Справа № 804/5818/15
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2016 рокусправа № 804/5818/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будком-Форт» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будком-Форт»

до Дніпропетровської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будком-Форт», в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС № 110100000/2014/200206/1 від 29.10.2014 про коригування митної вартості товару і картку відмови у прийнятті митної декларації № 110100000/2014/00500 від 29.10.2014.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняту нову постанову, якою позов задовольнити.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції вірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 28.10.2014 позивач звернувся до митного посту «Дніпропетровськ-Лівобережний» Дніпропетровської митниці ДФС з електронною митною декларацією № 110100000/2014/229710 для здійснення митного оформлення товару ківі свіжі у кошику, врожаю 2014 року, що надійшов на його адресу на виконання умов специфікації № 2 від 21.1.2014 до контракту № 2806-UN/BF від 12.09.2014.

Митна вартість товару була заявлена за ціною договору (основний метод) у розмірі 0,4622 Євро/кг. Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивачем при здійсненні митного оформлення були надані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт № 2806-UN/BF від 12.09.2014, специфікація № 2 від 21.10.2014, пакувальний лист № 2 від 21.10.2014, рахунок-фактура (інвойс) № FT2/852 від 21.10.2014, декларація виробника від 21.10.2014, прайс-лист від 21.10.2014, висновок про вартісні характеристики № ГО-4920/1 від 27.10.2014, міжнародна автомобільна накладна (СМR) № 017613 від 21.10.2014, калькуляція транспортних витрат № 27/1/1 від 27.10.2014, заявка на перевезення № 4 від 20.10.2014, рахунок-проформа № 4 (документ, що підтверджує вартість перевезення товару) від 20.10.2014, заява на страхування від 27.10.2014, договір страхування № 043.0647415.254 від 26.09.2014, договір комісії № 1209/7 від 12.09.2014, специфікація до договору комісії № 1КИ від 21.10.2014, договір перевезення № 643 від 01.04.2013, договір перевезення № 02/04/2013 від 01.10.2010, сертифікат якості від 21.10.2014, фіто-санітарний сертифікат СЕ/І/0350890 від 21.10.2014, сертифікат про походження товару № S/0424815 від 21.10.2014, лист виробника № 21 від 21.10.2014, експортна декларація країни відправлення від 28.10.2014.

Посадовою особою Дніпропетровської митниці відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України було здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі використаних при обчисленні митної вартості, в результаті чого встановлено: за договором комісії № 1209/7 від 12.09.2014 передбачено виплату комісійної винагороди у розмірі 0,2% від вартості поставки, але вартість товару у специфікації до зовнішньоекономічного контракту та специфікації до договору комісії не відрізняється. Даний факт дає підстави вважати про не включення до митної вартості товару всіх складових; у прайс-листі від 21.10.2014 б/н відсутні умови поставки; у висновку ТПП № Г0-4920/1 від 27.10.2014 містяться посилання лише на Інтернет-сайт www.alibaba.com, що є онлайн платформою для бізнесу провідним постачальником онлайнових маркетингових послуг для імпортерів та експортерів, дає можливість створювати власні профілі будь-якій компанії та реєструватися будь-якому користувачу. Останнє унеможливлює перевірку ідентифікації компанії та перевірку сфери ії діяльності, перевірку цінових даних, розміщених на сайті, не дозволяє впевнитися у достовірності заявлених даних. Інтернет-сайт www.alibaba.com збирає та оброблює інформацію з різних галузей промисловості, тобто не є офіційною організацією у відповідності до ст. 53 МКУ. Дані, зазначені експертом, не піддаються обчисленню: відсутні коефіцієнти (числове визначення), порядок розрахунку тощо.

Враховуючи вищезазначене, під час консультацій декларанта зобовязано згідно з вимогами ст. 53 МКУ протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписки з бухгалтерської документації; рахунки про сплату комісійних, посередницький послуг, що стосуються виконання контракту.

Листом від 29.1.2014 за вих. № 12 ТОВ «Будком-Форт» повідомив відповідача про те, що консультація по декларації № 110100000/2014/229710 проведена, перелічені під час консультації документи надати у десятиденний термін немає можливості.

Посадовою особою відповідача 29.10.2014 була складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110100000/2014/00500, а також винесено рішення про коригування митної вартості товарів № 110100000/2014/200206/1, в якому митна вартість товару скоригована до 1,0411 Євро/кг.

У рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що згідно з п. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, у тому числі невірно визначено митну вартість товару у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 Митного кодексу України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Враховуючи розбіжності в наданих документах та відмову декларанта у наданні будь-яких документів, згідно з п. 2 ст. 52, п. 6 ст. 54 та п. 3 ст. 337 Митного кодексу України проведений контроль співставлення даних, які містяться в митній декларації або в інших документах, поданих для митного оформлення контролю, з даними, які наявні у митному органі. Рівень митної вартості подібного товару, раніше визнаної митними органами, оформленої за МД від 24.09.2014 № 401090000/2014/19996, з урахуванням регіону походження, виробника товару, торгівельної марки, партії товару, характеру зовнішньоекономічної операції, у наближений до митного оформлення час, становить 1,0411 Євро/кг. Відповідно до п. 4 ст. 57 Митного кодексу України проведено консультацію з приводу обрання методу визначення митної вартості. У митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних та подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості 2а) та 2б). Враховуючи положення ст. 61 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості товарів неможливо було застосувати методи 2а) та 2б) відповідно до ст.ст. 59, 60 Кодексу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (ст. 62, ст. 63 Митного кодексу України) неможливо застосувати у звязку із відсутністю обєктивних, документально підтверджених даних, які підлягають обчисленню. Митну вартість товару, що імпортується, скориговано до рівня митної вартості ідентичного товару із застосування резервного методу 2д) визначення митної вартості. Визначена митна вартість товарів ґрунтується на раніше визнаній митній вартості за МД від 24.09.2014 № 401090000/2014/19996.

Відповідно до п. 7 ст. 55 Митного кодексу України позивачу було надано дозвіл на випуск товару у вільний обіг за декларацією № 110100000/2014/229887 від 29.10.2014 під гарантію сплати до державного бюджету податків та зборів відповідно до митної вартості, визначеної митним органом.

ТОВ «Будком-Форт» 15.01.2015 звернулося до митниці із заявою за № 15-01/1 про надання копій додаткових документів, а саме: рахунок-проформа № 4 від 20.10.2014, висновок про вартісні характеристики № ГО-4920/1 від 27.10.2014, бухгалтерські документи (платіжне доручення № 12 від 03.11.2014, SWIFT від 11.11.2014, заява про куплю іноземної валюти № 12 від 03.11.2014, звіт комісіонера № 6/1 та № 6/2 від 31.1.2014, переклад інвойсу від 21.10.2014 № FN2/852, декларації країни експорту, сертифікат про походження товару та прайс-лист.

Листом від 21.01.2015 № 123/10/04-50-25-2 Дніпропетровська митниця ДФС повідомила позивача про те, що рішення про коригування митної вартості № 110100000/2014/200206/1 від 29.10.2014 залишається чинним у звязку із невідповідністю відомостей у наданих документах та відсутністю підтвердження числових значень складових митної вартості товару.

Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності оскаржуваних рішень субєкта владних повноважень, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу

Статтею 52 визначено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України та пунктом 1.14 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» № 599 24.05.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за № 984/21296 визначено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та(або) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та обєктивної неможливості застосування попереднього методу.

Як вбачається зі змісту п. 2.1 Контракту № 2806-UN/BF від 12.09.2014, укладеного між ТОВ «Будком-Форт» та Компанією UNACOA SPA CONSORTILE, Італія, що був наданий позивачем при митному оформленні товару, загальна сума контракту складає 1000000,00 Євро. Загальна сума контракту складається із сум всіх специфікацій, що будуть підписані сторонами протягом строку дії контракту. Вартість одиниці товару зазначається у Специфікаціях до контракту.

Відповідно до п. 2.2 контракту Ціна на товар розуміється згідно умов FСА Феррара, Італія, якщо інше не передбачено в Специфікації та складається з вартості навантаження товару у постачальника, вартості сертифікації товару, вартості пакування, маркування, не включає податки та мито на території України.

Пунктом 3.1.1 Контракту визначено, що 100% суми, зазначеної у Специфікації, покупець сплачує протягом 10-ти банківських днів з дати митного оформлення товару в Україні.

Партія товару ківі в кошику 1820 кг. за ціною 0,35 Євро/кг на загальну суму 6370,00 Євро була отримана за Специфікацією № 2 від 21.10.2014. Умовами поставки вказаного товару є FСА Феррара, Італія. Оплата за товар здійснюється відповідно до п. 3.1.1 контракту № 2806-UN/BF від 12.09.2014.

Суд першої інстанції обґрунтовано погодився з висновками митного органу, що в наданому до митного оформлення договору комісії № 1209/7 від 12.09.2014 передбачено виплату комісійної винагороди у розмірі 0,2% від вартості поставки, але вартість товару у специфікації до зовнішньоекономічного контракту та специфікації до договору комісії не відрізняється. Також у прайс-листі від 21.10.2014 б/н відсутні умови поставки.

Додатково суд апеляційної інстанції встановив, що відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 12.09.2014 № 2806-UN/BF та специфікації № 2 від 21.10.2014, транспортних документів, декларації країни експорту, ввезення товару здійснюється безпосередньо для ТОВ «Будком-Форт».

Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FСА, покупець зобовязаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару.

На підтвердження вартості перевезення товару за зовнішньоекономічним контрактом від 12.09.2014 № 2806-UN/BF та специфікацією до Контракту № 2 від 21.10.2014, декларантом було надано договір перевезення від 01.04.2013 № 643, укладений між ТОВ «АТБ-Маркет» (замовник) та ПП «Транс Логистик» (виконавець).

Згідно з внутрішнім договором комісії від 12.09.2014 № 1209/7, ТОВ «Будком-Форт» (комісіонер) зобовязується за дорученням ТОВ «АТБ-Маркет» (комітент) за винагороду укладати від свого імені відповідні договори, в тому числі, договори перевезення.

Укладання ТОВ «АТБ-Маркет» договору на організацію перевезення не передбачено внутрішнім договором комісії № 1209/7 та зовнішньоекономічним контрактом від 12.09.2014 № 2806-UN/BF.

Окрім того, за умовами поставки FСА Інкотермс-2010 , також не передбачено укладання договору перевезення іншим підприємством, ніж покупець.

Крім того, в суді апеляційної інстанції представник позивача надав пояснення, згідно з якими ТОВ «Будком-Форт» взагалі не оплачувало перевезення товару, що є прямим доказом не включення до складової вартості товару за Контрактом № 2806-UN/BF витрат на перевезення товару, як того вимагає митне законодавство.

Дослідження оскаржуваних рішень митного органу також дає можливим дійти висновку, що останні винесені у відповідності з вимогами чинного законодавства, з послідовним застосуванням методів визначення митної вартості та обґрунтовано.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, постанова ухвала з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будком-Форт» залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року в адміністративній справі № 804/5818/15- без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 19 січня 2016 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров