Справа № 822/6066/15
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/6066/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук О.К.
при секретаріНаумець А.Г.
за участі:представників позивача Клюки В.Ф. і Подокопної Н.М. представників відповідача Дмитрієвої А.Л., Дяблова А.Г. і Кундиловської М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом приватного сільськогосподарського підприємства "Мелекс" , третя особа на стороні позивача - ТзОВ "САНТЕХРЕСУРС" до державної податкової інспекції у м. Хмельницькому про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить визнати протиправним та скасувати прийняте на підставі акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки №2502/22-03/23846107 від 23.06.2015 року податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області від 08.07.2015 року №/754, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 253093 грн. та штрафними санкціями в сумі 63273 грн.

На думку позивача, зазначене податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки базується на безпідставних висновках відповідача про заниження суми податку на додану вартість за червень 2014 року на 253093 грн. по операціях з придбання товару (меляси бурякової) від ТОВ "Сантехресурс", які не мали реальних наслідків.

Вважає, що має всі первинні документи, оформлення яких передбачене Податковим кодексом України (надалі - ПК України) та Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", необхідні для формування податкового кредиту за вказаними господарськими операціями.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, на які посилається у позовній заяві, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, вважає спірне податкове повідомлення-рішення законним, оскільки порушення позивачем вимог податкового законодавства та заниження податку на додану вартість за червень 2014 року на 253093 грн., у зв'язку з безпідставним віднесенням до складу податкового кредиту суми ПДВ по операціях з придбання товару від ТОВ "Сантехресурс", що фактично не здійснювались, встановлене документальною позаплановою виїзною перевіркою позивача та відображене в акті перевірки №2502/22-03/23846107 від 23.06.2015 року.

На думку відповідача, про відсутність реальних наслідків господарських операції з поставки меляси бурякової у червні 2014 року від ТОВ "Сантехресурс" свідчать: видаткові накладні на поставку товару, складені з порушенням вимог ПК України, в яких не зазначені особи, які склали ці накладні, місце їх складання та реквізити довіреностей на отримання товару;

відсутність сертифікатів відповідності та паспортів якості на товар;

відсутність у товарно-транспортних накладних відомостей про "вид пакування", "кількість місць", "спосіб визначення маси", "код вантажу", "клас вантажу", "маса", "всього відпущено на суму", "відпуск дозволив" та пункту розвантаження;

відсутність у ТОВ "Сантехресурс" основних засобів та трудових ресурсів; відсутність відомостей щодо виробництва ТОВ "Сантехресурс", основний вид діяльності якого - рекламні агентства, меляси бурякової, а також факту придбання ним меляси бурякової у виробників меляси бурякової, в тому числі у Гнідавського та Теофіпільського цукрових заводів, вказаних у товарно-транспортних накладних як місце передачі товару.

Представник третьої особи на стороні позивача - ТОВ "Сантехресурс", залученої до участі у справі усною ухвалою суду від 01.12.2015 року, в засідання не з'явився. В надісланому до суду поясненні (вх.345945 від 22.12.2015 року) ТОВ "Сантехресурс" зазначило, що меляса бурякова урожаю 2013 року, що поставлялась ПСП "Мелекс" у червні 2014 року, придбана ним у сільськогосподарських виробників.

Заслухавши представників сторін, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з урахуванням викладеного нижче.

Суд встановив, що позивач - приватне сільськогосподарське підприємство "Мелекс", зареєстроване 06.10.1997 року, перебуває на податковому обліку в ДПІ у м.Хмельницькому.

Основними видами господарської діяльності позивача є: неспеціалізована оптова торгівля, оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами, діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами.

В червні 2015 року на підставі наказу від 04.06.2015 року №1745 та направлень від 04.06.2015 року №000184 та №000183, відповідно до п.75.1 ст. 75., пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України працівниками ДПІ у м.Хмельницькому проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань документального підтвердження господарських відносин з ТОВ "Гамма-юг", ТОВ "Світ Брокс" за серпень-вересень 2013 року та щодо відображення операцій з постачання товарів, робіт, послуг що придбані у ТОВ "Сантехресурс" за червень, липень 2014 року, їх реальність та повноти відображення в обліку, результати якої оформлені актом №2502/22-03/2384107 від 23.06.2015 року.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 08.07.2015 року №/754, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 253093 грн. та штрафними санкціями в сумі 63273грн., яке позивач оскаржив в адміністративному порядку.

