Справа № 810/515/14
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Маринченка В.Л., Терлецького О.О., -
розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (далі - ФОП) про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 4 серпня 2015 року у справі за позовом ФОП до Державного агентства рибного господарства України, Управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Київській області, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбіопромпостач», про зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 4 серпня 2014 року залишив без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 липня

2014 року про відмову у задоволенні позову.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, ФОП подала заяву про її перегляд Верховним Судом України з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції статті 1 Водного кодексу України (далі - ВК), що, на думку заявника, підтверджується ухвалою Вищого адміністративного суду України від

27 березня 2014 року (справа № Н/800/170/13).

ФОП просить поновити пропущений строк на подання заяви, посилаючись на несвоєчасність отримання ухвали суду касаційної інстанції через порушення працівниками відділення зв'язку порядку вручення рекомендованого поштового відправлення. При цьому надав відповідні підтверджуючи документи.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про таке.

Відповідно до частини першої статті 238 КАС заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, статтею 237 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Відповідно до частини п'ятої статті 238 КАС у разі пропущення строку, встановленого частинами першою - четвертою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

ФОП пропустила встановлені законом строки подання заяви. Названі причини пропуску строку можна визнати поважними, оскільки вони об'єктивно завадили заявнику реалізувати своє право на подання заяви про перегляд судових рішень у порядку, встановленому процесуальним законом.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У рішенні суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, йдеться про те, що згідно з положеннями частини другої статті 4 Закону України від 10 квітня 1992 року

№ 2269-XII «Про оренду державного та комунального майна» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) Матющанське водосховище з 24 травня 2011 року не підлягло передачі в оренду фізичним та юридичним особам. З огляду на те, що предметом договору оренди є об'єкт загальнодержавного значення, який порушує публічний порядок, оскільки спрямований на незаконне заволодіння водним об'єктом однією із сторін у цьому договорі, в судовому порядку даний договір визнано нікчемним.

У рішенні, наданому для порівняння, суду касаційної інстанції, переглядаючи постанову Вищого адміністративного суду від 24 вересня 2013 року за нововиявленими обставинами встановив, що водосховище на час укладання договору оренди не використовувалося для зрошення, а відтак не є водосховищем комплексного призначення в розумінні статті 1 ВК.

Зі змісту цих рішень випливає, що в основі того чи того правозастосування лежать відмінні між собою фактичні обставини (різна доказова база), які зумовили відповідне трактування і застосування зазначених норм права й ухвалення судових рішень, які за юридичним значенням не можна визнати неоднаковими.

З наведеного випливає, що рішення суду касаційної інстанції, додане на обґрунтування заяви, ухвалене за інших фактичних обставин, а тому не підтверджує наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах і у зв'язку з цим унеможливлює відкриття провадження у справі.

З огляду на викладене, керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про поновлення строку на подання заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 4 серпня 2015 року задовольнити. Поновити строк на подання заяви про перегляд зазначеного судового рішення.

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державного агентства рибного господарства України, Управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Київській області, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбіопромпостач», про зобов'язання вчинити певні дії для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 4 серпня 2015 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: В.Л. Маринченко

О.О. Терлецький