Справа № 734/2030/15-а
Суддя: Анохін А. М.
Дата ухвалення: 2015-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/734/35/15 Справа № 734/2030/15-а
ПОСТАНОВА

іменем України

30 грудня 2015 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Анохіна А.М.,

при секретарі - Музиченко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець адміністративну справу за позовною заявою Управління Пенсійного фонду України у Козелецькому районі Чернігівської області до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в особі відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про визнання постанови старшого державного виконавця про накладення штрафу такою, що не відповідає нормам чинного законодавства, -

в с т а н о в и в :

13 липня 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в особі відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області, в якому просить визнати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Данілевського О.М. про накладення штрафу від 25.06.2015 такою, що суперечить нормам чинного законодавства та скасувати її.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішення суду управлінням ПФУ було виконано у встановлений державним виконавцем строк та в межах повноважень, про що було повідомлено відділ примусового виконання рішень головного територіального управління юстиції в Чернігівській області. Відсутність відповідного бюджету та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення для управління Пенсійного фонду України є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Позивач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про проведення судового засідання без участі представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшло заперечення, з проханням відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Справу розглянути без участі представника відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами які є в матеріалах справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа № 2-а/2505/11297/2011, виданого 17.05.2013 Козелецьким районним судом Чернігівської області, про зобов'язання позивача здійснити перерахунок та забезпечити виплату ОСОБА_2 з урахуванням положень ст. 28 ч. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, здійснити перерахунок та забезпечити виплату підвищення до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 1 мінімальної заробітної плати, починаючи з 18.08.2010 по 22.07.2011 включно, за відрахуванням вже сплачених сум, було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження.

Позивачем листом від 16.12.2013 № 7354/05 було повідомлено відповідача про відсутність відповідних бюджетних призначень для відповідних виплат (а.с. 9).

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) встановлено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Положеннями частини першої статті 27 Закону передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

З наведеного слідує, що після спливу строку, встановленого для добровільного виконання рішення суду, державний виконавець невідкладно розпочинає вчиняти дії щодо примусового його виконання.

Суду не надано жодних доказів, що позивачем виконано рішення суду стосовно виплати ОСОБА_2 з урахуванням положень ст. 28 ч. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, та підвищення до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 1 мінімальної заробітної плати, у термін для його виконання, встановленого державним виконавцем.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 75 Закону у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 89 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Зважаючи на невиконання рішення суду, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Данілевським О.М. 25.06.2015 було прийнято постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 680,00 грн.

Частиною п'ятою статті 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Суд звертає увагу, що обов'язкове виконання рішення суду, в тому числі, суб'єктами наділеними владними повноваженнями, покладається також Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997. Отже, її положення є обов'язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України, до яких відноситься також і позивач.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, повинно бути виконане, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не беруться. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права, суд приходить до висновку про відсутність порушень з боку відповідача, оскільки головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Данілевським О.М. при винесенні постанови про накладення штрафу дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження», тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Суд критично ставиться до твердження позивача, що бюджетне призначення для забезпечення виконання рішень суду про стягнення коштів з Пенсійного фонду України не встановлене Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік», оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

У відповідності до вимог підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру складає 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

При поданні до суду адміністративного позову не було сплачено судовий збір тому він підлягає стягненню на користь Державного бюджету України з позивача, в зв'язку з відмовою позивачу у задоволенні позову повністю.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України у Козелецькому районі Чернігівської області до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в особі відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про визнання постанови старшого державного виконавця про накладення штрафу такою, що не відповідає нормам чинного законодавства - відмовити повністю.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області (вул. Московська, 3 смт. Козелець, Чернігівська область, ) на користь Державного бюджету України суму судового збору за подання до суду адміністративного позову у розмірі 247 (двісті сорок сім) гривень 60 коп.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області Анохін А.М.