Справа № 202/6918/15-а(2-а/202/158/2015)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2016 рокусправа № 202/6918/15-а(2-а/202/158/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2015 року у справі № 202/6918/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська про визнання неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська, в якому просила:

- визнати неправомірними дії пенсійного органу щодо припинення їй виплати пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства, призначеної відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та щодо відмови в її поновленні;

- зобов'язати Відповідача поновити їй виплату пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства, призначеної відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.04.2015 року та виплатити суму недоотриманої пенсії;

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2015 року адміністративний позов було задоволено частково. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська відновити з 01.06.2015 року виплату Позивачу пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

У відповідності до ст.. 195 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Оскільки позивачем не оскаржується постанова суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в частині задоволених позовних вимог в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська, отримувала пенсію за віком як мати інваліда з дитинства та працює на посаді головного спеціаліста відділу з призначення пенсій УПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська.

Починаючи з 01.04.2015 року пенсійним органом були припинені виплати Позивачу пенсії за віком як матері інваліда з дитинства.

23.07.2015 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з запитом про надання інформації щодо підстав припинення пенсійних виплат.

Листом від 05.08.2015 року №7877/10/40 управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська повідомило, що у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року особам, на яких поширюється дія Закону України "Про державну службу", у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом, пенсія відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" не виплачується.

Не погодившись із зазначеним рішенням пенсійного органу, Позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Правомірність зобов'язання пенсійного органу здійснити виплату призначеної пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства з 01.04.2015 року є предметом спору, переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу має бути відновлена випалата пенсії починаючи з 01.06.2015 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до п.3 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тимчасово, до прийняття відповідного закону: жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону і фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Однак, приписами ч.1 ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Отже, починаючи з 01.04.2015 року пенсія особам, які працюють на посадах, які дають право на призначення пенсії на умовах зокрема передбачених Законом України "Про державну службу", тимчасово призупиняється.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що підставою для призупинення виплати Позивачу пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства було встановлення пенсійним органом факту її перебування на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зазначена обставина, на думку Відповідача, свідчить про необхідність призупинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Між тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного збезпечення" у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Як встановлено судом, законодавцем не був прийнятий закон про призначення всіх пенсій на загальних підставах, у зв'язку з чим, починаючи з 01.06.2015 року пенсія особам, які зокрема підпадають під дію Закону України "Про державну службу" призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

Отже, виходячи з зазначеного, починаючи з 01.06.2015 року посада Позивача не дає право на призначення пенсії на підставі приписів Закону України "Про державну службу", у зв'язку з чим, підстави для невиплати останній пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства, відсутні починаючи з 01.06.2015 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості часткового задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2015 року була винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2015 року у справі № 202/6918/15-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копій особам, які приймають участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко