увагу на те, що внесення позивачем коштів готівкою в розмірі 190000,00 грн. на вкладний ( депозитний ) рахунок НОМЕР_1, відкритий ПАТ «КБ «УФС» на підставі укладеного з ним договору банківського вкладу ( депозиту ) від 04.07.2014 р. № 44468, підтверджується відповідною банківською квитанцією від 10.07.2014 р. №TR.58772.1509.373 / а.с. 19 /, як таке і передбачено спеціалізованими підзаконними нормативно-правовими актами, що регламентують порядок здійснення банківських операцій, зокрема п.п.1.17, 2.9 Інструкції № 174 та п.10.1 Інструкції №492.

Крім того, платником у вказаній квитанції зазначено саме позивача, а призначенням платежу - надходження коштів за депозитною угодою від 04.07.2014 р. № 44468.

При цьому, колегія суддів встановила, що зазначений договір банківського вкладу (депозиту) і здійснені за ним операції були визнані нікчемними Уповноваженою особою ФГВФО на підставі п. 6 ч. 2 ст. 37 та ч. 2, 3 ст. 38 Закону №4452-VI, тобто у зв'язку зі здійсненням перевірки їх законності, виявленням, що такі операції були вчинені банком внаслідок дроблення суми на рахунку іншого клієнта, призвели до неплатоспроможності Банку, до надання позивачу переваг перед іншими вкладниками, а також у зв'язку з необхідністю звернення Уповноваженої особи до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення і тим, що правочини між позивачем і Банком були вчинені з метою штучного створення обов'язку Фонду гарантування щодо відшкодування грошових коштів та мають на меті штучне збільшення гарантованої суми, яка відшкодовується вкладникам Фондом гарантування.

Водночас, жодної конкретної правової підстави, визначеної у ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, з якої договір банківського вкладу позивача і операції з внесення коштів на його рахунок за цим договором були визнані нікчемними, Уповноваженою особою не наведено, а такі підстави як вчинення правочинів з метою штучного створення обов'язку Фонду гарантування щодо відшкодування грошових коштів, необхідність звернення до правоохоронних органів або те, що правочини мають на меті штучне збільшення гарантованої суми, яка відшкодовується вкладникам Фондом гарантування не є правовими підставами для визнання нікчемним правочину неплатоспроможного банку, у відповідності до ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Більш того, ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження Уповноваженою особою не було надано жодних належних і допустимих, у розумінні ст. 70 КАС України, доказів, які б підтверджували наявність причинно-наслідкового зв'язку між правочином, укладеним позивачем з ПАТ «КБ «УФС», і неплатоспроможністю Банку та/або недобросовісність позивача при його укладанні чи наявність будь-яких інших правових підстав, визначених у ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що довідка про рух коштів по рахункам клієнтів, яка міститься в матеріалах справи / а.с. 32-44 / та яку апелянт - Уповноважена особа вважає основним доказом нікчемності договору банківського вкладу ( депозиту ) від 04.07.2014 р. № 44468, укладеного між позивачем і ПАТ «КБ «УФС», та вчинених за ним операцій з внесення на рахунок позивача коштів у розмірі 190 000,00 грн. внаслідок дроблення рахунку іншого клієнта банку, не підтверджує факт потрапляння цих коштів на рахунок позивача незаконно та/або шляхом дроблення, не спростовує факт внесення коштів позивачем на його рахунок через касу банку, а отже, й не відповідає вимогам ст. 70 КАС України та не є належним доказом на підтвердження таких обставин.

Більш того, окрім позивача у вказаній довідці зазначено ще 522 фізичні особи та не вбачається, з якого ж саме рахунку власника великого рахунку №№1, 2 чи № 3 і яким саме чином кошти потрапили на рахунок ОСОБА_2

