Справа № 127/20399/15-а
Суддя: Вохмінова О. С.
Дата ухвалення: 2016-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/16/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Малику О.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до виконавчого комітету Вінницької міської ради, Департаменту комунальних ресурсів Вінницької міської ради, Департаменту самоврядного контролю Вінницької міської ради про визнання дій неправомірними, скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій Департаменту самоврядного контролю Вінницької міської ради по складанню 28.09.2011 року акту № 139/09-04-11 дотримання вимог законодавства при використанні земель міста Вінниці ФОП ОСОБА_4 по вул. Фрунзе, 4 в м. Вінниці, визнання протиправними дій Департаменту комунальних ресурсів Вінницької міської ради по складанню 07.05.2012 р. розрахунку збитків, заподіяних ФОП ОСОБА_4 тимчасовим зайняттям земельної ділянки в м. Вінниці по вул. Фрунзе, 4 станом на 07.05.2012 року, визнання протиправним та скасування підпункту 1.5 пункту 1 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1421 від 14.06.2012 року (додаток № 5) «Про затвердження актів визначення розміру збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельної ділянки та внесення змін в п. 4 додатку 2 рішення виконкому міської ради від 19.04.2012 року № 975» в частині затвердження Акту визначення розміру збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельної ділянки міста фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4

Мотивовані вимоги тим, що є власником 17/25 часток будівлі по вул. Фрунзе, 4 в м. Вінниці, площею 731 кв.м. і займає частину земельної ділянки, площею 731 кв.м. під будівлею, проте Департаментом самоврядного контролю було проведено перевірку у його відсутності і безпідставно зазначено в акті, що ОСОБА_4 використовує земельну ділянку, площею 2047 кв.м. Вважає, що відповідач не повинен був використовувати план від 10.04.2010 року, який був складений при виготовленні документів про відведення йому земельної ділянки і подавався відповідачу на його затвердження, оскільки будь-якими доказами факт використання ділянки площею 2047 кв.м. не підтверджений, земельна ділянка технічними пристроями не вимірювалась і план-схема до акту не складалась, крім того, ця ділянка не огороджена позивачем. Також вважає незаконним розрахунок збитків, складений Департаментом комунальних ресурсів, оскільки нарахування збитків здійснювалось за останні два роки виходячи з площі використання ділянки 2047 кв.м., і за основу прийнято процентну ставку орендної плати, а не ставку земельного податку, разом з тим, методики проведення такого розрахунку не існує. Попередній період не охоплювався перевіркою, а тому не міг бути періодом нарахування збитків, крім того, відповідачем достовірно не встановлено, що позивач протягом двох років використовував ділянку площею 2047 кв.м. На підставі незаконного акту перевірки та розрахунку збитків комісією по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельної ділянки міста складено акт і визначено розмір збитків в сумі 132 907,50 грн., затверджений п.п. 1.5 п. 1 рішення виконкому Вінницької міської ради № 1421 від 14.06.2012 року. На підставі викладених обставин просив визнати протиправними дії Департаменту самоврядного контролю Вінницької міської ради, Департаменту комунальних ресурсів Вінницької міської ради і скасувати п.п. 1.5 п. 1 рішення виконкому Вінницької міської ради № 1421 від 14.06.2012 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав відповідно до обставин, викладених в позовній заяві. Додатково суду пояснив, що незаконність дій Департаменту самоврядного контролю полягає в тому, що комісія не встановила належним чином, яку фактично площу земельної ділянки використовує ОСОБА_4, а план, який складався в 2010 році для проекту землеустрою щодо відведення ділянки площею 2047 кв.м. і яку позивач мав намір викупити, не може бути прийнятий до уваги, оскільки позивач фактично цю ділянку не отримав і не використовував. Просив врахувати, що фактично ділянка технічними пристроями не обстежувалась, огорожі на ній не встановлено, крім того, співвласниками будівлі є також інші підприємці, які, можливо, користуються ділянкою цієї площі. Проведення такої перевірки не врегульоване нормативно-правовими актами і вважає, що у Департаменту самоврядного контролю відсутні повноваження на її проведення. На підставі незаконного акту судом прийняте рішення про стягнення з ОСОБА_4 збитків в сумі 132 907,50 грн., тому вважає, що права позивача порушені і підлягають захисту в обраний ним спосіб.

Представник відповідачів Департаменту самоврядного контролю міської ради та виконавчого комітету Вінницької міської ради ОСОБА_3 позов не визнав, суду пояснив, що акт перевірки не може бути оскаржений до суду, оскільки не є рішенням суб`єкта владних повноважень. Крім того, оцінка фактам, викладеним в акті, вже була надана господарським судом при вирішенні позову про стягнення з ФОП ОСОБА_4 збитків, тому факт використання ним площі 2047 кв.м. вже встановлений і доказуванню в силу ст. 72 КАС не підлягає. ОСОБА_4 був стороною у спорі, знав про проведення перевірки і оскаржував рішення господарського суду від 23.10.2012 року про стягнення збитків, проте рішення набрало чинності. Вважає, що позов поданий з метою ухилення від сплати коштів.

