Справа № 806/5206/15
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року Житомир справа № 806/5206/15

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шимоновича Р.М., суддів: Токаревої М.С., Чернової Г.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просить:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи з 08.02.2014 внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення щодо призначення йому, як інваліду 2 групи, одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

В обґрунтування позову посилається на те, що 23.03.2015 йому встановлена 2 група інвалідності внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби. Відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Постанови Кабінету Міністрів № 975 від 25.12.2013 "Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги", яка набрала чинності з 01.01.2014, він має право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. 10.07.2015 ОСОБА_1 звернувся до Житомирського обласного військового комісаріату, в якій просив виплатити належну йому одноразову грошову допомогу, проте листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/3/6/2843 від 21.10.2015 у виплаті відмовлено. Вважає таку відмову протиправною, оскільки відповідно до статті 16 Закону та частини 2 пункту 3 Порядку № 975, одноразова допомога у разі інвалідності - гарантована державою виплата, право на яку виникає у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, з дати, яка зазначена в довідці МСЕК. За таких обставин, вважає, що необхідно зобов`язати відповідача прийняти рішення щодо призначення йому належної за Законом одноразової грошової допомоги.

Позивач в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить позов задовольнити, справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 29-30). Також, подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув.

Враховуючи, що прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду належним чином, потреба заслуховувати свідків чи експертів відсутня, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

10.07.2015 ОСОБА_1 подав заяву до Житомирського ОМВК про виплату йому одноразової грошової допомоги в зв`язку із встановленням з 18.03.2015 другої групи інвалідності внаслідок поранення (контузії), захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.19).

Листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/3/6/2843 від 21.10.2015, Житомирський обласний військовий комісаріат повідомлено про те, що після розгляду документів ОСОБА_1 щодо виплати допомоги відповідно до Постанови КМУ від 25.12.2013 № 975, підстав для подання пропозицій Міністру оборони України щодо призначення одноразової допомоги немає. Зміни до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (на виконання якого було прийнято постанову КМУ від 25.12.2013 № 975), набрали чинності 01.01.2014, отже дія цих актів поширюється тільки на військовослужбовців та звільнених, які отримали первинно інвалідність та звільнені після цієї дати, тому права на отримання ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги немає (а.с. 20).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступних мотивів.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Як видно із витягу протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії № 1261 від 26.06.2012 (а.с.15), ОСОБА_2 має поранення, контузію і захворювання, пов`язані із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

В зв`язку із зазначеним, позивачу встановлено 3 групу інвалідності з 07.09.2012 (а.с.16), та повторним оглядом - 2 групу інвалідності з 18.03.2015 (а.с.17), що підтверджується довідкою до акта МСЕК від 23.03.2015 (а.с.16).

Підпунктом 4 пункту 2 статті 16 Закону передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується, в тому числі, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

При цьому, розмір одноразової грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи становить суму 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб (пункт "б" частини 1 ст. 16-2 Закону).

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Постанова № 975), яка набрала чинності 24.01.2014.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 1 пункту 6 Постанови № 975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми (п.8 Постанови).

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 , в зв`язку із встановленням йому вперше з 10.09.2012 інвалідності 3 групи, одноразову грошову допомогу не отримував.

Таким чином, днем виникнення права позивача на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб, є 18.03.2015, оскільки ця дата зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії як час, з якого ОСОБА_1 при повторному огляді встановлена 2 група інвалідності.

Суд зазначає, що дія постанови № 975 безумовно поширюється на позивача, оскільки вона набрала чинності з 24.01.2014, а інвалідність 2 групи була встановлена 23.03.2015 під час повторного огляду. При цьому, необґрунтованим є висновок відповідача в листі № 248/3/6/2843 про те, що дія даної постанови поширюється тільки на осіб, які отримали первинно інвалідність після 01.01.2014, оскільки даний нормативний акт таких обмежень не містить.

Враховуючи вказане, позивач отримав право на призначення та отримання вказаної допомоги з 18.03.2015 відповідно до Постанови КМ України від 25.12.2013 № 975.

Що стосується посилання відповідача у листі № 248/3/6/2843 на те, що саме Міністерство оборони України як розпорядник бюджетних коштів має приймати рішення про виплату або відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, а лист Департаменту фінансів України не є таким рішенням, відтак порушення прав позивача зі сторони Міністерства не відбулось, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4.8 Наказу № 530 від 14.08.2014 "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей" (далі - Наказ №530), висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.

Згідно пункту 13 Постанови № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

При цьому за змістом абзацу 7 пункту 4.7 Наказу № 530, керівником уповноваженого органу, який подає висновок до Департаменту фінансів Міністерства оборони України стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності особі, звільненій з військової служби (зборів, резерву) є обласний військовий комісар за місцем проживання такої особи. Вказане також випливає із додатку 13 до цього Наказу.

В свою чергу, Департамент фінансів Міністерства оборони України згідно Наказу Міністерства оборони України № 33 від 21.01.2013 є структурним підрозділом апарату Міністерства оборони України, діяльність якого спрямовує та контролює безпосередньо Міністр оборони України. Таким чином, виконавчим органом, через який Міністр здійснює свої повноваження як розпорядника бюджетних коштів є саме Департамент фінансів Міністерства оборони України.

Це також підтверджується Наказом Міністерства оборони України "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2015 рік" від 12.02.2015 N 60 (діє до видання наказу Міністерства оборони України "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2016 рік"), відповідно до якого, на Департамент фінансів Міністерства оборони України покладено функції складання фінансової та бюджетної звітності та інші питання, пов`язані із розпорядженням бюджетними коштами.

Враховуючи вказане, Департамент фінансів Міністерства оборони України є тим органом, який у місячний строк приймає рішення про виплату одноразової допомоги або у разі відмови - письмове повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. У розглядуваній справі таким письмовим повідомленням є лист № 248/3/6/2843 від 21.10.2015.

Даний висновок повністю узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 04.04.2013 по справі N К/9991/46195/11, а саме: "рішення про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з інвалідністю військовослужбовців, приймає вищий орган у відповідності, а саме Департамент фінансів Міністерства оборони України".

Суд також зазначає, що процедури, якою б було передбачено порядок розгляду документів та прийняття рішення на предмет виплати одноразової грошової допомоги іншим органом, аніж Департамент фінансів, чинні нормативно-правові акти не містять.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача у письмових запереченнях на те, що документи, подані позивачем не містили доказів того, що травма, отримана ним не внаслідок вчинення злочину чи адміністративного правопорушення, не вчинена у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, оскільки у листі № 248/3/6/2843 від 21.10.2015 не вказано про відсутність таких документів.

Таким чином, ОСОБА_1 набув право на отримання одноразової грошової допомоги з 18.03.2015, відтак дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні йому грошової допомоги є протиправними.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення щодо призначення позивачеві, як інваліду 2 групи, одноразової грошової допомоги, з огляду на наступне.

Аналіз положень Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Постанови № 975 та Наказу № 530 дає підстави стверджувати, що призначення одноразової грошової допомоги є дискреційним повноваженням Міністерства оборони України.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Виходячи з вищевикладеного, задоволення позовних вимог в цій частині є формою втручання в дискреційні повноваження державного органу.

Разом з тим, з метою захисту порушених прав позивача, суд, відповідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає можливим вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 , відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. N 975.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано доказів правомірності своїх дій та прийнятого рішення щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги позивачеві, з огляду на що, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку зі встановленням йому 2 групи інвалідності з 18.03.2014 внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 , відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. N 975.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Р.М.Шимонович

Судді М.С. Токарева,

Г.В. Чернова