Доводи відповідача-1 про те, що за заявою Уповноваженої особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено запис № 0017478 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке зареєстровано в журналі обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень, колегія суддів також вважає необґрунтованими, оскільки у відповідності до листа СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 13.03.2015 р. № 48/СВ-568, який міститься в матеріалах справи / а.с. 48 /, за вказаним кримінальним правопорушенням триває досудове розслідування, відповідно вироку суду, який би набрав законної сили, немає, а сам лише факт порушення кримінального провадження не є достатньою і необхідною правовою підставою у розумінні ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI для визнання спірних операцій нікчемними та не є належним і достатнім доказом, у відповідності до ст. 70 КАС України, який би підтверджував незаконність потрапляння спірної суми коштів на рахунок позивача.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Щодо поданої до суду представником Уповноваженої особи копії витягу з газети «Голос України», в якому міститься оголошення про визнання недійсними печаток, штампів ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» та документів Банку, виданих (оформлених) з 15.08.2014 р. / а.с. 118 / колегія суддів зазначає, що відомості, зазначені у цій копії витягу жодним чином не підтверджують і не спростовуються доводи апеляційної скарги, не є належними доказами у розумінні ч. 4 ст. 70 КАС України, та до уваги колегією суддів не приймаються, тим більше, що зазначений вище договір банківського вкладу між позивачем і Банком було укладено до 15.08.2014 р.

Жодних інших доказів, які б підтверджували недобросовісність поведінки позивача, незаконність потрапляння коштів на його банківський рахунок та конкретних правових підстав, визначених у ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, у матеріалах справи не міститься та в ході апеляційного провадження суду надано не було.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року / а.с. 109-110 / в Уповноваженої особи було витребувано додаткові докази у справі, а саме банківську справу позивача та первинні документи, що стали підставою для прийняття оскаржуваного наказу, однак, зазначене рішення суду відповідачем-1 виконано не було та будь-яких зазначених витребуваних доказів не надано, а самі лише доводи Уповноваженої особи, наведені у клопотанні від 13.01.2016 р., щодо неможливості надати такі докази, оскільки офіс Банку знаходився в м. Донецьку, тобто в зоні АТО / а.с. 117 /, не підтверджують доводи відповідача щодо нікчемності договору банківського вкладу, укладеного між позивачем і ПАТ «КБ «УФС», та відсутності правових підстав для його включення до Переліку вкладників.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для визнання протиправним і скасування наказу Уповноваженої особи ФГВФО від 18.11.2014 р. № 6 в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) від 04.07.2014 р. № 44468, укладеного між ПАТ «КБ «УФС» і ОСОБА_2, а також, відповідно, для зобов'язання Уповноваженої особи подати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно позивача як вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а отже, адміністративний позов у цій частині позовних вимог підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Фонду включити позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так, єдиною та необхідною правовою підставою для включення Фондом позивача до загального реєстру вкладників є отримання від Уповноваженої особи відповідної інформації про позивача як вкладника ПАТ «КБ «УФС», який має право на відшкодування коштів за його вкладом за рахунок Фонду.

Однак, в даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, така інформація від Уповноваженої особи до Фонду не надходила, відповідно правовідносини між позивачем і безпосередньо Фондом не виникали і Фондом не було вчинено жодних дій стосовно позивача, які б підлягали перевірці судом у даній справі, а право позивача на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «КБ «УФС» буде захищено шляхом задоволення його позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженої особи від 18.11.2014 р. № 6 в частині про визнання нікчемним договору від 04.07.2014 р. № 44468 та зобов'язання Уповноваженої особи подати Фонду відповідну додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, що саме по собі є безумовною правовою підставою для включення його Фондом до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та вказує на відсутність у Фонду іншої альтернативної поведінки.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для задоволення адміністративного позову в частині позовних вимог про зобов'язання Фонду включити позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «УФС» за рахунок Фонду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення було порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на це, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженої особи від 18.11.2014 р. № 6 в частині про визнання нікчемним договору від 04.07.2014 р. № 44468 та зобов'язання Уповноваженої особи подати Фонду відповідну додаткову інформацію щодо позивача як вкладника ПАТ «КБ «УФС».

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року - скасувати.

Адміністративний позов в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича, оформленого наказом від 18.11.2014 р. № 6, про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) від 04.07.2014 р. № 44468, укладеного між ОСОБА_2 і публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ», зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича подати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно ОСОБА_2 як вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом в публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича від 18.11.2014 р. № 6 в частині про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) від 04.07.2014 р. № 44468, укладеного між ОСОБА_2 і публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ».

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича подати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно ОСОБА_2 як вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом в публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Безименна Н.В.

Карпушова О.В.