Справа № 2-а-1877/2011
Суддя: Лицур І. М.
Дата ухвалення: 2011-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1877/2011 рік
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 квітня 2011 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Долині справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Калуського взводу ДПС УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив поновити йому строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення та скасувати постанову інспектора ДПС Калуського взводу ДПС УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_2 серії АТ № 117262 від 17.01.2011 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.І КупАП, а також стягнути з відповідача 300,00 грн. відшкодування завданої моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що 17.01.2011 року, керуючи автомобілем марки «Део Ланос», номерний знак НОМЕР_1, він проїжджав через м.Калуш Івано-Франківської області. Під»їжджаючи до міста та побачивши знак початок населеного пункту, він почав зменшувати швидкість і переключив світло фар на ближнє. Десь через 300 метрів після в»їзду в місто приблизно о 21:59 год. Його зупинив інспектор Калуського взводу ДПС УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_2 та вказав, що причиною зупинки стало перевищення ним швидкості руху понад 20 км/год. В населеному пункті, яке було зафіксовано приладом «Беркут», після чого склав протокол про адміністративне правопорушення серії АТ1 № 068206 та виніс постанову серії № АТ № 117262 про накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. При цьому інспектор в темну пору доби перебував в неосвітленому місці. Винесену постанову він вважає незаконною, оскільки в приладі «Беркут» відсутня функція фото- чи відеозйомки, а йому було представлено тільки зображену на дисплеї даного приладу швидкість і час, що не дає достатніх підстав вважати, що дана швидкість належить саме автомобілю, яким він керував, так як він рухався зі значно меншою швидкістю, про що він пояснював інспекторові. Крім того, інспектор порушив п. 1.4. Розпорядження МВС України № 466 від 21.05.2009 року «Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень із застосуванням засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», згідно з яким слід виключити випадки документування порушень встановленого швидкісного режиму руху транспортних засобів у зонах дії дорожніх знаків, що обмежують максимальну швидкість, на в»їздах в населені пункти на відстані меншій ніж 1000 метрів від його початку. Вказаними незаконними діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, оскільки він нервувався та переживав, змушений витрачати додатковий час на захист своїх порушених інтересів та змінити звичний життєвий ритм. Розмір відшкодування завданої моральної шкоди оцінює в 300,00 грн.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини, просив позов задоволити, скасувати постанову серії АТ № 117262 від 17.01.2011 року, винесену інспектором ДПС Калуського взводу ДПС УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_2, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, так як він його не вчиняв, поновивши йому строк на оскарження даної постанови як пропущений з поважних причин, оскільки спочатку він оскаржував винесену постанову та дії інспектора Дениса Л.Й. начальнику УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області, а також стягнути з відповідача 3000,00 грн. відшкодування завданої моральної шкоди.

Відповідач в судове засідання не зявився, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом. З урахуванням цієї обставини та положення ст. 128 КАС України судом вирішено не відкладати розгляд даної справи та вирішити її на підставі наявних доказів.

Дослідивши здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з п.1 ст. 247 КупАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події чи складу правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується копією постанови серії АТ № 117262 від 17.01.2011 року, винесеної інспектором ДПС Калуського взводу ДПС УМВС України у в Івано-Франківській області ОСОБА_2, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КупАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Зі змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «Део Ланос», номерний знак НОМЕР_1, 17.01.2011 року біля 21.59 год. Рухався зі швидкістю 83 км/год. В м.Калуш по вул. Львівській Івано-Франківської області, що було зафіксовано приладом «Беркут» і на основі даних показів винесено постанову.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачає, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КупАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

П. 2.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, яка затверджена наказом МВС України від 22.02.2001 року № 185, свідчить про те, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення свідків правопорушення, тощо).

Дослідивши матеріали даної справи, суд приходить до переконання, що в адміністративній справі відсутні будь-які фактичні дані, які б могли підтвердити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КупАП.

Як вбачається з письмового пояснення ОСОБА_1 в протоколі серія AT1 № 068206 від 17.01.2011 року, він рухався зі швидкістю до 78 км/год., тобто не перевищував встановлену швидкість руху в населеному пункті.

Дані пояснення позивач підтримав в судовому засіданні і вони нічим не спростовані.

Пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю підтвердив свідок ОСОБА_3, який пояснив, що 17.01.2011 року він перебував в салоні автомобіля позивача під час руху ним по вул. Львівській в м.Калуш Івано-Франківської області і ОСОБА_1 рухався зі швидкістю меншою за 78 км/год. Інспектор ДАІ зупинив їх автомобіль десь за 300 метрів одразу після початку населеного пункту та стояв в неосвітленому місці.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ATI № 068206 від 17.01.2011 року не вказано прізвищ свідків, які могли б підтвердити факт вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення.

Суд не приймає до уваги покази приладу «Беркут», які зазначені у вищевказаному протоколі та оскаржуваній постанові, оскільки в нього відсутня функція фото чи відеозйомки, а ОСОБА_1 було представлено тільки зображену на дисплеї даного приладу швидкість і час, що не дає достатніх підстав вважати, що дана швидкість належить саме автомобілю, яким він керував.

При винесенні даного рішення суд також враховує те, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак, представник відповідач до суду не зявився і не представив жодних доказів, які б спростували твердження позивача.

Суд вважає, що ОСОБА_1 з поважних причин пропустив строк на оскарження даної постанови, оскільки він спочатку оскаржував її до УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області, де йому відмовили, про що свідчить відповідь заступника начальника управління ДАІ ОСОБА_4 № 16/В-2 від 26.01.2011 року, а тому йому слід поновити строк на цієї оскарження.

В судовому засіданні встановлено, що неправомірними діями відповідача, винесенням незаконної постанови, позивачу заподіяно моральну шкоду, оскільки він нервувався та переживав, змушений був витрачати додатковий час на захист своїх порушених інтересів та змінити звичний життєвий ритм. Однак, суд вважає, що скасуванням винесеної відповідачем постанови поновлено порушені права позивача, що є достатньою компенсацією за заподіяні йому моральні страждання, а тому в задоволенні його вимоги про стягнення відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 300,00 грн. слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст. 9, 122, 247, 251, 268, 280, 283, 284, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст. 99, 128, 159-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Постанову серії АТ № 117262 від 17.01.2011 року, винесену інспектором ДПС Калуського взводу ДПС УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КупАП, скасувати, а провадження по адміністративній справі закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, поновивши позивачу строк на оскарження постанови як пропущений з поважних причин.

В задоволенні вимоги про стягнення відшкодування завданої моральної шкоди відмовити.

Постанова суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя:

Постанова в повному обсязі виготовлена 15.04.2011 р