Справа № 805/4640/15-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2016-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2016 р. Справа № 805/4640/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Дмитрієва В.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання протиправною та скасування вимоги від 06.04.2015 № Ф-1 про сплату боргу в розмірі 18698,97 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання протиправною та скасування вимоги від 06.04.2015 № Ф-1 про сплату боргу в розмірі 18698,97 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що за результатами проведеної позапланової перевірки господарської діяльності позивача відповідачем складено акт, в якому зроблені висновки про наявність з боку позивача порушень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058, в результаті чого донараховано сума страхових внесків за період 2005-2008. У зв'язку з цим, відповідачем винесено вимогу № Ф-1 від 06.04.2015 про сплату боргу зі сплати страхових внесків в сумі 18 698,97 грн. Позивач не згоден з вимогою відповідача, вважає її такою, що суперечить вимогам законодавства, оскільки за змістом оскаржуваної вимоги визначено, що донарахування здійснено на підставі ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», при цьому, на час перевірки ст. 17, 19 цього Закону відповідно до яких встановлені порушення, виключені та не діють з 2010 року на підставі Закону № 2464-VI.

Крім того, позивач вважає, що застосуванню підлягав саме Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетам та державними цільовими фондами» до правовідносин щодо нарахування заборгованості зі сплати обов'язкових платежів підлягала застосуванню саме ст. 15 Закону № 2181 від 21.12.2000.

Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначив, що страхувальниками відповідно до п. 1 ст. 14 Закону № 1058 є фізичні особи-підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених в пунктах 1, 10, 15 ст. 11 цього Закону. Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058 страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки і в повному обсязі страхові внески. Управлінням було проведено перевірку щодо правильності нарахування та сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів, контроль за нарахуванням та сплатою яких покладено на Пенсійний фонд України. В ході перевірки встановлено, що позивачем у період з квітня 2005 року по вересень 2009 року не надавалась звітність до Пенсійного фонду України та не була заявлена сума виплат за найманих працівників, на яку нараховуються та з якої утримуються страхові внески, що призвело до донарахування фонду оплати праці в сумі 54 527 грн., та донарахуванню страхових внесків у сумі 18 698,97 грн. у тому числі за ставкою 32-32,3% у розмірі 17 859,53 грн., та за ставкою 0,5-2% у розмірі 839,44 грн. За результатами перевірки складено акт, за висновками якого винесено вимогу про сплату боргу від 06.04.2005 № Ф-1 у сумі 18 698,37 грн. стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Згідно Конституції України, нормативні акти застосовуються на час виникнення спірних правовідносин. Тому застосування статей 17 та 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є правомірним.

Представник відповідача також зазначив, що посилання позивача на застосування Указу Президента «Про спрощену систему оподаткування», Закон України «Про спрощену систему оподаткування» та на Закон України «Про систему оподаткування» до спірних правовідносин не може бути прийнято до уваги, оскільки ставки, механізм справляння та пільги щодо сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР від 26.06.1997. Стаття 1 цього Закону встановлює перелік осіб, що є, зокрема, суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності і т.д. Посилання на ст. 6 Указу Президента «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємства» не може бути взято до уваги, оскільки пільги щодо звільнення від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються тільки в сфері підприємницької діяльності, тобто збір (внески) не сплачуються з сум, які отримані в процесі господарської діяльності. З вказаних підстав просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та доводи заперечення, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець у встановленому порядку виконавчим комітетом Маріупольською міською радою Донецької області 01.11.2000, ідентифікаційний код НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про Державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_3 (а.с.33). Позивач є платником єдиного податку та знаходиться на спрощеній системі оподаткування, що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку серії НОМЕР_2 (а.с.34).

На підставі заяви платника від 31.03.2015 та відповідно до направлення від 03.04.2015 № 11/28 Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя проведено позапланову перевірку правильності нарахування та сплати страхових внесків за період з 01.01.2004 по 02.04.2015 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, перевірку правильності нарахування збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій за період з 01.01.2012 по 02.04.2015, перевірку достовірності формування та подання відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування у період з 01.01.2004 по 28.02.2015 (а.с.9).

За результатами проведеної позапланової перевірки Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя складено акт № 11/31 від 06.04.2015.

Відповідно до висновків акту № 11/31 від 06.04.2015, перевіркою пунктів 2.4, 2.5, 3, 4, 5.1.1, 5.1.2, 5.2 плану перевірки порушень не встановлено. Перевіркою пункту 1 встановлено недотримання платником вимог «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», щодо ведення бухгалтерських документів про нарахування, обчислення та сплату страхових внесків. Перевіркою пункту 2.1 правильності визначення суми виплат, на які нараховуються страхові внески за ставкою 31,8-33,2% встановлені порушення пунктів 4, 6 частини 2 статті 17, частини першої статті 19 Закону № 1058, в результаті чого донарахована сума виплат на які нараховуються страхові внески за ставкою 31,8-33,2% у розмірі 54 527,00 грн., у тому числі за періодами: донарахована сума за 2005 рік у розмірі 6 632 грн., донарахована сума за 2006 рік у розмірі 13125 грн., донарахована сума за 2007 рік у розмірі 16 740 грн., донарахована сума за 2008 рік у розмірі 18 030 грн. Перевіркою п.2.2 правильності визначення суми виплат, з яких утримуються страхові внески за ставкою 0,5-2% встановлені порушення пунктів 4, 6 частини 2 статті 17, частини 2 статті 19 Закону № 1058, в результаті чого донарахована сума виплат, з яких утримуються страхові внески за ставкою 0,5-2% у розмірі 54 527 грн., у тому числі за періодами: донарахована сума за 2005 рік у розмірі 6 632 грн., донарахована сума за 2006 рік у розмірі 13 125 грн., донарахована сума за 2007 рік у розмірі 16740 грн., донарахована сума за 2008 рік у розмірі 18030 грн. Перевіркою п.2.3 правильності нарахування та сплати страхових внесків встановлено порушення пунктів 4, 6 ч. 2 ст. 17, частин 1, 2 ст. 19 Закону № 1058, в результаті чого донараховано сума страхових внесків за ставкою 31,8-33,2% у розмірі 17 859,53 грн., донарахована сума страхових внесків за ставкою 0,5-2% в сумі 839,44 грн., у тому числі за періодами: донарахована сума страхових внесків за ставкою 32,3% за 2005 рік у розмірі 2142,14 грн., донарахована сума страхових внесків за ставкою 31,8% за 2006 рік у розмірі 4173,75 грн., донарахована сума страхових внесків за ставкою 33,2% за 2007 рік у розмірі 5557,68 грн., донарахована сума страхових внесків за ставкою 33,2% за 2008 рік у розмірі 5985,96 грн., донарахована сума страхових внесків за ставкою 2% за 2005 рік у розмірі 132,64 грн., донарахована сума страхових внесків за ставкою 2% за 2006 рік у розмірі 262,50 грн., донарахована сума страхових внесків за ставкою 0,5-2% за 2007 рік у розмірі 83,70 грн., донарахована сума страхових внесків за ставкою 2% за 2008 рік у розмірі 360,60 грн. Перевіркою п.5.1.3 достовірності формування та подання відомостей про застраховану особу встановлено порушення пунктів 4, 6 частини 2 ст. 17, частин 1, 2 ст. 19 Закону № 1058 та підпункту 1 п. 1.3 Порядку №7-6 (а.с.10-25).

06.04.2015 Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Маріуполя винесено вимогу про сплату боргу зі сплати страхових внесків № Ф-1. Відповідно до якої, Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Маріуполя вимагає від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплатити недоїмку зі страхових внесків у розмірі 18 698,97 грн. (а.с.104).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подавалися до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області заперечення на акт №11/31 від 06.04.2015, скарги на вимогу про сплату недоїмки до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та до Пенсійного фонду України (а.с.37, 38-39, 40-42).

12.05.2015 Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Маріуполя Донецької області надано відповідь № 13327/08 на заперечення на акт №11/31 від 06.04.2015, відповідно до якою, за результатами розгляду заперечення позивача управління вважає висновки акту перевірки правомірними (а.с.59-60).

04.06.2015 Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Маріуполя Донецької області винесено рішення № 15806/03 про результати розгляду заяви про узгодження вимог №Ф-1 від 06.04.2015. Відповідно до якої, заяву фізичної особи-підприємця залишено без задоволення, а вимогу № Ф-1 від 06.04.2015 залишено без змін (а.с.64).

14.07.2015 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянувши скаргу позивача в межах процедури узгодження вимоги про сплату недоїмки від 06.04.2015 № Ф-1 прийняло рішення про результати розгляду скарги № 5395/10. Згідно з якою, скаргу залишено без задоволення, а вимогу про сплату недоїмки від 06.04.2015 № Ф-1 на суму 18698,97 грн. та рішення УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя про результати розгляду заяви про узгодження вимоги від 04.06.2015 № 15806/03 залишено без змін (а.с.61-62).

08.09.2015 Пенсійним фондом України прийнято рішення № 40884/07-10 про повернення скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в межах процедури узгодження вимоги від 06.04.2015 № Ф-1 (а.с.63).

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області є суб'єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього статтею 12 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України.

Пунктом 7 вказаного Положення передбачено, що Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Правовідносини, з приводу яких виник спір регулюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Пунктом 1 ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхувальниками є фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15статті 11 цього Закону.

Пунктом 6 частини 2 статті 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин) визначено, що страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно з ч. 1 ст. 19 цього Закону страхові внески до солідарної системи нараховуються, зокрема, для роботодавця - на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці» (108/95-ВР), виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Частиною 6 статті 20 вказаного Закону передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Частиною 2 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону, яка діяла на момент спірних правовідносин) передбачено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно із ч. 3 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Порядок формування вимоги визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1.

Згідно з пп. 8.2 п. 8 вказаної Інструкції органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки у випадку, зокрема, якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі за текстом - Закон № 2464-VI), яким визначені правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Абзацом 6 пункту 7 Прикінцевих положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Суд зазначає, що під час перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків за період з 01.01.2004 по 02.04.2015, правильності нарахування збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій за період з 01.01.2012 по 02.04.2015, достовірності формування та подання відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 01.01.2004 по 28.02.2015 Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя встановлено, що позивачем не була заявлена сума виплат за найманих працівників, на яку нараховуються та з якої утримуються страхові внески за період з квітня 2005 року по вересень 2009 року. Зазначені обставини документально не спростовуються.

Також на підтвердження того, що у позивача у зазначений період працювали наймані працівники свідчить акт звірки між Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя та Жовтневою об'єднаною державною податковою інспекцією м.Маріуполя щодо фонду оплати праці найманих працівників, сум отриманого чистого доходу, та сум сплати фіксованого та єдиного податку по СПД-фізичній особі ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) від 22.01.2014 (а.с.103).

Крім того, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.11.2015 судом було витребувано з Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області засвідчені належним чином копії форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ), які подавались ОСОБА_1 до податкового органу за період з 2005 року по 2009 рік включно.

Однак зазначені докази до суду не надані.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя правомірно застосовані повноваження, які були передбачені положення ч. 3 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки недоїмка зі сплати страхових внесків виникла до 01 січня 2011 року.

Посилання Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя у спірній вимозі на відповідне положення статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яке втратило чинність у зв'язку із набранням чинності 01 січня 2011 року Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», суд вважає формальним порушенням яке не може бути підставою для її скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач в даному випадку діяв на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з огляду на що, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання протиправною та скасування вимоги від 06.04.2015 № Ф-1 про сплату боргу в розмірі 18698,97 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-15, 17-18, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання протиправною та скасування вимоги від 06.04.2015 № Ф-1 про сплату боргу в розмірі 18698,97 грн. - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Дмитрієв В.С.