Справа № 802/3928/15-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 802/3928/15-а

20 січня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Курка О. П. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності окремих норм закону у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду І інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Позивач зазначає, що згідно зі ст. 129 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що була чинна до 01 січня 2015 року, суддівська винагорода складалась з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

03 червня 2014 року позивач подав заяву про відставку за власним бажанням до Верховної Ради України та Вищої ради юстиції.

Однак, Вища рада юстиції протягом одного місяця з дня надходження його заяви не внесла до Верховної Ради України подання про звільнення.

12 вересня 2014 року позивачу виповнилось 65 років, проте, порушуючи вимоги п. 2 ст. 126 Конституції України, його не було звільнено.

Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд" № 192-VIII від 12 лютого 2015 року Закон України "Про судоустрій та статус суддів" викладено в новій редакції.

Відповідно до ч. 10 ст. 133 нової редакції Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.

Таким чином, вказаним Законом змінено порядок нарахування щомісячної суддівської винагороди, внаслідок чого позивачу зменшено її розмір.

Позивач зазначає про порушення його конституційних прав і свобод у зв'язку з прийняттям Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" № 192-VIII від 12 лютого 2015 року.

Під час розгляду справи позивач звернувся із клопотанням про звернення суду до Верховного Суду України з мотивованою ухвалою про порушення останнім перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції України ч. 10 ст. 133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у випадку, коли суддю не своєчасно звільнено з незалежних від нього підстав після досягнення ним 65- річного віку.

Розглянувши клопотання позивача, судом встановлено, що Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд" № 192-VIII від 12 лютого 2015 року Закон України "Про судоустрій та статус суддів" викладено в новій редакції.

Частиною 10 ст. 133 нової редакції Закону України "Про судоустрій та статус суддів" визначено, що суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.

Вказаною нормою позивача фактично позбавлено права отримувати передбачену п. 1 ч. 2 ст. 133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" доплату за вислугу років, яка не є похідною від обсягу та виду виконуваної суддею роботи.

Відповідно до статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ч.1 ст.68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Наведена вище норма Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" № 192-VIII від 12 лютого 2015 року є сумнівною на предмет відповідності її до норм Конституції України.

Відповідно до ч. 5. ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства у разі виникнення в суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" передбачено, що у разі невизначеності в питанні про те, чи відповідає Конституції України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, суд за клопотанням учасників процесу або за власною ініціативою зупиняє розгляд справи і звертається з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до ст. 150 Конституції України може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції України законів та інших нормативно-правових актів. Таке рішення може прийняти суд першої, касаційної чи наглядової інстанції на будь-якій стадії розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, з метою досягнення однозначної визначеності у питанні про те, чи відповідають в контексті доводів позивача окремі згадані вище положення Закону України "Про судоустрій та статус суддів" наведеним вище положенням Конституції України та, відповідно, з метою з'ясування питання щодо їх конституційності, забезпечення застосування при вирішенні спору норм Закону, які відповідають Конституції України, а також з метою забезпечення дотримання конституційних прав і свобод позивача, суд вважає за необхідне звернутися до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності ч. 10 ст. 133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" Конституції України.

Керуючись ст. ст. 9,158-160, 165, 167 КАС КАС України, суд

У Х В А Л И В :

звернутись до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо відповідності Конституції України ч. 10 ст. 133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у випадку, коли суддю не своєчасно звільнено з незалежних від нього підстав після досягнення ним 65-річного віку.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Курко О. П. Полотнянко Ю.П.