Справа № 826/20963/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
12 січня 2016 року м. Київ№ 826/20963/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., при секретарі судового засідання Мині І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про закриття провадження в адміністративній справу
за позовом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області
доТовариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Темп-3000»
третя особа:Військова частина НОМЕР_1
простягнення коштів,
за участі представників сторін:
від позивача: Дяченко С.В.,
від відповідача: Галя Є.С.,
від третьої особи: Драганчук Я.Я.,

В С Т А Н О В И В:

Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Темп-3000» про стягнення коштів.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України у порушення п.32 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України у жовтні-грудні 2014 року за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету безпідставно сплачено податку на додану вартість за придбані товари спеціального призначення, чим завдано збитків державному бюджету у загальній сумі 39 780,00 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2015 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Суд своєю протокольною ухвалою у судовому засіданні 26.11.2015 року залучив у якості третьої особи Військову частину НОМЕР_1 .
У судовому засіданні 26.11.2015 року від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що вказану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
В судовому засіданні 12.01.2016 року відповідач надав суду доповнення до клопотання про закриття провадження у справі, свої вимоги підтримав та просив закрити провадження у справі.
Представники позивача та третьої особи проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі заперечували.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення клопотання про закриття провадження у справі, суд встановив наступне.
Згідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Положеннями ч.2 ст.17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.
У відповідності до ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.
Відповідно до п.п.15 та п.п.21 п.6 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 року №499/2011 (надалі Положення №499/2011), Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства та при виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Зазначені норми кореспондуються з положеннями п.7 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
При цьому, відповідно до ч.4 ст.50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень:
1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;
2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;
3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України;
4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);
5) в інших випадках, встановлених законом.
Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області просить суд стягнути кошти та повернути їх до бюджету з юридичної особи, яка не є підконтрольною позивачеві установою в розумінні Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні».
Приписами ч.2 ст.21 КАС України встановлено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Аналіз припису наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
В іншому випадку, спірні відносини з приводу відшкодування шкоди (стягнення збитків, в тому числі й на користь держави) носять приватно правовий характер та, як наслідок, не можуть бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції.
Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях Верховного Суду України у справах №21-204а13, №21-40а14 та 21-89а14, ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09.04.2015 року по справі №2а-18099/11/2670, ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015 року у справі №826/21779/15.
Враховуючи, що спірні відносини виникли внаслідок невиконання підконтрольною установою вимоги про відшкодування збитків, завданих державі та направлені лише на стягнення з відповідача грошових коштів, внаслідок порушення ним фінансової дисципліни, а отже є деліктними, а тому, з урахуванням їх приватно-правового характеру вони мають бути вирішені в порядку господарського судочинства.
Згідно п.1 ч. 1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що дану справу за позовом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» про стягнення коштів не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.
Враховуючи викладене та керуючись п.1 ч.1 ст.157, ст.160, ст.165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у справі №826/20963/15 за позовом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» про стягнення коштів.
2. Попередити позивача, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Копію ухвали про закриття провадження у справі надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, визначені статтею 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст.ст.185-187 КАС України.

Суддя І.О. Іщук

Ухвала у повному обсязі виготовлена 14.01.2016 року