Справа № 520/3121/15-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 січня 2016 року м. Київ К/800/53214/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Сорока М.О., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду міста Одеси від 2 вересня 2015 року і ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси щодо утримання певних зборів з її пенсії (військовий збір і податок на доходи фізичних осіб);

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії без відрахування цих зборів;

- зобов'язати відповідача утриматись від вчинення цих дій в майбутньому;

- стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у розмірі 140,71 грн., які вже відраховано у лютому 2015 року.

Постановою Київського районного суду міста Одеси від 2 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень пункту п'ятого частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси та отримує пенсію за віком.

20.02.2015 позивач звернулася до відповідача із заявою про надання їй довідки про розмір пенсії за віком при повному стажі, яку нею отримано у лютому 2015 року.

На виконання заяви позивача управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси позивачу надано довідку № 1275, відповідно до якої у лютому 2015 року їй нараховано пенсію за віком при повному стажі у розмірі 4506,82 грн., при цьому проведено такі відрахування (утримання) від загального розміру пенсії - податок на доходи фізичних осіб, що становить 15% (127,92 грн.) та військовий збір, що становить 1,5% (12,79 грн.).

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відрахування податку та військового збору, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 164.2.19 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку на доходи фізичних осіб включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Відповідно до пункту 167.1. статті 167 ПК України ставка податку на доходи фізичних осіб становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року.

Пунктом 168.1.1 ПК України встановлено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 16-1. підрозділу 10 перехідного розділу ХХ перехідних положень ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Таким чином, вчиняючи дії щодо відрахування податку та військового збору з пенсії позивача відповідач діяв як податковий агент, яким нараховано відповідні суми доходу (пенсії) та у строгій відповідності до вищевказаних вимог податкового законодавства.

Враховуючи, що вказані норми закону неконституційним не визнавались та є чинними станом на момент вчинення оскаржуваних дій, суди попередніх інстанції прийшли до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновку судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом п'ятим частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Київського районного суду міста Одеси від 2 вересня 2015 року і ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Сорока