Справа № 806/14/16
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року Житомир справа № 806/14/16

категорія 12.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Черноліхова С.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі Головного центру спеціального контролю про визнання неправомірними бездіяльності та рішення, зобов'язання нарахувати та виплатити одноразову грошову винагороду,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати неправомірною бездіяльність і відмову Національного центру управління та випробувань космічних засобів у виплаті одноразової винагороди за тривалість військової служби, а також зобов'язати Національний центр управління та випробувань космічних засобів нарахувати та виплатити йому одноразову винагороду за 20 років безперервної військової служби. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що має право на отримання одноразової грошової винагороди за 20 років безперервної військової служби у розмірі 1,5 посадових окладів та 1,5 окладів за військове звання відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07 листопада 2007 року "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", як військовослужбовець, відряджений до Державного космічного агентства України.

Позивач до суду не прибув. Просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача до суду не прибув, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений у передбаченому законом порядку, про причини неприбуття суд не повідомив, письмові заперечення проти позову не надіслав.

Суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні, відповідно до частини 6 статті 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що капітан ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом, укладеним з Міністерством оборони України, на даний час відряджений до Національного космічного агентства України, перебуває на посаді інженера сектору обслуговування PS-45 групи збору інформації центру збору і обробки інформації Головного центру спеціального контролю Національного центру управління та випробувань космічних засобів.

Станом на 25 липня 2015 року строк безперервної військової служби позивача становив 20 років.

Про виплату одноразової грошової винагороди за вказаний строк служби ОСОБА_1 07 грудня 2015 року подавав рапорт, однак у виплаті було відмовлено. При цьому відповідач посилався на те, що чинне законодавство не передбачає виплати такої винагороди військовослужбовцям, які відряджені до державних органів, установ та організацій.

Вказану відмову суд вважає протиправною з огляду на наступне.

Згідно з статтею 1-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до частин 1, 2, 7 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За військовослужбовцями, відрядженими до державних органів, підприємств, установ, організацій, зберігаються всі види забезпечення, передбачені статтями 9 і 9-1 цього Закону, гарантії та пільги, що надаються за рахунок коштів, призначених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, Державної спеціальної служби транспорту.

Згідно з статтею 2 вказаного Закону, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Відповідно до додатку 25 до Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", військовослужбовцям виплачується, як один з додаткових видів грошового забезпечення, одноразова винагорода за тривалість військової служби залежно від тривалості безперервної календарної військової служби ( постанови). Зокрема, за 20 років служби виплачується 1,5 посадового окладу та 1,5 окладу за військовим званням.

Згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2001 року N 104 "Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій", військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації та Державної кримінально-виконавчої служби, відрядженим до державних органів, установ та організацій, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, особового складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації та Державної кримінально-виконавчої служби.

Виплата одноразової грошової винагороди за підтримання високої бойової готовності військ, зразкове виконання службових обов'язків і бездоганну дисципліну відрядженим військовослужбовцям не провадиться.

З наведених правових норм вбачається, що для військовослужбовців передбачено право отримувати певні додаткові види грошового забезпечення, в тому числі і одноразову грошову допомогу за безперервну військову службу. Винятком з правила є виплата одноразової грошової винагороди за підтримання високої бойової готовності військ, зразкове виконання службових обов'язків і бездоганну дисципліну відрядженим військовослужбовця.

Інших обмежень вказаною Постановою Кабінету Міністрів України не передбачено.

За таких обставин, суд вважає, що позивач має право на отримання одноразової винагороди за 20 років безперервної військової служби у розмірі 1,5 посадового окладу та 1,5 окладу за військовим званням, однак відповідач безпідставно відмовив у її виплаті.

Позов обґрунтовано пред'явлено до Національного центру управління та випробувань космічних засобів, філією якого є Головний центр спеціального контролю, в якому позивач проходить службу.

Враховуючи все викладене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо неправомірними бездіяльності і відмови Національного центру управління та випробувань космічних засобів у виплаті ОСОБА_1 одноразової винагороди за тривалість військової служби, а також зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачеві таку винагороду у розмірі 1,5 посадового окладу та 1,5 окладу за військовим званням, і їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність і відмову Національного центру управління та випробувань космічних засобів у виплаті ОСОБА_1 одноразової винагороди за тривалість військової служби.

Зобов'язати Національний центр управління та випробувань космічних засобів нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову винагороду за 20 років безперервної військової служби у розмірі 1,5 посадового окладу та 1,5 окладу за військовим званням.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.В. Черноліхов