Справа № 601/1853/15а,2а/601/60/15
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року Справа № 876/10581/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача Богаченка С.І.,

суддів Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

20 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області в якому просив зобов'язати відповідача призначити та здійснити виплату йому грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі його десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2015 року позов задоволено повністю. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області призначити та здійснити виплату ОСОБА_2 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі 10 (десяти) місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі подало апеляційну скаргу на неї, в якій просило постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволені позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт по справі зазначає, що станом на 3 липня 2014 року на день досягнення пенсійного віку позивач працював на посаді директора державного навчального закладу «Почаївське вище професійне училище», робота на даній посаді зараховується до стажу роботи який дає право на призначення пенсії за вислу років. Однак, 35 років страхового стажу в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років не було, тому права на отримання грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, позивач по справі не мав.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів. Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 04 липня 2014 року відповідач по справі призначив ОСОБА_2 пенсію за віком при стажі роботи 43 роки 10 місяців 24 дні.

Відповідно до Довідки Почаївського вищого професійного училища від 16 вересня 2015 року за №555 про трудову діяльність ОСОБА_2 (станом на 03 липня 2014 року) - позивач по справі з 10 вересня 1975 року по 27 серпня 1980 року працював на посаді майстра виробничого навчання, з 28 серпня 1980 року по 20 січня 1986 року - викладач, з 21 січня 1986 року по 31 травня 1993 року - заступник директора по навчальній виховній роботі, з 01 червня 1993 року по 25 листопада 1993 року - викладач, з 26 листопада 1993 року по 31 серпня 1994 року - заступник директора по навчальній частині - проведено виправлення на заступника директора з навчальної роботи, з 01 вересня 1994 року по 14 червня 1995 року - заступник директора по виробництву, з 15 червня 1995 року - 12 лютого 1996 року - заступник директора по навчально-виробничій частині - проведено виправлення на заступника директора з виробничої роботи, з 13 лютого 1996 року по 31 березня 1996 року - виконуючий обов'язки директора училища, з 01 квітня 1996 року по 25 лютого 2001 року - викладач, з 26лютого 2001 року по 11 липня 2001 року - виконуючий обов'язки заступника директора по навчальній частині - проведено виправлення на заступника директора з навчальної роботи, з 12 липня 2001 року по 24 листопада 2008 року - заступник директора по навчально-виробничій частині - проведено виправлення на заступника директора з навчально-виробничої роботи, з 25 листопада 2008 року по 03 липня 2014 року - директор.

Згідно із п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909, до таких посад в професійно-технічних навчальних закладах освіти належать: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи .

20 квітня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області, на звернення позивача від 06 квітня 2015 року, повідомило йому, що 35 років страхового стажу в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років у нього не було, тому права на отримання грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій він не мав.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку задовольняючи адміністративний позов, так як позивач, відповідно до поданих ним доказів має необхідний страховий стаж для отримання ним грошової допомоги.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.160, ст.ст. 195, ст. 197, ч.1 п.1 ст. 199, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області - залишити без задоволення.

Постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2015 року по справі №601/1853/15-а - залишити без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя С.І. Богаченко

Суддя В.М. Багрій

Суддя Д.М. Старунський