Представник Департаменту комунальних ресурсів ОСОБА_2 позов не визнав, надав письмові заперечення (а.с. 110-118). Додатково пояснив, що розрахунок збитків від 07.05.2012 року, складений Департаментом, жодних правових наслідків не має, оскільки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке може бути оскаржене в порядку КАС. Просив врахувати, що рішенням виконкому від 16.02.2012 року затверджено склад комісії по визначенню збитків та Положення про комісію по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельних ділянок, яким передбачено процедуру проведення розрахунку збитків. Збитки визначались відповідно до п. 4.1, 4.3 Положення виходячи з площі ділянки, що неправомірно використовувалась 2047 кв.м. (відповідно до кадастрового плану від 10.04.2010 року та плану відведення ділянки від 11.05.2009 року), з врахуванням розміру орендної плати 3% від нормативної грошової оцінки ділянки для комерційних потреб, наданої управлінням Держкомзему у м. Вінниці Вінницької області від 07.05.2012 р. (2 215 124,94 грн.). На адресу позивача неодноразово надсилались виклики і повідомлення про складання та затвердження розрахунку і необхідність сплати коштів, але він не з`явився до Департаменту і не заперечив, а про рішення виконкому дізнався ще в 2012 році. Крім того, позивач знав про те, що в провадженні господарського суду перебуває справа про стягнення збитків, оскаржив рішення господарського суду, але рішення залишене в силі, тому встановлені судом обставини не потребують доказування. Також додав, що рішення господарського суду перебуває на виконанні ще з 2012 року і з позивача стягнутий борг 3000 грн., а потім виконавчий лист повернутий стягувачу в зв`язку з відсутністю коштів.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 15.06.2005 року ОСОБА_4 є власником 17/25 часток будівлі по вул. Фрунзе, 4, в м. Вінниці, загальною площею 731 кв.м. Рішенням Вінницької міської ради від 01.03.2011 року № 152 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП ОСОБА_4 площею 2047 кв.м., по вул. Фрунзе, 4 в м. Вінниці, для комерційних потреб (обслуговування складу) та надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки для її викупу (а.с. 151-152).

На підставі даного рішення договір купівлі-продажу між ФОП ОСОБА_4 та територіальною громадою укладений не був і право ОСОБА_4 на дану земельну ділянку, відповідно до ст.ст. 125, 126 ЗК України, не виникло.

28.09.2011 року в ході перевірки Департаментом самоврядного контролю Вінницької міської ради був складений акт № 139/09-04-11 про те, що ОСОБА_4 використовує земельну ділянку, орієнтовною площею 2047 кв.м., для комерційних потреб, яка розташована в м. Вінниці, вул. Фрунзе, 4, та на якій згідно договору купівлі-продажу від 15.06.2005 року знаходиться належна йому будівля 17/25 часток: «А» - приміщення № 2: з №1 по №8, загальною площею 731 кв.м., без документів, які посвідчують право власності (користування) ділянкою, що є порушенням ст.ст. 125, 126 ЗК України. В ході проведення перевірки було надано свідоцтво про реєстрацію фізичної особи-підприємця та свідоцтво про сплату єдиного податку. За поясненнями ОСОБА_4 правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку, знаходяться на етапі оформлення відповідно до рішення міської ради від 01.03.2011 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Також ОСОБА_4 пояснив, що не сплачує податок з 2005 року, оскільки є платником єдиного податку і використовує земельну ділянку для здійснення підприємницької діяльності (а.с. 119-121).

На підставі даного акту комісією по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельної ділянки міста на підставі Положення, затвердженого рішенням виконкому Вінницької міської ради від 19.02.2012 року № 325, було визначено розмір заподіяних збитків за використання ділянки, площею 2047 кв.м. за останні 2 роки (на підставі розрахунку Департаменту комунальних ресурсів станом на 07.05.2012 року, а.с. 122) в сумі 132 907,50 грн. (а.с. 124).

Рішенням виконкому Вінницької міської ради № 1421 від 14.06.2012 року затверджено акт по визначенню та відшкодуванню збитків ФОП ОСОБА_4 (а.с. 123).

Суд вважає, що дії Департаменту самоврядного контролю та Департаменту комунальних ресурсів Вінницької міської ради є правомірними, а п.п. 1.5 п. 1 рішення виконкому № 1421 від 14.06.2012 року скасуванню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, що підлягають приватизації, в межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, право розпоряджатися землями територіальних громад, надавати земельні ділянки у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу України.