В результаті розгляду скарги позивача Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області прийняло рішенням від 17.09.2015 р. №8595/10/22-01-10-03-14 про результати розгляду первинної скарги залишило без змін податкове повідомлення-рішення від 08.07.2015 року №/754. В подальшому дане рішення оскаржено до Державної фіскальної служби України, яка рішенням про результати розгляду скарги від 15.10.2015 року залишила оскаржуване рішення без змін.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 08.07.2015 року №/754, позивач оскаржив його до суду.

Спірне податкове повідомлення-рішення базується на викладених в акті перевірки №2502/22-03/2384107 від 23.06.2015 року висновках відповідача щодо порушення позивачем п.198.1, п.198.3, ст.198.6 ст.198, п.201.1 ст. 201 ПК України та завищення обсягу операцій з придбання товарів, що призвело до завищення податкового кредиту за вересень 2014 року на суму ПДВ 253093 грн. у зв'язку з безпідставним включенням до податкового кредиту ПДВ у вказаній сумі по операціях з придбання від ТОВ "Сантехресурс" меляси бурякової.

Суд встановив, що 30.05.2014 року між позивачем та ТОВ "Сантехресурс" (продавець) укладений договір купівлі-продажу №30/05-М. Відповідно до п.1.1., п.1.2. Договору продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець - оплатити мелясу бурякову по ціні, яка буде визначатися в специфікаціях; поставка товару здійснюється окремими партіями розмір яких визначається за згодою сторін в порядку, встановленому цим договором; партією вважається будь-яка кількість товару однієї дати розливу, яка оформляється видатковими накладними. За змістом п.3.1., п.3.2, п.3.3 Договору передача товару вказаного у п.1.1 даного договору здійснюється на цукрових заводах при наявності обов'язкових документів, а саме товарно-транспортних накладних, видаткових накладних; якість кожної партії продукції відповідає ГОСТ 30561-98.

На виконання даного Договору відповідно до специфікацій №1 від 30.05.2014 року та №2 від 02.06.2014 року ТОВ "Сантехресурс" в червні 2014 року поставило позивачу мелясу бурякову на загальну суму 695000,0 грн. та на загальну суму 1555000,0 грн. відповідно.

Перевезення товару від місця поставки (Гнідавський та Теофіпільський цукрові заводи) здійснювалось на замовлення та за рахунок ПСП "Млекс" із залученням перевізників ФОП Тоскалюка відповідно до договору перевезення вантажів автомобільним транспортом від 02.06.2014 року та ТОВ "Транс-Сервіс" відповідно до договору транспортного перевезення №10044/1МС від 10.04.2014 року.

Вказане підтверджується видатковими накладними № РН-75/06 від 03.06.2014 р., на загальну суму 450000.0 грн., в тому числі ПДВ 75000.0 грн., № РН-76/06 від 05.06.2014 р., на загальну суму 247850.00 грн., в тому числі ПДВ 41308.34 грн., № РН-77/06 від 11.06.2014 р., на загальну суму 496650.00 грн., в тому числі ПДВ 82775.00 грн., № РН-276/06 від 12.06.2014 р., на загальну суму 59090.00 грн., в тому числі ПДВ 9848.33 грн., № РН- 277/06 від 13.06.2014 р., на загальну суму 59090.00 грн., в тому числі ПДВ 9848.33 грн., № РН- 279/06 від 16.06.2014 р., на загальну суму 59090.00 грн., в тому числі ПДВ 9848.33 грн., № РН- 280/06 від 17.06.2014 р., на загальну суму 59090.00 грн., в тому числі ПДВ 9848.33 грн., № РН- 281/06 від 18.06.2014 р., на загальну суму 59090.00 грн., в тому числі ПДВ 9848.33 грн., № РН- 257/06 від 18.06.2014 р., на загальну суму 34210.00 грн., в тому числі ПДВ 5701.67 грн.; податковими накладними № 75 від 3.06.2014 року, № 76 від 5.06.2014 року, № 77 від 11.06.2014 року, №276 від 12.06.2014 року, № 277 від 13.06.2014 року, № 278 від 14.06.2014 року, № 279 від 16.06.2014 року, № 280 від 17.06.2014 року, № 257 від 18.06.2014 року, № 281 від 18.06.2014 року; актом здачі-прийняття робіт № ОУ-0000053, на загальну суму 24809,80 грн., в тому числі ПДВ 4134,97 грн.; актом здачі-прийняття робіт № ОУ-0000055 на загальну суму 19108,.00 грн., в тому числі ПДВ 3184.67 грн.; товарно-транспортними накладними № РН-0000036 від 12.06.2014 року, № РН-0000038 від 13.06.2014 року, № РН-0000041 від 15.06.2014 року, № РН-0000043 від 17.06.2014 року, №077255 від 19.06.2014 року, № 077254 від 21.06.2014 року, №077255 від 24.06.2014 року; актом виконаних робіт № 20611 від 30 червня 2014 року, на загальну суму 53924,40 грн., в тому числі ПДВ 8987,.40 грн., актом виконаних робіт № 20617 від 30 червня 2014 року на загальну суму 70732,80 грн., в тому числі ПДВ 11788,.80 грн.; товарно-транспортними накладними № ААК 0514 від 05.06.2014 року, №ААК 105881 від 05.06.2014 року, № ААК 0614 від 06.06.2014 року, №ААК 197255 від 07.06.2014 року, №ААК 197256 від 09.06.2014 року, №ААК 1014 від 10.06.2014 року, ААК 197258 від 12.06.2014 року, №1 від 13.06.2014 року, №2 від 16.06.2014 року, №111 від 16.06.2014 року, №077252 від 20.06.2014 року, № 077253 від 23.06.2014 року, №4 від 24.06.2014 року, №077254 від 25.06.2014 року, №ААК 197254 від 06.06.2014 року, № ААК 200615 від 06.06.2014 року, №ААК 0714 від 07.06.2014 року, № 197257 від 10.06.2014 року, №ААК 165405 від 11.06.2014 року, №1314 від 13.06.2014 року, №1414 від 14.06.2014 року, № 1606 від 16.06.2014 року, № 077251 від 19.06.2014 року, №3 від 20.06.2014 року, № 2306 від 23.06.2014 року. №5 від 25.06.2014 року.

Придбану у ТОВ "Сантехресурс" мелясу бурякову отримував директор ПСП "Мелекс", що підтверджується довідкою ТОВ "Сантехресурс" №11/09 від 11.09.2015 року, наказом про відрядження №02/06-М від 02.06.2014 року, посвідченням про відрядження від 03.06.2014 року, звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт №АО-0000143 від 05.06.2014 року, наказом про відрядження №09/06-М від 09.06.2014 року, посвідченням про відрядження від 10.06.2014 року, звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт №АО-0000144 від 16.06.2014 року.

Оплата за поставлений товар здійснена позивачем у безготівковій формі відповідно до платіжних доручень від 03.06.2014 року №47 на суму 450000,00 грн., від 05.06.2014 року №49 на суму 247850,0 грн., від 11.06.2014 року №52 на суму 496650,0 грн. та від 18.06.2014 року №57 на суму 388750,0 грн.

Придбану у ТОВ "Сантехресурс" мелясу бурякову позивач реалізував ТОВ "Група Компанія "Техінсервіс" згідно до договору від 30.05.2014 року № 290514, що підтверджується видатковими накладними № РН-0000024 від 05.06.2014 р. на загальну суму 75240.00 грн., в тому числі ПДВ 12540.00 грн., № РН-0000025 від 05.06.2014 р., на загальну суму 57266,00 грн., в тому числі ПДВ 9544,33 грн., № РН-0000026 від 06.06.2014 р., на загальну суму 53162.00 грн., в тому числі ПДВ 8860.33 грн., № РН-0000027 від 06.06.2014 р., на загальну суму 67317.00 грн., в тому числі ПДВ 11219.50 грн., № РН-0000028 від 06.06.2014 р. на загальну суму 48906.00 грн., в тому числі ПДВ 8151.00 грн., № РН-0000029 від 07.06.2014 р., на загальну суму 64790.00 грн., в тому числі ПДВ 10798.33 грн., № РН-0000030 від 07.06.2014 р., на загальну суму 54207.00 грн., в тому числі ПДВ 9034.50 грн., № РН-0000031 від 09.06.2014 р., на загальну суму 64106.00 грн., в тому числі ПДВ 10684.33 грн., № РН-0000032 від 10.06.2014 р., на загальну суму 55670.00 грн., в тому числі ПДВ 9278.33 грн., № РН-0000033 від 10.06.2014 р., на загальну суму 48070.00 грн., в тому числі ПДВ 8011.67 грн., № РН-0000034 від 11.06.2014 р., на загальну суму 54017.00 грн., в тому числі ПДВ 9002.83 грн., № РН-0000035 від 11.06.2014 р., на загальну суму 45524.00 грн., в тому числі ПДВ 7587.33 грн., № РН-0000036 від 12.06.2014 р., на загальну суму 70243.00 грн., в тому числі ПДВ 11707.17 грн., №РН-0000037 від 13.06.2014 р., на загальну суму 49058.00 грн., в тому числі ПДВ 8176.33 грн., № РН-0000038 від 13.06.2014 р., на загальну суму 70072.00 грн., в тому числі ПДВ 11678.67 грн., № РН-0000039 від 14.06.2014 р., на загальну суму 54340.00 грн., в тому числі ПДВ 9056.67 грн., № РН-0000040 від 14.06.2014р., на загальну суму 50977.00 грн., в тому числі ПДВ 8496.17 грн., № РН-0000041 від 15.06.2014 р., на загальну суму 69027.00 грн., в тому числі ПДВ 11504.50 грн., № РН-0000042 від 17.06.2014 р., на загальну суму 66253.00 грн., в тому числі ПДВ 11042.17 грн., № РН-0000043 від 17.06.2014 р., на загальну суму 67944.00 грн., в тому числі ПДВ 11324.00 грн., № РН-0000044 від 17.06.2014 р., на загальну суму 41648.00 грн., в тому числі ПДВ 6941.33 грн., № РН-0000045 від 17.06.2014 р., на загальну суму 46474.00 грн., в тому числі ПДВ 7745.67 грн., № РН-0000046 від 19.06.2014 р., на загальну суму 63821.00 грн., в тому числі ПДВ 10636.83 грн., № РН-0000047 від 19.06.2014 р., на загальну суму 71972.00 грн., в тому числі ПДВ 11995.33 грн., № РН-0000048 від 20.06.2014 р., на загальну суму 64676.00 грн., в тому числі ПДВ 10779.33 грн., № РН-0000049 від 20.06.2014 р., на загальну суму 36632.00 грн., в тому числі ПДВ 6105.33 грн., № РН-0000050 від 21.06.2014 р., на загальну суму 71668.00 грн., в тому числі ПДВ 11944.67 грн., № РН-0000051 від 23.06.2014 р., на загальну суму 63574.00 грн., в тому числі ПДВ 10595.67 грн., № РН-0000052 від 23.06.2014 р. на загальну суму 40166.0 грн., в тому числі ПДВ 6694.33 грн., № РН-0000053 від 24.06.2014 р., на загальну суму 47956.00 грн., в тому числі ПДВ 7992.67 грн., № РН-0000054 від 24.06.2014 р., на загальну суму 69920.00 грн., в тому числі ПДВ 11653.33 грн., № РН-0000055 від 25.06.2014 р., на загальну суму 44859.00 грн., в тому числі ПДВ 7476.50 грн., № РН-0000056 від 26.06.2014 р., на загальну суму 50445.00 грн., в тому числі ПДВ 8407.50 грн.

На підставі належним чином податкових накладних, оформлених ТОВ "Сантехресурс", що підтверджують факт придбання меляси бурякової від зазначеного контрагента, позивач відніс до податкового кредиту в червні 2014 року ПДВ в загальній сумі 263874,98 грн.

Досліджуючи правомірність формування позивачем податкового кредиту по вказаних операціях, суд враховує наведене нижче.

В силу п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст.198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За змістом п.201.10 ст.201 ПК України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є податкова накладна, що видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 201.1 ст.200 ПК України, яким встановлені вимоги до податкової накладної, передбачено, що у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

В силу п.201.4 ст.201 ПК України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Відповідно до п.201.6 ст.201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

З урахуванням викладених вище положень ПК України право на нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту звітного періоду у випадку придбання товарів та послуг виникає у їх покупця за умови отримання від їх постачальника належним чином оформленої податкової накладної, яка підтверджує факт поставки товару (послуг).

Отримані позивачем від ТОВ "Сантехресурс" податкові накладні на поставку товару оформлені з дотриманням п.201.1 ст.200 ПК України.

В силу п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий примірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Частиною 1 ст. 9 зазначеного Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Досліджені судом докази підтверджують, що господарські операції з придбання від ТОВ "Сантехресурс" меляси бурякової спричинили зміни в структурі активів та зобов"язань позивача.

Факт поставки товару та його транспортування від ТОВ "Сантехресурс", їх оплати, сплати позивачем податку на додану вартість в ціні товару та використання позивачем зазначеного товару в господарській діяльності і отримання прибутку підтверджені дослідженими в судовому засіданні первинними документами та не спростовані відповідачем в судовому засіданні.

При цьому суд враховує, що відповідачем не доведено, що зазначений в видаткових та податкових накладних товар поставлений не ТОВ "Сантехресурс", а іншими господарюючими суб"єктами.

Відтак, суд вважає, що наявність у позивача податкових накладних, оформлених з дотриманням вимог чинного законодавства, постачальником товару ТОВ "Сантехресурс", які засвідчують факт придбання товару та послуг, є достатньою підставою для віднесення сплаченого в їх ціні ПДВ до податкового кредиту.

Суд відхиляє, як необґрунтовані, доводи відповідача щодо відсутності реальних наслідків договору поставки, укладеного між позивачем та ТОВ "Сантехресурс", а відтак і безпідставного віднесення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплаченого в ціні товару в червні 2014 року.

Досліджені судом докази свідчать про те, що сторони договору: позивач та його контрагент виконали укладений договір в повному обсязі. Зазначене підтверджується первинними документами, оформленими сторонами з дотриманням вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні".

За змістом ч.1 ст.656 ЦК України предметом купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Статтею 658 ЦК України визначено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власнику товару.

В судовому засіданні відповідачем не спростований той факт, що товар, поставлений позивачу ТОВ "Сантехресурс" в червні 2014 року, належав іншому суб"єкту господарювання. Не доведений також факт відсутності у ТОВ "Сантехресурс" права власності на мелясу бурякову на дату укладання договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч.2 ст.317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відтак, відсутність у власника майна складських приміщень для його зберігання не є перешкодою для здійснення ним повноважень власника щодо володіння, користування та розпорядження, які в сукупності складають зміст права власності.

Тому, можлива відсутність у контрагента позивача (ТОВ "Сантехресурс") власних або орендованих складських приміщень для зберігання товарів не може слугувати підставою для висновків щодо відсутності факту продажу ним товару.

Недоліки товарно-транспортних накладних на перевезення товару, також не є підставою для позбавлення позивача права позивача на формування податкового кредиту, не свідчать про недійсність цих накладних, їх неналежність та недопустимість як доказів перевезення товару.

Необґрунтованим є посилання відповідача на відсутність у контрагентів позивача достатньої кількості кваліфікованих працівників, оскільки відповідач не довів, а суд не встановив наявність будь-яких визначених нормативно-правовими актами нормативів кількості працюючих, необхідної для укладання та виконання певних видів господарських договорів, зокрема, договорів поставки товару.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо обов'язкового складання позивачем актів приймання-передачі товару по кількості та якості, оскільки відповідно до п.12 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 року № П-6, акт про фактичну наявність отриманої продукції складається за участю представників продавця і покупця у випадку поставки продукції без супроводжуючих документів. А силу п.п.16, 19, 20 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості №П-7, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 року, складання акту про якість і комплектність отриманої продукції є обов'язковим у випадку виявлення невідповідності якості отриманої продукції, тари чи упаковки вимогам стандартів, технічних умов, зразкам (кресленням) або даним, вказаним в маркуванні та супроводжуючих документах.

Оскільки на кожну партію товару позивач отримав від постачальника належним чином оформлені податкову накладну, видаткову накладну і товарно-транспортну накладну, які, зокрема, містять відомості щодо кількості товару, а отриманий ним товар відповідав вимогам щодо якості, у позивача не було необхідності складати акт про фактичну наявність отриманої продукції, або акт про якість отриманої продукції. Тому, відсутність у позивача зазначених актів, на думку суду, підтверджує той факт, що отриманий позивачем товар мав належну якість, а його кількість відповідала супровідних документам. При цьому, відповідачем не доведено, що товар, отриманий позивачем від зазначеного вище контрагента, був неякісним або не відповідав технічним умовам чи даним, вказаним в супроводжуючих документах.

Водночас, суд враховує, що жодним нормативно-правовим актом не встановлено, що Сертифікати якості (відповідності) є документами, які підтверджують факт поставки товару і у випадку їх відсутності покупець товару позбавлений права на включення до податкового кредиту податку на додану вартість, сплаченого в його ціні.

Відсутність у товарно-транспортних накладних на перевезення товару інформації у графах " вид пакування", "кількість місць", "спосіб визначення маси", "код вантажу", "клас вантажу", "маса", "всього відпущено на суму", "відпуск дозволив", не є підставою для позбавлення позивача права на формування податкового кредиту по операціях з придбання товару, не спричиняє недійсність цих накладних, не свідчить про їх неналежність та недопустимість як доказів передачі товару та надання послуг з його перевезення.

Наявність в видаткових накладних незначних недоліків в заповненні (не зазначення місця складання та реквізитів довіреностей осіб на отримання товарно-матеріальних цінностей), за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка видала видаткову накладну, та за наявності у цих накладних відомостей про придбані товари (роботи, послуги), їх вартість, дату здійснення операції та відповідну суму податку на додану вартість, не позбавляють такі видаткові накладні правового значення та не є підставою для висновку про необґрунтованість включення до податкового кредиту сум ПДВ за цими видатковими накладними.

Платник податку на додану вартість (покупець товару) на час здійснення господарської операції з придбання товару не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність будь-якого з контрагентів.

Всупереч ч.2 ст.71 відповідачем не спростований факт використання позивачем товару, придбаного у ТОВ "Сантехресурс" (меляси бурякової), у господарській діяльності основним видом якої є неспеціалізована оптова торгівля.

Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даними підприємствами було одержання позивачем податкової вигоди.

Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо відсутності ТОВ "Сантехресурс" за місцезнаходженням на дату проведення перевірки, як підставу для висновку про відсутність поставки, оскільки задовго до проведення перевірки господарські відносини позивача з зазначеним контрагентом, в тому числі розрахунок за придбаний товар, завершились. При цьому відповідачем не надано жодного доказу відсутності господарської діяльності вказаного контрагента на дату поставки товару, факт якої підтверджений дослідженими судом первинними документами.

На час здійснення господарських операцій ТОВ "Сантехресурс" перебувало в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та мало свідоцтво про реєстрацію платником ПДВ.

Статтею 18 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-ІV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" установлено нижченаведене. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, що підлягають внесенню до цього реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коли вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

За таких обставин позивач, як покупець товару та послуг, не може нести відповідальність ні за несплату податків його контрагентом, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у зазначеному реєстрі. Позивач також не повинен нести відповідальність за порушення його контрагентом порядку відображення у бухгалтерському та податковому обліку операцій з придбання товару, реалізованого позивачу.

Відповідач не подав та суд не встановив будь-яких доказів, які б могли свідчити про недобросовісність позивача як платника податків або про наявність обставин, що виключають обґрунтованість заявленої ним податкової вигоди як-от безтоварний та/або фіктивний характер здійснених операцій, завідоме придбання товарів у осіб, діяльність яких має ознаки фіктивного підприємництва, спрямування операцій на одержання прибутку виключно за рахунок податкової вигоди тощо.

Суд не встановив також порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо формування податкового кредиту.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладені норми відповідачем не доведено правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, а отже позовні вимоги позивача про визнання його протиправним та скасування підлягають до задоволення.

У зв'язку із задоволенням позовних вимог у відповідності до ст.94 КАС України сплачений позивачами судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, ст.ст. 11, 99, 158 - 163, 167 і 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Хмельницькому №/754 від 08.07.2015 року.

Стягнути з державного бюджету України на користь приватного сільськогосподарського підприємства "Мелекс" 4745,49 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у м. Хмельницькому.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 25 грудня 2015 року

Суддя/підпис/О.К. Ковальчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.К. Ковальчук