Справа № 820/9658/15
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 р.Справа № 820/9658/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С. , Філатова Ю.М.

за участю секретаря судового засідання - Афанасьєва О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою приватного сільськогосподарського підприємства імені Чкалова на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року по справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Дворічанському районі Харківської області до приватного сільськогосподарського підприємства імені Чкалова про стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и л а:

04 вересня 2015 року позивач - управління Пенсійного фонду України в Дворічанському районі Харківської області (далі по тексту УПФУ в Дворічанському районі) звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного сільськогосподарського підприємства імені Чкалова (далі - ПСП ім. Чкалова, відповідач) заборгованість в сумі 6.484,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач, всупереч «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» не відшкодував УПФУ в Дворічанському районі, у передбачений законом строк, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за серпень 2015 року на загальну суму 6.484,48 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року адміністративний позов УПФУ в Дворічанському районі задоволено та стягнуто з ПСП ім. Чкалова на користь УПФУ в Дворічанському районі суму боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по списку № 2 за серпень 2015 року в сумі 6.484,48 грн. (шістдесят чотири тисячі вісімдесят чотири гривні 48 копійок).

В апеляційній скарзі, відповідач, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову УПФУ в Дворічанському районі відмовити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідно до положень ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПСП ім. Чкалова, є суб'єктом підприємницької діяльності - юридичною особою згідно Свідоцтва про державну реєстрацію від 23.02.2000 року № 0052, зареєстрований платником внесків в УПФУ в Дворічанському районі - реєстраційний № 020389 (а.с. 6, 8-9).

Колишнім працівникам ПСП ім. Чкалова: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (які працювали трактористами-машиністами), ОСОБА_4, ОСОБА_5 (багатодітним мамам що працювали в сільському господарстві) призначені пенсії відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується довідками виданими ПСП «Чкалова», протоколом УПФУ про призначення пенсій (а.с. 14-19, 29).

Склад витрат та їх фактичне понесення позивачем підтверджено розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які разом з повідомленням направлялися на адресу відповідача та отримані ним 11 серпня 2015 року, про свідчить копія зворотного поштового повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 10-13).

В добровільному порядку сума заборгованості відповідачем не сплачена. Загальна сума заборгованості складає 6484,48 грн.

Доказів оскарження розрахунків, в яких визначено суми до відшкодування, відповідачем судам першої та апеляційної інстанції не надано.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції колегія суддів зазначає, що положеннями абзацу 4 п. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно абзацу 3 п. 1 ст. 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для платників збору встановлюється ставка збору до Пенсійного фонду України у розмірі 100% від об'єкта оподаткування, визначеного абз. 4 п. 1 ст. 2 цього Закону.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року, який набув чинності з 01.01.2015 року фіксований сільськогосподарський податок виключено з переліку загальнодержавних податків.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.

За правилами абз. 4 пп. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, а отже, і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок ПФУ та Державного бюджету України відповідно.

Порядок покриття витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», встановлений Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 (далі по тексту - Інструкція № 21-1).

Згідно з пункту 6.1 Інструкції № 21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 6.4 Інструкції № 21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (п. 6.5 Інструкції № 21-1).

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (п. 6.7 Інструкції № 21-1).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог Інструкції УПФУ в Дворічанському районі відповідачу у серпні 2015 року направлено повідомлення про відшкодування витрат на виплату пільгових пенсій за серпень 2015 році з розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників), за серпень 2015 року, яке отримано адресатом, про що свідчить підпис на копії повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 13).

Доказів на підтвердження сплати заборгованості ні суду першої ні апеляційної інстанції відповідачем не надано.

Доводи відповідача про те, що з набранням чинності Закону України № 71-УІІІ від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» у підприємства немає обов'язку перед Пенсійним фондом на відшкодування пільгових пенсій, оскільки після виключення фіксованого сільськогосподарського податку з переліку загальнодержавних податків і зборів, сформована 4 група платників єдиного податку, за якою збережені всі умови оподаткування, які раніше були передбачені для платників фіксованого сільськогосподарського податку, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Перебування відповідача у 4 групі платників єдиного податку не звільняє від обов'язку відшкодувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки Закон України № 71-УІІІ від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», на який посилається відповідач, не встановлює обмежень для платників фіксованого сільськогосподарського податку щодо відшкодування Пенсійному фонду пільгових пенсій.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 Закону України «Про внесення зміни до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» щодо уточнення об'єкта оподаткування для платників, що обрали спрощену систему оподаткування» № 802-VIII від 12.11.2015 року, який набрав чинності з 01.01.2016 року, визначено, що сума заборгованості фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що утворилася в період з 1 січня 2015 року до дня набрання чинності цим Законом у платників єдиного податку четвертої групи, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, підлягає списанню у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Посилання на відсутність підтвердження факту отримання ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 пільгової пенсії, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки зазначені обставини враховані пенсійним органом при призначені пільгової пенсії.

Таким чином, враховуючи доведеність наявності заборгованості відповідача в розмірі 6484,48 грн., її несплату, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог та необхідності стягнення суми заборгованості у судовому порядку.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав, передбачених ст. 202 КАС України для скасування судового рішення та приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 160, 167, 185, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського підприємства імені Чкалова залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Ю.М. Філатов

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 18 січня 2016 року