Справа № 812/29/16
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20 січня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/29/16

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., перевіривши матеріали адміністративного позову Державної податкової інспекції в м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС в Луганській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Прайм-Дон» про стягнення коштів з податку на додану вартість у сумі 279467,72 грн,-

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов вказаний адміністративний позов.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам статті 106 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.106 КАС України, до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Виходячи з вищенаведеного, позовна заява не відповідає вимогам ст. 106 КАС України, а саме: до позову не додано документу про сплату судового збору.

За визначенням статті 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Судовий збір включається до складу судових витрат. Одночасно цей Закон визначає випадки, коли судовий збір не підлягає сплаті шляхом виключення відповідних заяв із числа об'єктів справляння та судового збору та встановлення пільг щодо слати судового збору.

Так, вичерпний перелік заяв, за подання яких не справляється судовий збір, наведено у ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», а пільги щодо сплати судового збору встановлені у статті 5 цього Закону.

Суд звертає увагу позивача на те, що він не має пільг щодо сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір». З таких підстав позивач зобов'язаний додати до позову документ про сплату судового збору у розмірі, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до адміністративного суду суб'єктом вданих повноважень, юридичною особою адміністративного позову майнового характеру пунктом 1 частини 3 статті 4 Закону № 3674-VI встановлена ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, за подання до адміністративного суду суб'єктом вданих повноважень, юридичною особою адміністративного позову немайнового характеру пунктом 1 частини 3 статті 4 Закону № 3674-VI встановлена ставка судового збору 1 розміру мінімальної заробітної плати

З огляду на ціну позову (279467,72 грн.,) розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року (1378,00 грн), ставку судового збору за подання до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, позивач за подання даної позовної заяви повинен був сплатити судовий збір у розмір 4192,01 грн.

Всупереч вимогам ч.3 ст.106 КАС України позивач не додав до позову документу про сплату судового збору у зазначеному розмірі. Між тим, позивач додав клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Дослідивши зміст вказаного клопотання, суд вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі (ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір»).

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, понесені ними у зв'язку з розглядом справи та її вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення п. 1 ст. 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ст.ст.87, 88 КАС України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

З урахуванням наведених норм права єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.88 КАС України, ст.8 Закону України «Про судовий збір», повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Відповідно до ч.1 ст.10 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Згідно з ч.2 ст.10 КАС України не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Суд зазначає, що позивачем не надано жодного доказу відсутності на його рахунках грошових коштів, а тому матеріали позовної заяви не дають можливості задовольнити вказане клопотання та відстрочити позивачу сплату судового збору за подання даного позову.

Таким чином, клопотання позивача про відстрочку сплати судового збору до прийняття рішення по справі задоволенню не підлягає.

У зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що позовна заява Державної податкової інспекції в м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС в Луганській області не відповідає вимогам статті 106 КАС України.

Згідно зі статтею 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції в м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС в Луганській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Прайм-Дон» про стягнення коштів з податку на додану вартість у сумі 279467,72 грн залишити без руху.

Запропонувати позивачу впродовж 5-ти днів з моменту отримання даної ухвали, усунути недоліки адміністративного позову, шляхом надання до суду оригіналу документу про сплату судового збору.

У разі не усунення недоліків у зазначений строк адміністративний позов буде вважатися неподаним та буде повернутий позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяТ.В. Смішлива