Згідно пункту б) частини 1 статті 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19 червня 2003 року № 963-IV, самовільне зайняття земельних ділянок - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ст. 128 ЗК України договір купівлі-продажу земельної ділянки державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації, сільської, селищної, міської ради про продаж земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 ЗК України Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Актом перевірки від 28.09.2011 року дотримання вимог законодавства при використанні земель міста Вінниці № 139/9-04-11 встановлено, що ФОП ОСОБА_4 використовує земельну ділянку площею 2047 кв.м., яка розташована за адресою м. Вінниця, вул. Фрунзе, 4, на якій розташована належна йому будівля, без наявності документів, що посвідчують право власності, користування чи оренди. Суд вважає безпідставним твердження позивача про те, що під час перевірки він був відсутній, оскільки в акті викладені пояснення ОСОБА_4 і зазначено про надання ним документів для перевірки.

Вказані обставини свідчать, що відповідач не мав правових підстав для зайняття та використання спірної земельної ділянки.

Статтею 2 Закону України «Про плату за землю» від 03.07.1992 р., статтею 206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом.

Набуття позивачем у власність 17/25 часток будівлі не надає йому права користуватися земельною ділянкою без сплати за неї.

Самовільне використання позивачем земельної ділянки загальною площею 2047 кв.м. призводить до її незаконного та безоплатного використання, завдає шкоди фінансовій основі місцевого самоврядування та порушує право власності територіальної громади.

Обставини щодо використання позивачем земельної ділянки, площею 2047 кв.м. по вул. Фрунзе, 4 в м. Вінниці, встановлені рішенням Господарського суду Вінницької області від 23.10.2012 року у справі №9/68/2012/5003, яке набуло чинності (а.с. 168-171). Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.07.2015 року у поновленні строку для подання апеляційної скарги на рішення від 23.10.2012 року відмовлено (а.с. 207-210).

Враховуючи вимоги частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно із статтею 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні зокрема внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

В силу частини 1 статті 157 ЗК України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам визначено постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993 року (надалі - Порядок), відповідно до пункту 1 якого власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Відповідно до пункту 2 Порядку розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть к відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Рішенням виконкому Вінницької міської ради № 325 від 16.02.2012 року затверджений склад комісії по визначенню збитків та Положення про комісію по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельних ділянок міста, яким передбачене проведення процедури розрахунку заподіяних збитків.

Відповідно до п. 4.3 Положення збитки розраховуються у розмірі земельного податку чи орендної плати за ставкою, яка діяла в період виникнення збитків, з урахуванням функціонального використання земельної ділянки особою, що спричинила збитки.

Судом встановлено, що на підставі п.п. 4.1, 4.4 Положення Департаментом комунальних ресурсів міської ради був виконаний розрахунок збитків.

Комісією по визначенню та відшкодуванню збитків було складено акт, яким визначено розмір заподіяних збитків за використання ділянки, площею 2074 кв.м., за останні 2 роки (станом на 07.05.2012 р.) в сумі 132 907,50 грн., який затверджений рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1421 від 14.06.2012 року.

При цьому шкода за самовільне зайняття земельної ділянки без правовстановлюючих документів обрахована з дотриманням вимог Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року №963.

Таким чином, Департамент комунальних ресурсів мав повноваження на складання відповідного розрахунку, тому суд вважає доводи позивача безпідставними.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року до виключної компетенції міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ст. 33 Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розміру плати за користування природними ресурсами, вилучення (викуп), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності за забруднення довкілля та інші екологічні збитки; встановлення платежів за користування комунальними та санітарними мережами відповідних населених пунктів; здійснення контролю за дотриманням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загального та місцевого значення, відтворенням лісів.

Аналіз положень зазначених нормативних актів свідчить, що виконавчий комітет Вінницької міської ради, вважаючи, що ОСОБА_4 завдані збитки у вигляді неодержаних доходів, мав право та повноваження прийняти рішення про затвердження акту комісії щодо визначення розміру збитків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, надаючи оцінку діям та рішенням суб'єкта владних повноважень, які є предметом оскарження, суд перевіряє чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 71 кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. За правилами частини 2 цієї ж статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач не довів обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, натомість відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, які заперечують проти адміністративного позову, доведено правомірність дій щодо відображення в акті перевірки від 28.09.2011 року № 139/09-04-11 інформації щодо площі земельної ділянки, що використовується ФОП ОСОБА_4 по вул. Фрунзе, 4 в м. Вінниці та правомірність рішення виконкому Вінницької міської ради від 14.06.2012 року № 1421 щодо затвердження акту визначення розміру збитків, складеного комісією по визначенню і відшкодуванню збитків, заподіяних ФОП ОСОБА_4 тимчасовим зайняттям земельної ділянки, площею 2074 кв.м. по вул. Фрунзе, 4 в м. Вінниці.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати слід залишити за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 125, 126, 158 ЗК України, ст.ст. 7, 10, 11, 17, 18, 69, 71, 159, 160-163 КАС України,

п о с т а н о в и в:

в задоволенні позову відмовити.

Судові витрати залишити за рахунок позивача.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів.

Суддя: