Справа № 192/2548/14(2-а/192/4/15)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2015 рокусправа № 192/2548/14(2-а/192/4/15)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Манцова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2015 року у справі № 192/2548/14(2-а/192/4/15) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, третя особа відділ Держземагенства у Солонянському районі Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

28.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття рішення про затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 на території Микільської сільської ради, зобов'язати Микільську сільську раду при формуванні черги денної внести до неї питання про розгляд заяви позивача про затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Микільської сільської ради по АДРЕСА_1 та прийняти мотивоване рішення за результатами розгляду, визнати безпідставним посилання відповідача на п. 4 ст. 116 ЗК України як на підставу для відмови в затвердженні проекту землеустрою та стягнути з відповідача судові витрати і 4 000 гривень витрат на правову допомогу.

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2015 року Адміністративний позов ОСОБА_1 до Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, третя особа - відділ Держземагенства у Солонянському районі Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано бездіяльність Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області щодо не розгляду заяв ОСОБА_1 про затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області протиправною. Зобов'язано Микільську сільську раду Солонянського району Дніпропетровської області розглянути заяви ОСОБА_1 від 25 квітня 2013 року, 21 жовтня 2013 року та 21 травня 2014 року про затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області в АДРЕСА_1 відповідно до вимог статті 123 Земельного кодексу України та прийняти з цього приводу відповідне рішення, відмовивши в задоволені решти позову. Стягнуто з місцевого бюджету в особі Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок та на правову допомогу в сумі 1948 (одна тисяча дев'ятсот сорок вісім ) гривень 80 копійок.

Не погодившись з вищевказаною постановою відповідач подав апеляційну скаргу, мотивуючи тим, що суд першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи та допустив порушення та не вірне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питань щодо дій відповідача при розгляді заяв позивача та зобов'язання вчинення дій, тому просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанціями та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 29 липня 2010 року № 10 ОСОБА_1 було надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки для передачі у власність площею 0,9947 га в тому числі для ведення особистого селянського господарства: в АДРЕСА_2, площею 0,4947 га. та в АДРЕСА_1 площею 0,5 га.

Рішенням Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 02 вересня 2011 року № 10 було затверджено проектну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 площею 0,4947 га в АДРЕСА_2.

Відносно другої земельної ділянки площею 0,50 га, що розташована в АДРЕСА_1 позивачем було замовлено та виготовлено проект землеустрою, а 22 листопада 2012 року комісія з питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою при Солонянській районній державній адміністрації надала висновок № 80, згідно якого погодила вказаний проект та рекомендувала Микільській сільській раді затвердити його.

Позивач згідно заяв від 09 квітня 2013 року, 21 жовтня 2013 року, 21 травня 2014 року звертався до відповідача з заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,50 га, що розташована в АДРЕСА_1 у власність, але рішенням від 25 квітня 2013 року №14 розгляд його заяви було перенесено, а згідно витягів з протоколів сесії Микільської сільської ради від 06 червня 2013 року, 22 жовтня 2013 року, 23 травня 2014 року рішення ані про затвердження проекту землеустрою, ані про відмову у його затвердженні прийнято не було.

Туму, позивач звернувся до суду першої інстанції для захисту своїх прав та законних інтересів.

Вирішуючи спір у справі та частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на встановлену бездіяльність ради щодо вирішення питання про розгляд заяви позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, така бездіяльність підлягає визнанню протиправною, а вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача розглянути його заяви про затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області АДРЕСА_1 відповідно до вимог ст. 123 Земельного кодексу України та прийняти з цього приводу відповідного рішення - задоволенню.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

При здійсненні відповідачем розгляду заяв позивача ОСОБА_1 про затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1, на розгляд сесії виносилось питання щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки, яка розташована за іншою адресою АДРЕСА_3 про що свідчать копії Витягів з протоколів засідань сесій Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 06.06.2013 року, від 22.10.2013 року, від 23.05.2014 року (а.с.13-15).

Судом апеляційної інстанції, для повного та всебічного розгляду справи, було витребувано у відповідача належним чином оформлені копії заяв позивача до Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачу у приватну власність земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства розміром 0,5 га. АДРЕСА_1 від 25.04.2013 року, 21.10.2013 року, 21.05.2014 року та документи щодо їх розгляду і підготовки на розгляд на сесії, а також протоколи та рішення з приводу обговорення вищезазначених заяв позивача.

Супровідним листом від 16.11.2015 року вих. №318/03-23 від відповідача надійшли запитувані апеляційним судом документи.

При дослідженні надісланих документів, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач жодного разу не звертався до Микільської сільської ради з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачу у приватну власність земельної ділянки розміром 0,5 га. АДРЕСА_3, а звертався з заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачу у приватну власність земельної ділянки розміром 0,5 га., яка знаходиться за іншою адресою: АДРЕСА_1.

Тим самим, при дослідженні копій протоколів засідань сесій Милькільської сільської ради від 25.04.2013 року, 06.06.2013 року, 22.10.2013 року, 23.05.2014 року, завірені відповідно до вимог чинного законодавства, встановлено що на засіданнях сесій ставилося на розгляд питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачу у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки розміром 0,5 га. за адресою: АДРЕСА_1, а не земельної ділянки адресою: АДРЕСА_3 (як зазначено у Витягах з протоколів).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач у наданих документах суду надав лише одне Рішення дев'ятнадцятої сесії Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровській області від 25.04.2013 року №14-19/VI, в якому не вирішено питання по суті, а лише вирішено перенести розгляд заяви громадянина ОСОБА_1 щодо затвердження проекту відведення земельних ділянок у власність у зв'язку з їх доопрацюванням, а по іншим заявам позивача рішення не було прийнято.

Частиною 9 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Частинами 10,13 статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва. Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Статтею 12 Земельного кодексу України визначені повноваження сільських рад у галузі земельних відносин.

Відповідно до пунктів "б", "в" вказаної статті до повноважень сільських рад належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу та надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських рад належить підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Судом встановлено, що відповідно до зазначених норм чинного законодавства відповідач згідно рішення Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 29 липня 2010 року № 10 надав позивачеві дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки для передачі у власність площею 0,9947 га в тому числі для ведення особистого селянського господарства: в АДРЕСА_2 площею 0,4947 га. та в АДРЕСА_1 площею 0,5 га.

Частиною 9 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Також судом встановлено, що 22 листопада 2012 року комісія з питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою при Солонянській районній державній адміністрації надала висновок № 80, згідно якого погодила вказаний проект та рекомендувала Микільській сільській раді затвердити його (а.с.18-19), проте в порушення ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України відповідач у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не прийняв рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, як не прийняв рішення і про відмову у його затвердженні, з підстав що визначені ч. 13 ст. 123 Земельного кодексу України.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апеляційної скарги щодо відсутності порушеного права позивача на підставі того, що заява позивача на сесії сільської ради розглянута, що йому не відмовлено у затвердженні проекту та передачі земельної ділянки, оскільки такі доводи є помилковими, так як позивач звернувся з першою заявою ще 09.04.2013 року, але остаточного рішення не було прийнято ані по заяві від 09.04.2013 року, ані по наступним заявам від 21.10.2013 року та від 21.05.2014 року, що є грубим порушенням ч.9 ст.118 Земельного кодексу України.

Таким чином, судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що не приймаючи мотивоване рішення по заявам позивача щодо затвердження проекту землеустрою відповідач діяв поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції та Земельному кодексу України, при цьому не можуть бути прийняті як обґрунтування відмови в задоволенні позову доводи представника відповідача, які викладені в письмових запереченнях, на те, що відповідно до ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради у зв'язку з тим, що відповідно до витягів з протоколів засідання ради вбачається, що більшості голосів не набирало як рішення про затвердження проекту землеустрою, так і рішення про відмову у його затвердженні, що фактично свідчить про бездіяльність ради.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, тому постанову суду першої інстанції від 27.02.2015 року у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки ним доказів, які були досліджені судами під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов