Справа № 818/3609/15
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2015-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2015 р. Справа №818/3609/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Прімової-Крикуненко О.В.,

представника позивача - Мазяр А.В.,

представника відповідача - Мачули А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/3609/15

за позовом Приватного акціонерного товариства "Технологія"

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Технологія» (далі - позивач) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.10.2015 року № про збільшення суми грошового зобов"язання з податку на додану вартість на 23528,50грн.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом на підставі висновків документальної позапланової виїзної перевірки, оформлених актом №2528/2207/14022407/212 від 30.09.2015 року "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ "Технологія" з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово - господарським операціям з ТЗОB "Прайм-Пак" код 36761872, ТОВ "Поліграпартнер" код 36506954, ТОВ "Сумиальтер-буб" код 38397704, за березень 2015 року, в якому ДПІ в м. Суми вказано на порушення з боку АТ "ТЕХНОЛОГІЯ" п.п.14.1.36, п.14.1 ст.14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6. ст. 198, п.200.1, 200.2 ст.200 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження суми податку на додану вартість в загальному розмірі на 18823,00 грн.

Позивач вважає такі висновки протиправними з огляду на те, що господарські операції по придбанню товару ТОВ "Поліграфпартнер" є реальними, товар фактично отриманий та оплачений, що підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку, а саме: договорами, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, податковими накладними, документами про оплату та ін.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. У письмових запереченнях в обґрунтування правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення зазначав, що проведеною перевіркою ПАТ «Технологія» показника відображеного у рядку 10.1 Декларації "Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) з ПДВ на митній території України товарів (послуг) та основних фондів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20% та нульовою ставкою за березень 2015р., встановлено завищення задекларованого показника рядку 10.1 Декларації з ПДВ на загальну суму 18822,56 гри, за рахунок того, що підприємством безпідставно віднесено до податкового кредиту податок на додану вартість, з вартості придбання запчастин до сільськогосподарської техніки по документах, отриманих від ТОВ «Поліграфпартнер», код 39588191, та реальність виконання яких спростовано згідно отриманої інформації та аналізу ланцюга постачання ТМЦ за період -березень 2015 року. Відповідно аналізу баз даних встановлено, що ТОВ «Поліграфпартнер» (код 36506954) не є імпортером, даний товар згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних придбавався у березні 2015 року у ТОВ "Дашар", код 39588191. Проаналізувавши податкову звітність ТОВ «Поліграфпартнер» та дані Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що товар реалізований на адресу ПАТ «Технологія» був придбаний у березні 2015 року у ТОВ "Дашар", код 39588191. Проте в ТОВ "Дашар" відсутнє придбання вищезазначеного товару від контрагентів постачальників, що підтверджено даними Єдиного реєстру податкових накладних ним. Тому придбання товарів ПАТ «Технологія» у ТОВ «Поліграфпартнер», за березень 2015 року не можливо підтвердити, так як даний товар не прослідковується по ланцюгам. Тобто, на справді вказані угоди не були спрямовані на якісне та своєчасне виконання зобов'язань перед замовником, а лише для збільшення валових витрат та податкового кредиту і це є підставою для встановлення факту нереальності здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання від імені ТОВ «Поліграфпартнер», на адресу ПАТ «Технологія» в частині придбання товару. А тому, контролюючим органом, правомірно констатовано завищення податкового кредиту та зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (а.с.88-89).

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

В період з 28.09.2015 року до 30.09.2015 року відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським операціям з ТЗОВ "Прайм-Пак"(код 36761872), ТоВ "Поліграфпартнер.2 (код 3606954, ТОВ "Сумиальтербуд" (код 38397704) за березень 2015 року.

За результатами перевірки складено акт №2528/2207/14022407/212 від 30.09.2015 року, відповідно до якого зафіксовано порушення позивачем п.п.14.1.36, п.14.1 ст.14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6. ст. 198, п.200.1, 200.2 ст.200 Податкового Кодексу України в частині завищення податкового кредиту підприємства по операціях з придбання висічних форм у контрагента ТОВ «Поліграфпартнер» по декларації з ПДВ за березень 2015 року на 18822,57грн. (а.с.19-42).

На підставі вказаного акту ДПІ у м. Сумах винесено податкове повідомлення-рішення від 13.10.2015 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 18823,00грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 4705,75 грн.(а.с.43).

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірному податковому повідомленню-рішенню, суд виходив з наступного.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (в редакції, чинній у період, що перевірявся) визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

З огляду на викладене, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, визначенні вказаною нормою.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Пункт 201.5 статті 201 Податкового кодексу України встановлює, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 182 цього Кодексу.

Пунктом 185.1 ст.185 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Статтею першою Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, юридичний аспект вчинених господарських дій або подій не входять до складу поняття "господарська операція" (бухгалтерський чи економічний ефект).

Згідно з вимогами статті 4 Закону № 996-XIV одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Судом встановлено, що протягом періоду, що перевірявся, між позивачем та ТОВ «Поліграфпартнер» укладено договір поставки №40/02/16 від 23.03.2015 року, та договір на виготовлення та поставку кліше № 544 від 23.09.2014 р. згідно з якими:

Сторонами Договору № 40/02/16 від 23.03.2015 р. є:

ПАТ ""Технологія" (Покупець) та ТОВ «Поліграфпартнер» (постачальник) за яким постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити витратні матеріали та комплектуючі частини до обладнання (а.с.53-54).

Згідно з пунктами 2.1,2.2 договору найменування (асортимент), кількість, що підлягає постачанню, узгоджується сторонами у відповідних додатках до нього, які є невід'ємною частиною договору.Додатками до цього договору є рахунки-фактури, видаткові, податкові та товарно-транспортні накладні, які мають посилання на цей Договір.

Відповідно до п.4.1 договору поставка Товару здійснюється на підставі заявки покупця, відправленої електронною поштою. Постачальник зобов'язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання заявки Покупця підтвердити її прийняття або надати вмотивовану відповідь про відмову її виконания. Термін поставки Товару: протягом 7 (семи) днів з моменту відправки заявки Покупця стосовно висічних форм; протягом 30 (тридцяти) днів з моменту відправки заявки Покупця стосовно комплектуючих частин до обладнання відповідно до п.4.2 договору.

Пунктами 5.1, 5.2 договору передбачено, що приймаючи до уваги значну імпортну складову, ціни на Товар встановлюється в еквіваленті до євро, та вказуються в комерційних пропозиціях Постачальника. Загальна сума Договору орієнтовно складає: 600000 (шістсот тисяч) грн, та може бути зміна в ході його виконання.

Сторонами Договору № 544 від 23.09.2014 р. є:

- Постачальник - ТОВ «Поліграфпартнер»

-Покупець - ПАТ «Технологія».

Згідно з п.1.1 відповідно до умов Договору Виконавець зобов'язується виготовити та поставити Замовнику кліше (матриці) далі «Кліше», по індивідуальному замовленню, який надається Замовнику у вигляді інформаційних зображень електронною поштою (а.с.45-47).

Кліше постачаються згідно Специфікаціям, що є навід ємною частиною цьогоДоговору. Постачання виготовлених Кліше здійснюється Виконавцем на умовах СТР склад перевізника м. Київ (Інкотермс 2010), якщо інше не узгоджено сторонами у відповідній Специфікації, відповідно до п..23,п.24 договору.

Згідно з п.3.1, п.3.2, п.3.3 вартість кліше узгоджується Сторонами при розгляді відповідного замовлення, і вказується в специфікаціях до даного Договору. Замовник оплачує Кліше на протязі 60 днів з дня постачання згідно умов "Інкотермс 2010» шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок Виконавця. Ввартість Договору становить 100000,0 грн., в т.ч. ПДВ.

Відповідно до п.7.1 Договір набуває чинності з дати його підписання вказаної на першій сторінці і діє до 31 грудня 2015 року, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов'язань Сторін за цим Договором.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для формування позивачем податкового кредиту у березні 2015 року стали видаткові накладні, видані ТОВ «Поліграфпартнер» №РН-0000067 від 19.03.2015 р.; №РН-0000068 від 19.03.2015 р.; №РН-0000069 від 19.03.2015 р.; №РН-0000070 від 19.03.2015 р.; №РН-0000078 від 23.03.2015 р.; №РН-0000085 від 26.03.2015 р.;№РН-0000090 від 30.03.2015 р.;(а.с.56,59,62,65,68,71,74) за якими ПАТ "Технологія" придбало висічних форм на суму 109985,39 грн.,у тому числі ПДВ 18330,90 грн.

Відповідно до акту здачі - прийняття робіт №0000008 від 03.03.2015 р. у березні 2015 р. ТОВ «Поліграфпартнер» для позивача були виконані роботи з ремонту вузла установки дукторного циліндра секції 2 та роботи з контролю регулювання секції 2 та 3 машини для друку моделі Brava, яка експлуатується ПАТ "Технологія" (а.с.55). Вартість виконаних робіт становить 2950,00 грн., в тому числі ПДВ 491,67 грн.

Транспортування товару замовником та вантажовідправником - ТОВ "Поліграфпартнер" вантажоотримувачу ТОВ "Технологія" здійснювало два перевізника:

- підприємство із 100% іноземним капіталом "ААЗ Трейдінг Ко", автомобілем НОМЕР_1, водій Моторний М.В. Пунктом навантаження :м. Київ, Харківське шосе, буд. 164, а пункт розвантаження: м. Суми, пр-т Курський, 147-А., що підтверджується товаро-транспортними накладними №000067 від 19.03.2015 р.; №000068 від 19.03.2015 р.; №000069 від 19.03.2015 р.; №000070 від 19.03.2015 р.; №000078 від 23.03.2015 р.; №000085 від 26.03.2015 р.(а.с.57-58, 60-61,63-64,66-67,69-70,72-73

-ТОВ "НОВА ПОШТА", автомобіль "Ford Tranzit", НОМЕР_2, водій ОСОБА_1. Пункт навантаження: м. Київ, Харківське шосе, буд.164 :-:кт розвантаження: м. Суми, проспект Курський, 147-А, що підтверджується товаро-транспортною накладною №000090 від 30.03.2015 р. (а.с.75-76).

Факт поставки ДПІ у м. Сумах не заперечувало, про що вказано в акті перевірки(а.с.31,32).

Взаєморозрахунки між АТ "ТЕХНОЛОГІЯ" та ТОВ "Поліграфпартнер" за виконані роботи и та поставлені товари в березні 2015 року, здійснювалися у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок отримувача коштів згідно платіжних доручень: № 3472 від 20.04.2015 р. на суму 2950,00 грн., в т.ч. ПДВ - 491,67 грн.; № 4090 від 14.05.2015 р. на суму 3162,49 грн., в т.ч. ПДВ - 527,08 грн.; № 4092 від 14.05.2015 р. на суму 10874,99 грн,, в т.ч. ПДВ - 1812,50 грн.; № 4091 від 14.05.2015 р. на суму 3408,00 грн., в т.ч. ПДВ - 568,00 грн.; №4197 від 19.05.2015 р. на суму 55660,50 грн., в т.ч. ПДВ - 9 276,75 грн.; №4198 від 19.05.2015 р. на суму 6600,00 грн., в т.ч. ПДВ - 1100,0 грн.; №4296 від 20.05.2015 р. на суму 66501,50 грн., в т.ч. ПДВ - 11083,58 грн. (а.с.77-83).

ТОВ «Поліграфпартнер» до реалізованого товару ПАТ «Технологія» було надано сертифікати якості продукції № SВ1510014 від 23.03.2015 року, №SВ1510485 від 26.03.2015 року, №SВ1510484 від 26.03.2015 року, № SВ1510697 від 27.03.2015 року, №SВ1510696 від 27.03.2015 року, №SВ 1506999 від 02.03.2015 року, № SВ1507275 від 03.03.2015 року, №SВ1507426 від 04.03.2015 року, №SВ1507419 від 04.03.2015 року, №SВ1508025 від 09.03.2015 року, № SB1507572 від 05.03.2015 року, №SВ1508906 від 16.03.2015 року, №SВ1509657 від 23.03.2015 року, №SВ1509152 від 17.03.2015 року, №SВ1509424 від 18.03.2015 року, №SВ1509420 від 18.03.2015 року, № SВ1509421 від 18.03.2015 року, №SВ1509419 від 18.03.2015 року, №SВ1509417 від 18.03.2015 року, №SВ1509416 від 18.03.2015 року, № 8В1509657 від 23.03.2015 року, № SВ1509658 від 23.03.2015 року, № SВ1509797 від 20.03.2015 року, №SВ1509800 від 20.03.2015 року, №SВ1509796 від 20.03.2015 року.

Крім того, в матеріалах справи містяться копії заявок на придбання висічних форм, надісланих електронною поштою (а.с.129,137,146,156,163,182), а також копія дизайну-макету кліше (а.с.49), наявність яких є необхідною в силу положень п.1.2 договору №544 від 23.09.2014 року та п.4.1, 4.2 договору №40/02/16 від 23.03.2015р.

Вказані операції не заперечуються ДПІ у м. Сумах та підтверджено долученими до матеріалів справи первинними бухгалтерськими документами.

Господарські операції позивача здійснювались в межах основних видів діяльності позивача за КВЕД.

Надаючи оцінку твердженню ДПІ у м. Сумах про не підтвердження реальності операцій позивача з ТОВ «Поліграфпартнер», яке, на думку відповідача, обґрунтоване тим, що на підставі аналізу податкової звітності ТОВ «Поліграфпартнер» та даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що придбання товарів ПАТ «Технологія» у ТОВ «Поліграфпартнер» у березні 2015 року неможливо підтвердити, оскільки даний товар не прослідковується за ланцюгами (а.с.19-42), суд звертає увагу на те, що висновок відповідача про порушення позивачем вимог чинного податкового законодавства України ґрунтується головним чином на аналізі характеру господарської діяльності контрагентів позивача.

Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому позивач не повинен нести відповідальність за господарську діяльність своїх контрагентів.

Позивач є відокремленою юридичною особою від своїх контрагентів, а тому не може нести податкову відповідальність за відсутності вини, оскільки це б порушувало конституційний принцип індивідуального характеру відповідальності.

Крім того, чинне станом на час виникнення спірних правовідносин законодавство не покладає на платника податків обов'язку перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства перед тим, як відносити відповідні суми ПДВ до податкового кредиту та заявляти відповідні суми до бюджетного відшкодування, чи формувати валові витрати.

Як зазначено в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2010 року № 1112/11/13-10 "Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби", "якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту".

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що господарські операції позивача зі спірним контрагентом у перевірений період мали реальний характер, викликаючи зміни в структурі активів позивача, підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, а тому формування позивачем податкового кредиту з ПДВ на підставі належним чином оформлених податкових накладних ґрунтуються на вимогах Податкового кодексу України.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання контролюючого органу на неможливість встановити відповідність придбаних товарів всім вимогам стандартизації та їх виробників або імпортерів (факт його походження) згідно з поданими на перевірку сертифікатами якості продукції як на підставу для висновку про безтоварність господарських операцій позивача з ТОВ «Поліграфпартнер», оскільки зберігання даних документів, як первинних, не передбачено Законом України від 16.07.99 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", адже вони не містять інформації про господарські операції та не підтверджують їх здійснення, і їх наявність не передбачена правилами ведення бухгалтерського та/або податкового обліку на підприємстві. Зазначені документи можуть свідчити лише про відповідність якість товару, що постачається згідно з договором, діючим ГОСТам.

Згідно з ч.2 ст.662 Цивільного кодексу України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Отже, надання документів, підтверджуючих якісні характеристик товару, стосується лише правовідносин між продавцем і покупцем щодо підтвердження першим дотримання ним умов договору про предмет поставки.

Таким чином, сукупність наданих представником позивача документів дають достатні підстави дійти висновку про фактичне виконання умов договорів зі спірним контрагентом, окрім того, зі змісту первинних документів, долучених до матеріалів, в діяльності позивача та його контрагентів наявні розумні економічні та організаційно-адміністративні причини для укладання договорів, а також наявні чинники, з якими закон пов'язує можливість формування позивачем податкового кредиту за спірними операціями, зокрема, витрати позивача за цими договорами повною мірою пов'язані з його господарською діяльністю.

В ході судового розгляду справи в повному обсязі доведено реальність господарських операцій з придбання товарів, встановлено факт сплати позивачем у ціні придбаних товарів податку на додану вартість з метою їх використання у його подальшій господарській діяльності.

Суд, проаналізувавши фактичні обставини та матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, не знайшов у діях платника податків (позивача) порушень тих норм законів, на які посилається відповідач, і прийшов до висновку, що твердження контролюючого органу про наявність таких порушень ґрунтуються на його припущеннях та належним чином не доведені, доводи відповідача суперечать вимогам закону та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Суд не погоджується з позицією відповідача у справі з мотивацій, наведених вище та вважає, що відповідачем неправильно застосовані норми Податкового кодексу України, відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте необґрунтовано та не на підставі закону, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного повідомлення-рішення покладено на контролюючий орган.

В даному випадку відповідач не довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання юридичною особою до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

До позовної заяви додано документ про сплату судового збору, а саме платіжне доручення №9106 від 26.10.2015 року (а.с.3), відповідно до якого позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1218грн.00коп. (а.с.3).

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача сплачену ним суму судового збору під час звернення із позовом до суду у розмірі 1218грн.00коп.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Технологія" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області про винання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення -задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.10.2015 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 23528грн.75коп., з яких 18823грн. основного платежу та 4705грн.75коп. штрафних (фінансових) санкцій.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Технологія" (40031, м. Суми, просп. Курський, 147/А, код 14022407) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області судовий збір в сумі 1218грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн.)

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 05.01.2016 року.

Суддя (підпис) О.О. Осіпова

З оригіналом згідно

Суддя О.О. Осіпова