Справа № 813/6323/15
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 року 10 год. 31 хв. Справа № 813/6323/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Козак О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у м. Львові у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити ді, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, в якій позивач просить суд:

-визнати протиправними дії та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору №007-13113-120215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у євро від 12.02.2015 року в сумі 4 600,00 євро, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1);

-визнати протиправними дії та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича стосовно не включення ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) до загального переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» відповідно до договору № 007-13113-120215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у євро від 12.02.2015 року в сумі 4 600,00 євро;

-зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), вкладнику ПАТ «Дельта Банк» відповідно до договору №007-13113-120215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у євро від 12.02.2015 року в сумі 4 600,00 євро.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір №007-13113-120215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» від 12.02.2015 року на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок, вказаний в п.1.6. вказаного договору та по 14.03.2015 року включно. На вкладний рахунок позивача зараховані грошові кошти в сумі 4 600,00 євро. У зв'язку із віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних та, в подальшому, відкликання банківської ліцензії, позивач звернувся в ПАТ «Дельта Банк» з заявою, в якій просив надати інформацію/пояснення щодо порядку отримання коштів за вищевказаним договором, проте відповіді не отримав. Натомість, листом від 23.09.2015 року позивача було повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу №007-13113-120215 від 12.02.2015 року, на підставі п.7. ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відтак, позивач вважає дії щодо не включення його до переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду протиправними.

Ухвалою суду від 04.12.2015 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні 12.01.2016 року відповідно до вимог ч.3 ст.160 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов повністю з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, надіслав на адресу суду письмові заперечення, в яких вказано про те, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації адміністрації в АТ «Дельта Банк» було вчинено належні та відповідні дії, на виконання своїх повноважень, які передбачені та відповідають вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а відтак, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Суд заслухав пояснення представника позивача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні правовідносини.

12.02.2015 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір №007-13113-120215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний», відповідно до якого сторони погодили, що сума вкладу складає 4 600,00 євро, а сам вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок, вказаний в п.1.6. договору та по 14.03.2015 року включно.

12.02.2015 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено додаткову угоду №1 до договору від 12.02.2015 року №007-13113-120215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний», в якій сторони домовились викласти п.1.8. ст.1 договору в наступній редакції: «зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника , відкритого в Банку або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу Банку в день укладання Сторонами цього Договору».

12 лютого 2015 року на вкладний рахунок НОМЕР_2 (бенефіціар ОСОБА_2.) було переказано кошти у сумі 4 600,00 євро з рахунку НОМЕР_3 від ОСОБА_5, що підтверджується копією платіжного доручення №45772034 з відміткою АТ «Дельта Банк» від 12.02.2015 року.

Разом з тим, на підставі постанови Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 року АТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних .

Згідно рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02.03.2015 р. розпочато процедуру виведення АТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03.03.2015 р. по 02.06.2015 р. включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 71 від 08.04.2015 р. внесено зміни до рішення № 51 від 02.03.2015 р. щодо строків запровадження в АТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації та вирішено запровадити таку строком на шість місяців з 03.03.2015 р. по 02.09.2015 р.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 147 від 03.08.2015 р. продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» по 02.10.2015 р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 року № 181 розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк». Вказане рішення прийнято на підставі Постанови правління НБУ від 02.10.2015 року №664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ "Дельта Банк".

Оголошення про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» опубліковано у газеті "Голос України" №187 (6191) від 08 жовтня 2015 року.

Окрім того, на офіційному сайті ПАТ «Дельта Банк» розміщено інформацію про те, що з 08.10.2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочинає виплати сум гарантованого відшкодування за вкладами вкладникам АТ «Дельта Банк» - фізичним особам згідно загального Реєстру вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; для отримання коштів вкладники АТ «Дельта Банк» з 08.10.2015 року до 18.11.2015 року включно можуть звертатись до установ банків-агентів Фонду: АТ «ОЩАДБАНК», АТ «УКРЕКСІМБАНК», АБ «УКРГАЗБАНК».

12.10.2015 року ОСОБА_2 звернувся в ПАТ «Дельта Банк» з заявою, в якій просив надати інформацію/пояснення щодо порядку отримання коштів за договором банківського вкладу №007-13113-120215. Однак, позивач жодної відповіді від відповідача не отримав.

Натомість, листом №8821/2478 від 23.09.2015 року Тимчасова адміністрація АТ «Дельта Банк» повідомила ОСОБА_2 про нікчемність договору №007-13113-120215 банківського вкладу (депозиту) від 12.02.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк», згідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (Закон в постанові наведений в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною першою Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

За правилами частин першої-третьої ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною п'ятою статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частина шоста статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860 (далі - Положення) уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку Загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1)складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2)передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3)складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4)затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, із повідомлення про нікчемність правочину, викладеного в листі від 23.09.2015 року, ОСОБА_2 не було включено до загального переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду у зв'язку із визнанням нікчемним договору №007-13113-120215 банківського вкладу (депозиту) від 12.02.2015 року на підставі пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно частиною другою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина третя статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1,3,5,6 ст.203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідних обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Проте, суд звертає увагу на те, що відповідачем не наведено жодних підстав для визнання нікчемним договору №007-13113-120215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у євро від 12.02.2015 року, зокрема, у повідомленні про нікчемність правочину, викладеного в листі від 23.09.2015 року, не зазначено у чому саме полягає надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

А відтак, у відповідача відсутні правові підстави для не включення позивача до загального переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами в ПАТ «Дельта Банк».

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про визнання протиправними дій та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору №007-13113-120215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у євро від 12.02.2015 року в сумі 4 600,00 євро, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) та визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо не включення ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) до загального переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» відповідно до договору № 007-13113-120215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у євро від 12.02.2015 року в сумі 4 600,00 євро, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Також, суд вбачає наявними підстави для задоволення позовної вимоги про зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), вкладнику ПАТ «Дельта Банк» відповідно до договору №007-13113-120215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у євро від 12.02.2015 року в сумі 4 600,00 євро.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

1.Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними дії та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору №007-13113-120215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у євро від 12.02.2015 року в сумі 4 600,00 євро, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1).

3.Визнати протиправними дії та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо не включення ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) до загального переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» відповідно до договору № 007-13113-120215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у євро від 12.02.2015 року в сумі 4 600,00 євро.

4.Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), вкладнику ПАТ «Дельта Банк» відповідно до договору №007-13113-120215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у євро від 12.02.2015 року в сумі 4 600,00 євро.

5.Стягнути з бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на користь ОСОБА_2 1 462,00 грн. (одна тисяча чотириста шістдесят дві гривні) сплаченого судового збору.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 18.01.2016 року.

Суддя Сакалош В.М.