Справа № 308/12374/14-а
Суддя: Сарай А. І.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2016 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Шкіря І.І.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

прокурора Медуниця Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити дії.

Представник відповідача в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження у даній справі, на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 157 КАС України, у частині позовних вимог: визнати, що позивач ОСОБА_1, як громадянка України, член фермерського господарства «Райський куточок», має право на безоплатну передачу у власність земельної ділянки в розмірі 0.8 га сільськогосподарського призначення, яка розташована в с. Сторожниця Ужгородського району по вул. Шевченка, 286 та перебуває в користуванні позивача на підставі договору оренди земельної ділянки, в порядку, визначеному ст.ст. 120, 121 Земельного кодексу України, ст.ст. 7, 13 Закону України «Про фермерське господарство»; зобовязати Сторожницьку сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про передачу їй у власність як громадянці України, члену фермерського господарства «Райський куточок», земельну ділянку в розмірі 0.8 га, яка розташована в с. Сторожниця Ужгородського району по вул. Шевченка, 286 в порядку, визначеному ст.ст. 120, 121 Земельного кодексу України, ст.ст. 7, 13 Закону України «Про фермерське господарство». Клопотання обґрунтовує тим, що вказані позовні вимоги ОСОБА_1 були заявлені нею у позовній заяві від 19.02.2013 р., поданою за вхідним № 6903 від 17.02.2013 р. до Ужгородського міськрайонного суду, та у відкритті провадження за ними було відмовлено згідно ухвали судді Ужгородського міськрайонного суду від 26.02.2013 р. в справі № 308/2966/13-а, яка набрала законної сили, з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, так як заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Позивачка та її представник проти задоволення клопотання заперечили.

Прокурор підтримав заявлене клопотання про закриття провадження у даній справі.

Заслухавши пояснення сторін та думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 26.02.2013 р. у справі за № 308/2966/13-а відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання незаконним рішення сесії Сторожницької сільської ради Ужгородського району від 26.01.2012 року № 05 та його скасування.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали суду у відкритті провадження в адмінстравтиній справі відмовлено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України, тобто заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Зі змісту копії позовної заяви по вказаній справі вбачається, що предметом позову було: визнати протиправним та скасувати рішення десятої сесії шостого скликання Сторожницької сільської ради Ужгородського району від 26.01.2012 р. № 05; визнати, що позивач ОСОБА_1, як член фермерського господарства «Райський куточок», має право на безоплатну передачу у власність земельної ділянки в розмірі 0.8 га сільськогосподарського призначення, яка розташована в с. Сторожниця Ужгородського району по вул. Шевченка, 286 та перебуває в користуванні позивача на підставі договору оренди земельної ділянки, в порядку, визначеному ст.ст. 120, 121 Земельного кодексу України, ст.ст. 7, 13 Закону України «Про фермерське господарство»; зобовязати Сторожницьку сільську раду розглянути заяву ОСОБА_1 про передачу їй у власність як члену фермерського господарства «Райський куточок», земельну ділянку в розмірі 0.8 га, яка розташована в с. Сторожниця Ужгородського району по вул. Шевченка, 286 в порядку, визначеному ст.ст. 120, 121 Земельного кодексу України, ст.ст. 7, 13 Закону України «Про фермерське господарство».

Предметом позову в даній справі є: визнати незаконними та такими, що порушили інтереси позивача дії субєкта владних повноважень сільського голови Сторожницької сільської ради Ужгородського району ОСОБА_4 щодо дотримання порядку підготовки та розгляду на сесії сільської ради заяви ОСОБА_1 від 01.04.2014 р.; визнати незаконними та скасувати рішення двадцять девятої сесії шостого скликання Сторожницької сільської ради Ужгородського району від 31.07.2014 р. № 05 в частині відмови ОСОБА_1 в безоплатній передачі у власність земельної ділянки в розмірі 0.8 га сільськогосподарського призначення, яка розташована в с. Сторожниця Ужгородського району по вул. Шевченка, 286; визнати, що позивач ОСОБА_1, як громадянка України, член фермерського господарства «Райський куточок», має право на безоплатну передачу у власність земельної ділянки в розмірі 0.8 га сільськогосподарського призначення, яка розташована в с. Сторожниця Ужгородського району по вул. Шевченка, 286 та перебуває в користуванні позивача на підставі договору оренди земельної ділянки, в порядку, визначеному ст.ст. 120, 121 Земельного кодексу України, ст.ст. 7, 13 Закону України «Про фермерське господарство»; зобовязати Сторожницьку сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про передачу їй у власність як громадянці України, члену фермерського господарства «Райський куточок», земельну ділянку в розмірі 0.80 га, яка розташована в с. Сторожниця Ужгородського району по вул. Шевченка, 286 в порядку, визначеному ст.ст. 120, 121 Земельного кодексу України, ст.ст. 7, 13 Закону України «Про фермерське господарство».

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Таким чином, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами, суд закриває провадження у справі, оскільки справу вже вирішено судом. Ця підстава може застосовуватися, якщо набрало законної сили судове рішення у тотожній адміністративній справі, тобто: спір у такій справі виник між тими самими сторонами; спір у справі стосується одного й того самого предмета; позов у справі заявлений з тих самих підстав.

Спір у зазначеній вище справі за № 308/2966/13-а та у даній справі не стосується одного й того самого предмета та позови у справах заявлені не з тих самих підстав, тобто прийнято рішення не у тотожній адміністративній справі.

Водночас, суд вважає, що даний спір не повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Суд зауважує, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року N 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Позивачка в позовній заяві просить скасувати рішення 29-ї сесії 6-го скликання Сторожницької сільської ради від 31.07.2014 р. № 05 в частині відмови ОСОБА_1 передати безоплатно у власність земельну ділянку площею 0.8 га, розташовану в межах с. Сторожниця по вул. Шевченка, 28 Б, у звязку з тим, між ПП ОСОБА_1 та сільською радою укладено договір оренди даної земельної ділянки від 12.05.2008 р. терміном на 49 років.

Позивач оскаржує рішення сільської ради, яке є правовим актом індивідуальної дії, так як породжує права та обовязки тільки тих субєктів, яким воно адресовано.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський Суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що позов, предметом якого є безоплатна передача земельної ділянки у приватну власність, не може бути розглянуто за правилами КАС України, оскільки спірні правовідносини виникли в період перебування земельної ділянки у користуванні позивачки (оренді). Договір укладено на 49 років, відтак питання землі вирішується після рішення надати в оренду та за наявності договору.

Згідно позиції Верховного суду України, викладеної в постанові від 11 листопада 2014 року у справі № 21-493а14, у разі прийняття субєктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне, а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі й обовязок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Вищевикладена правова позиція суду відповідає судовій практиці Верховного Суду України (постанова від 24 лютого 2015 року), яка з урахуванням вимог ст. 244-2 КАС України є обовязковою для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен розяснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Відтак, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі у звязку з неналежністю розгляду справи в порядку адміністративного судочинства на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, оскільки дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 165 КАС України суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити дії закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її ухвалення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча Сарай А.І.