Справа № 822/6259/15
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/6259/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіШевчука О.П.
при секретаріГненній Ю.І.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до районного відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про визнання дій протиправними та скасування постанови ВП №36230087 від 30.01.2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) звернулась в суд з позовом до районного відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та скасування постанови ВП №36230087 від 30.01.2013 року, в якому просить: визнати протиправними (неправомірними) дії державного виконавця районного відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Максимова Михайла Євгеновича, щодо початку примусового виконання за постановою ВП №36230087 від 30.01.2013 року та визнати протиправними (неправомірними) дії державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області Арещенкової Н.М. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору ВП №36230087 від 23.06.2015 року; визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 23.06.2015 року ВП №36230087, винесену державним виконавцем районного відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області Арещенковою Н.М.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №36230087 від 30.01.2013 не була отримана позивачем, внаслідок чого ОСОБА_3 не знала про початок виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11.05.2010 року по справі №2-424-10 в примусовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні з підстав, що вказані в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні та поданих письмових запереченнях просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №36230087 від 30.01.2013 року направлялась на адресу позивача. Хоча вказана постанова не була вручена ОСОБА_3, згідно Закону України "Про виконавче провадження" вона вважається повідомленою про відкриття виконавчих проваджень. Отже, оскільки боржником не було виконано рішення суду в строк, визначений у оскаржуваній постанові, остання прийнята правомірно. Зазначає, що державним виконавцем вчинені дії примусового характеру щодо виконання виконавчого листа №2-424-10, виданого 11.05.2010 року Хмельницьким міськрайонним судом, зокрема, 13.03.2013 у відповідності до ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" за участю ОСОБА_3, її чоловіка ОСОБА_6 та двох понятих складено акт опису та арешту майна боржника - садового будинку АДРЕСА_1, в садівничому кооперативі "Кооператор". Після проведення опису та арешту майна ОСОБА_3 із заявою про відкладення виконавчих дій у зв'язку з несвоєчасним отриманням постанови про відкриття виконавчого провадження чи скаргою на дії державного виконавця не зверталась. Також відповідач звертає увагу на те, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження", в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон).

Згідно з ч.2 ст.11 Закону, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.2, 5 ст.25 Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Частиною 1 ст.31 Закону, передбачено,що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, вони надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Суд встановив, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду з ОСОБА_3 стягнуто 72382,53 дол. США заборгованості та 1950,00 грн. судових витрат. Виконавчий лист №2-424-10 видано судом 11.05.2010 року.

Державним виконавцем Районного відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськайонного управління юстиції у відповідності до ст.ст.17, 19, 20 та 25 Закону України "Про виконавче провадження", 30.01.2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №36230087 з примусового виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду №2-424-10 виданого 11.05.2010 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ "Райффайзен Банк Авіаль" 72382,53 дол. США заборгованості та 1950,00 грн. судових витрат.

В п.2 резолютивної частини вказаної постанови боржнику запропоновано самостійно виконати рішення в строк до 07.02.2013 року.

В пункті 3 постанови зазначено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк, рішення буде виконано в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Зазначена постанова, згідно супровідного листа №1352 від 30.01.2013 року, направлена на адресу боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак отримана ним не була, що підтверджується повернутим відповідачу рекомендованим листом без вручення адресату з відміткою підприємства поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Факт неотримання позивачем вказаної поштової кореспонденції не заперечується представником відповідача.

При цьому, згідно ч.1 ст.28 Закону, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

На підставі вимог ст.28 Закону, 23.06.2015 року, державним виконавцем районного відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору (ВП №36230087) в розмірі 7238,25 доларів США та 195 грн.

Суд звертає увагу на те, що згідно ч.1 ст.12 Закону, сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Щодо посилання відповідача на обізнаність позивача про наявність виконавчого провадження ВП №36230087 з 13.03.2013 року, внаслідок присутності під час складання акту опису та арешту майна боржника - садового будинку АДРЕСА_1, в садівничому кооперативі "Кооператор" та неподання позивачем після цього заяви про відкладення виконавчих дій у зв'язку з несвоєчасним отриманням постанови про відкриття виконавчого провадження чи скарги на дії державного виконавця, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону, за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Згідно даної норми відкладення виконавчих дій, у зв'язку з невчасним отриманням боржником відповідної постанови, є правом державного виконавця, а не його обов'язком, та може застосовуватись, коли наявні об'єктивні причини, що унеможливлюють вчасне виконання боржником виконавчого документу. Отже, відсутні підстави вважати, що подання позивачем заяви про відкладення виконавчих дій у зв'язку з несвоєчасним отриманням постанови про відкриття виконавчого провадження чи скарги на дії державного виконавця, обов'язково б спричинило відкладення виконавчих дій.

Матеріалами виконавчого провадження підтверджується, що передумовою для прийняття постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 23.06.2015 року було невиконання боржником судового рішення у встановлений державним виконавцем строк для його добровільного виконання (до 07.02.2013 року).

Однак позивач не був обізнаний про існування постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки не отримував її та не мав можливості у добровільному порядку та у строк, встановлений такою постановою, виконати рішення суду. Крім того, навіть посиланням відповідача на обізнаність позивача про наявність виконавчого провадження №36230087 з 13.03.2013 року спростовується можливість виконання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження в добровільному порядку до 07.02.2013 року.

Дана позиція суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначає, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia)). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincovd and Pine v. the Czech Republic),, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia)).

Відповідно до ч.2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Водночас, суд звертає увагу сторін спору на те, що згідно ч.1 ст.28 Закону (як у редакції від 19.01.2013 року, так і у редакції від 14.05.2015 року), у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

При цьому за абз.2 ч.1 ст.28 Закону (у редакції від 14.05.2015 року) виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Частиною 6 ст.28 Закону (у редакції від 14.05.2015 року), передбачено, що у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.47, пунктами 2 і 8 ч.1 ст.49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Згідно наданих відповідачем матеріалів виконавчого провадження, у відповідності до п.8 ч.1 ст.49 Закону, на підставі заяви ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" від 15.06.2015 року про відсутність заборгованості ОСОБА_8 перед банком і поданням позивачем квитанції про сплату на користь банку 1950,00 грн. судових витрат, копії яких наявні в матеріалах справи, 24.06.2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №36230087, а постанову про стягнення виконавчого збору виведено в окреме виконавче провадження ВП №47967496.

Відповідно до ст.ст.11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч.2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що приймаючи постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, відповідач не врахував того, що позивач з об'єктивних причин був позбавлений можливості самостійно виконати рішення суду у строк, що встановлений в постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №36230087 від 30.01.2013 року, а тому відповідачем не доведено, та судом не встановлено наявність правових підстав для стягнення з позивача виконавчого збору, в зв'язку з чим дії державних виконавців щодо початку примусового виконання за постановою ВП №36230087 від 30.01.2013 року є протиправними, і як наслідок є протиправною та такою, що підлягає скасуванню постанова про стягнення виконавчого збору від 23.06.2015 року ВП №36230087, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають до задоволення.

Однак в зв'язку з тим, що постанова - це і є дія суб`єкта владних повноважень, а тому позовну вимогу щодо визнання протиправними дії державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області Арещенкової Н.М. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору ВП №36230087 від 23.06.2015 року необхідно залишити без задоволення.

Частиною 1 ст.94 КАС України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог (ч.3 ст.94 КАС України).

Суд встановив, що за подання позовної заяви до суду, позивач сплатив судовий збір на загальну суму 2700,20 грн., що підтверджується квитанціями №7342989 від 15.12.2015 року; №0.0.483541852.1 від 29.11.2015 року; №0.0.483127415.1 від 28.12.2015 року. В зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог, на користь позивача стягненню за рахунок бюджетних асигнувань районного відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції підлягає 2212,69 грн.

Керуючись ст.ст.94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Максимова Михайла Євгеновича щодо початку примусового виконання за постановою ВП №36230087 від 30.01.2013 року про відкриття виконавчого провадження.

Визнати протиправною та скасувати постанову районного відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції ВП №36230087 від 23.06.2015 року про стягнення виконавчого збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судові витрати в розмірі 2212 (дві тисячі двісті дванадцять) грн. 69 коп., за рахунок бюджетних асигнувань районного відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 22 січня 2016 року , 10:20.

Суддя/підпис/О.П. Шевчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.П. Шевчук