Справа № 368/1544/15-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 368/1544/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Іванюта Т.Є.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Безименної Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області на постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області (далі - відповідач) про:

- визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови ОСОБА_2 у наданні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення;

- зобов'язання відповідача встановити ОСОБА_2 статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення, що підтверджує вказаний статус.

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову суду та ухвалити нову про відмову в задоволенні позовних вимог, так як, на думку апелянта, оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 1 ст. 197 КАС України розглядає справу за їх відсутності в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 має статус особи, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, та є інвалідом 2-ї групи у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

01.05.1986 р. начальником цивільної оборони споживчої кооперації Київської області було прийнято наказ № 01, відповідно до якого з 01.05.1986 р. у всіх організаціях і підприємствах споживчої кооперації Київської області слід було організувати роботу з виїздом членів правління облспоживспілки, голів і членів правління райспоживспілки і спеціалістів в населені пункти Чорнобильського району по забезпеченню особового складу спецпідрозділів безперебійним харчуванням, товарами першої необхідності і вивозу матеріальних цінностей з торгових і виробничих підприємств споживчої кооперації.

Згідно з довідкою Кагарлицької міжрайбази Київської ОСС від 06.10.1998 р. формування ЦО Кагарлицької МРБ ОСС було залучено до ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, починаючи з 27.04.1986 р. на підставі розпоряджень голови правління Київської ОСС.

Формування цивільної оборони, у тому числі й невоєнізовані, утворювалися з метою виконання робіт з ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих, а громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків), залучались до виконання цих робіт у складі формувань цивільної оборони (інформаційна довідка департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації від 29.07.2015 р. № 01.01-14/1020).

Позивач у травні 1986 року працювала експертом від Кагарлицької МРБ Київської ОСС в управлінні будівництва Чорнобильської АЕС АТП, що підтверджується відповідним табелем обліку робочого часу.

Позивач, вважаючи, що в неї є право на присвоєння їх статусу інваліда війни із видачею відповідного посвідчення, звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача стосовно відмови позивачу в наданні їй статусу інваліда війни є неправомірними.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ), «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII), Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни» від 12.05.1994 р. № 302 (далі - Порядок № 302).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 10 Закону № 796-ХІІ встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-XII до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

У ст. 18 Закону № 3551-XII закріплено, що ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.

Пунктом 2 Порядку № 302 регламентовано, що посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Відповідно до ст. 22 Закону № 3551-XII передбачено, що рішення підприємств, установ і організацій, які надають пільги, можуть бути оскаржені до районної державної адміністрації, виконавчого комітету міської ради або до районного (міського) суду.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 6 КАС України регламентовано право особи на судовий захист в разі, якщо рішенням, дією чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень порушені її права , свободи або інтереси.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що інвалідами війни, зокрема є особи, які були залучені до складу формувань Цивільної оборони та стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

При цьому, статус інваліда війни повинен підтверджуватися відповідним посвідченням, яке видається компетентним суб'єктом владних повноважень.

Разом з тим, слід враховувати, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, тобто правовою підставою звернення особи до адміністративного суду з відповідним позовом є факт виникнення певних правовідносин між нею і відповідачем, у межах яких останнім було прийнято певне владно-управлінське рішення, вчинено дію чи допущено бездіяльність, що на думку позивача, є неправомірним.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, 19.08.2015р. ОСОБА_2 звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

28.10.2015 р. судом першої інстанції було ухвалено оскаржувану постанову в цій справі.

17.11.2015 р., позивач звернулась до відповідача зі зверненням № 23 щодо надання їй статусу інваліда війни та виконання постанови Кагарлицького районного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року, тобто таке звернення відбулося вже після звернення до суду з даним адміністративним позовом та, відповідно, після ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного судового рішення в цій справі / а.с. 62-74 /.

19.11.2015 р. листом № 1657 відповідач повідомив позивача про те, що зазначене рішення суду не набрало законної сили, оскільки воно було оскаржено в апеляційному порядку, і в даному випадку немає правових підстав для його виконання та для надання позивачу статусу інваліда війни до постановлення відповідного рішення у цій справі судом апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що як на момент звернення позивача до суду так і на день ухвалення судом першої інстанції оскаржуваної постанови у цій справі, правовідносин між сторонами не виникало, відповідачем не було прийнято жодного рішення щодо правовідносин, на які посилається позивач, не вчинено ніякої дії (бездіяльності) щодо ненадання останній вказаного статусу, а отже, не реалізовано його дискреційні повноваження і спір між сторонами відсутній.

При цьому, доводи позивача, викладені в запереченнях на апеляційну скаргу, з приводу того, що в серпні 2015 року вона на особистому прийомі усно зверталась до начальника УСЗН Кагарлицької РДА щодо надання їй статусу інваліда війни і подавала необхідні документи, але отримала відмову, колегія суддів вважає не обґрунтованими і такими, що не підтверджуються жодними належними і допустимими, у розумінні ст. 70 КАС України, доказами,тому до уваги не приймає.

В цьому контексті судова колегія відзначає, що рішення суду, згідно з вимогами ст. 159 КАС України, повинно бути законним і обґрунтованим і не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, посилання позивача на те, що Законом України «Про звернення громадян» передбачено як усну, так і письмову форму звернення, апеляційний суд вважає такими, що не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, у преамбулі до вказаного Закону чітко зазначено, що він регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, тобто на спірні правовідносини не поширюється.

Судова колегія також відзначає, що у відповідності до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що заявлені позовні вимоги є передчасними та необгрунтованими, але таке помилково не було враховано судом першої інстанції, що призвело до втручання в дискреційні повноваження відповідача, порушення норм матеріального права та неправильного вирішення справи.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку відсутні належні та необхідні правові підстави для задоволення даного адміністративного позову, а судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області задовольнити, постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області - задовольнити.

Постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Безименна Н.В.

Карпушова О.В.