Справа № 689/2620/15-а
Суддя: Мазурчак В. М.
Дата ухвалення: 2016-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/2620/15-а
ПОСТАНОВА

04 січня 2016 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі: головуючого - судді Мазурчака В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Лебеденко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ярмолинецької районної державної адміністрації Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Міністерство соціальної політики України, про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям,

встановив:

Позивач 14 грудня 2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом та просив визнати дії відповідача щодо виплати позивачу не у повному розмірі державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям за період з 01 серпня 2014 року по грудень 2015 року протиправними; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу недоплачену частину щомісячної державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років і як для працездатної особи з 01 серпня 2014 року по грудень 2015 року у сумі 29822 грн. 34 коп. (а.с. 2-6).

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1, позивач у справі, виховує сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Їх сімя є малозабезпеченою і отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям (далі - допомога) в розмірі 491 грн. 48 коп. Однак, розмір цієї допомоги не відповідає вимогам Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», про що позивачу стало відомо з відповіді Ярмолинецької райдержадміністрації від 24 грудня 2014 року.

У своїх доводах позивач надав розрахунки, відповідно до яких прожитковий мінімум сімї рахує як суму прожиткового мінімуму позивача як працездатної особи плюс прожитковий мінімум на дитину у віці до 6 років. При цьому оскільки дитина позивача з малозабезпеченої сімї, що виховується одним із батьків, то прожитковий мінімум для дитини позивача збільшується на 20 відсотків. У подальшому позивач розраховує максимальний розмір допомоги, тобто 75 відсотків від прожиткового мінімуму сімї. Від максимального розміру допомоги віднімає фактично отриманий розмір допомоги.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні 29 грудня 2015 року позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову. Щодо доводів представника відповідача відносно рівня забезпечення прожиткового мінімуму при здійсненні розрахунків зазначив, що дані норми вважає такими, що не відповідають Конституції України.

Представник відповідача у судовому засіданні 29 грудня 2015 року проти позову усно заперечив, просив відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю. Вважає, що відповідач вірно визначив та виплатив допомогу позивачу. При цьому доводи позивача в частині розрахунків є хибними, оскільки позивач не взяв до уваги ряд норм, а саме:

- відповідно до ч.ч. 1-3 ст.5 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім'ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім'ї. До стабілізації економічного становища в Україні розмір державної соціальної допомоги визначається з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму. Рівень забезпечення прожиткового мінімуму встановлюється виходячи з реальних можливостей видаткової частини Державного бюджету України і затверджується одночасно з прийняттям закону про Державний бюджет України на відповідний рік;

- відповідно до ст.9 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» у 2014 році рівень забезпечення прожиткового мінімуму (гарантований мінімум) для призначення допомоги відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям" у відсотковому співвідношенні до прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення становить: для працездатних осіб - 21 відсоток, для дітей - 85 відсотків, для осіб, які втратили працездатність, та інвалідів - 100 відсотків відповідного прожиткового мінімуму. Розмір державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям у 2014 році не може бути більше ніж 75 відсотків від рівня забезпечення прожиткового мінімуму для сімї;

- відповідно до ст.9 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» у 2015 році рівень забезпечення прожиткового мінімуму (гарантований мінімум) для призначення допомоги відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям" у відсотковому співвідношенні до прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення становить: для працездатних осіб - 21 відсоток, для дітей - 85 відсотків, для осіб, які втратили працездатність, та інвалідів - 100 відсотків відповідного прожиткового мінімуму. Розмір державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям у 2015 році не може бути більше ніж 75 відсотків від рівня забезпечення прожиткового мінімуму для сімї. У 2015 році здійснюється виплата державної соціальної допомоги, передбаченої пунктом 1-1 статті 15 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям".

- відповідно до п.1.1 ч.1 ст.15 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям" розмір державної соціальної допомоги (в тому числі й максимальний), визначений відповідно до статті 5 цього Закону, збільшується на кожну дитину віком від 3 до 13 років у 2011 році на 60 гривень, у 2012 році - на 120 гривень, у 2013 році - на 180 гривень, у 2014 році - на 250 гривень, а на кожну дитину віком від 13 до 18 років збільшується у 2011 році на 100 гривень, у 2012 році - на 230 гривень, у 2013 році - на 360 гривень, у 2014 році - на 500 гривень.

Третя особа процесуальними правами у будь-який спосіб не скористалась.

В судове засідання 04.01.2016 року особи, які беруть участь у справі, не зявились.

Ухвалою від 04 січня 2015 року позовну заяву залишено без розгляду в частині позовних вимог про визнання дій щодо виплати не у повному розмірі державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату за період з 01 серпня 2014 року до 14 червня 2015 року. З цих підстав доводи сторін за вказаний період не аналізуються.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, оцінивши за наслідками безпосереднього, всебічного, повного та обєктивного дослідження належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову в частині позовних вимог про визнання дій щодо виплати не у повному розмірі державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату за період з 14 червня 2015 року включно по грудень 2015 року слід відмовити повністю.

Відповідно до ч.3 ст.72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Сторони фактичні обставини справи визнають, в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, а тому спір наявний в розрізі правової оцінки даних обставин.

Суд відхиляє доводи позивача щодо розрахунку допомоги, оскільки позивачем дійсно, як наполягає відповідач, не взято до уваги вказані відповідачем норми матеріального права, а саме, ч.ч. 1-3 ст.5 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», ст.9 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», п.1.1 ч.1 ст.15 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям".

У своїх розрахунках позивач не враховує, що розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім'ї та її середньомісячним сукупним доходом. Позивач взагалі у розрахунках не бере до уваги середньомісячний сукупний дохід сімї.

При цьому законом визначено верхню межу розміру державної соціальної допомоги - не більше ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім'ї, а позивач у своїх розрахунках вважає, що розмір допомоги становить 75 відсотків від сукупного прожиткового мінімуму сімї. Такі розрахунки не базуються на чинному законодавстві.

Суд відхиляє доводи позивача про невідповідність положень ч.ч. 1-3 ст.5 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» та ст.9 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» Конституції України щодо встановлення розміру державної соціальної допомоги з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму виходячи з реальних можливостей видаткової частини Державного бюджету України і його затвердження одночасно з прийняттям закону про Державний бюджет України на відповідний рік з таких підстав.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» покриття витрат на виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям здійснюється за рахунок субвенцій з державного бюджету до місцевих бюджетів.

У Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Згідно із зазначеним Рішенням КСУ, положення статті 1, частин першої, третьої статті 95 Конституції України у системному зв'язку з положеннями статті 3, частини першої статті 17, частини третьої статті 22, статей 46, 48 Основного Закону України треба розуміти так, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Як встановлено судом, позивач звернулася за призначенням допомоги саме на підставі Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», а тому розмір допомоги повинен визначатися відповідно до вказаного закону та Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік. Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року (№К/800/39574/14).

З огляду на викладене, відповідач як субєкт владних повноважень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто відповідно до статті 19 Конституції України.

На основі викладеного та керуючись ст.ст. 158-163 КАС України,

постановив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ярмолинецької районної державної адміністрації Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Міністерство соціальної політики України, про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям в частині позовних вимог про визнання дій щодо виплати не у повному розмірі державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату за період з 14 червня 2015 року включно по грудень 2015 року відмовити повністю.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

У звязку з перенесенням робочого дня 08 січня 2016 року на іншу дату повний текст постанови складено 11 січня 2016 року.

Суддя В.М. Мазурчак