Справа № 2-а-4043/11
Суддя: Коваленко А. В.
Дата ухвалення: 2011-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № -
Єдиний унікальний № 2-а-4043/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2011 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Коваленка А.В. розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу в порядку скороченого провадження позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Прилуцькому районі про визнання дій управління щодо відмови у нарахуванні та виплаті державної соціальної допомоги дітям війни протиправними та зобовязання управління нарахувати та виплатити державну соціальну допомогу як дитині війни,-

встановив:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Прилуцькому районі про визнання дій управління щодо відмови у нарахуванні та виплаті їй щомісячної соціальної допомоги протиправною, зобов»язати відповідача нарахувати та виплатити щомісячну соціальну допомогу до пенсії у розмірі -30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. № 2195 (далі Закон) за 2009 рік, 2010 рік по момент звернення до суду, а також поновити пропущений строк звернення до суду.

Мотивує свої вимоги, що вона відповідно до ст. 6 Закону є дитиною війни. У звязку з цим йому на підставі ст. 6 Закону виплачувана пенсія повинна підвищуватися на 30 % мінімальної пенсії за віком. Позивачці така допомога не виплачувалась, хоча положення ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік» в частині обмеження права на щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбачену ст.6 Закону, визнані Рішенням Конституційного Суду України № 10- рп/2008 від 22.05.2008 р. такими, ще не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втратили свою чинність з дня ухвалення рішення, тому оскільки відповідач не здійснив виплату належної позивачці допомоги, передбаченої ч.6 Закону, вона і просить суд визнати дії відповідача щодо відмови в нарахуванні та виплаті їй щомісячної соціальної допомоги протиправними, зобовязати останнього нарахувати та виплатити позивачці щомісячну соціальну допомогу до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону за 2009 рік, 2010 рік по момент звернення до суду, а також поновити пропущений строк звернення до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився, але згідно з адміністративним позовом просив суд слухати справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з»явився, проте ним попередньо надано письмове заперечення проти позову, у якому він посилається на те, що позивач отримує підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни» особам, які мають право на пільги відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» пільги надаються за їх вибором згідно з одним із зазначених законів. Таким чином, в звязку з тим, що позивачкою зроблено вибір отримувати підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», права на отримання підвищення до пенсії як «дитина війни» вона не має, тому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову та розглядати справу без участі його представника.

Суд вважає можливим розглянути справу в порядку скороченого провадження на основі наявних у сулу матеріалів, оскільки позивачка та відповідач просили суд справу слухати в їх відсутність та такі в судове засідання не зявились.

Дослідивши наявні в справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивачка має правовий статус «Дитина війни», що підтверджується копією пенсійного посвідчення, і така згідно із штампом Прилуцького міськрайонного суду звернулася до суду з адміністративним позовом 28.03.2011 року.

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни» особам, які мають право на пільги відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пільги надаються за їх вибором згідно з одним із зазначених законів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримує підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, суд вважає, що оскільки позивачкою зроблено вибір отримувати підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про статує ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту

права на отримання підвищення до пенсії як «дитина війни» вона не має, у зв'язку з чим вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 18, 71. 86, 94, 158 -163» 186 КАС України,-

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного ФондуУкраїни в Прилуцькому районі про визнання дій управління щодо відмови у нарахуванні та виплаті державної соціальної допомоги дітям війни протиправними та зобовязання управління нарахувати та виплатити державну соціальну допомогу як дитині війни -відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання, апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Коваленко А.В.