Справа № 279/10828/15-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шульга О.М.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"18" січня 2016 р. Справа № 279/10828/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "15" жовтня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області про визнання дій неправомірними, скасування боргу та повернення безпідставно стягнутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області, в якому просив визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області припинити відрахування з пенсійних виплат кошти в сумі 4352,98 грн. за період з 01.01.2009 по 30.09.2014 та зобов'язати відповідача повернути кошти, які були безпідставно відраховані на підставі рішення №440 від 03.12.2014.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15.10.2015 у позові ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області про визнання дій неправомірними, скасування боргу та повернення безпідставно стягнутих коштів відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Позивач та відповідач не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в засідання суду не направили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Колегія суддів враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 03.01.2004 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області, з 18.02.2004 йому призначена пенсія на підставі ч.1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ". При призначенні пенсії позивач був попереджений про необхідність повідомляти органи Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати: про вступ на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сім'ї та інші обставини.

Оскільки, розмір пенсії зменшився, позивач звернувся до Пенсійного фонду з заявою про роз'яснення причин такого зменшення.

Листом №1965/02 від 06.01.2015. позивача повідомлено, що відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичний осіб та фізичних осіб-підприємців зареєстровані фізичною особою-підприємцем з 13.10.2008 по теперішній час, тому по 31.12.2014 позивачу виплачувались надбавки, як непрацюючій особі, в результаті чого виникла переплата пенсії в сумі 4352,98 грн. (01.12.2011 по 31.12.2014). У зв'язку з цим Управлінням Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області прийнято рішення від 03.12.2014 №440 про утримання переплати пенсії по 20% до повного погашення.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач, будучи зареєстрованим фізичною особою-підприємцем, тобто не маючи статусу непрацюючого пенсіонера безпідставно отримував доплату як непрацюючий пенсіонер, тому відповідач у відповідності до вимог законодавства правомірно прийняв рішення про утримання переплати з пенсії відповідача.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком виходячи з такого.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, який встановлений на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Згідно зі ст.102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти органи пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Статтею 43 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» визначено, що дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця є датою державної реєстрації фізичної особи-підприємця.

Відповідно до ст.46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться у разі прийняття фізичною особою-підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності та інше.

Згідно зі ст.47 цього ж Закону для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення фізичної особи-підприємця щодо припинення нею підприємницької діяльності така фізична особа-підприємець або уповноважена нею особа має подати державному реєстраторові (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) заяву про припинення підприємницької діяльності.

Згідно з вимогами ст.51 вказаного Закону, державний реєстратор у день державної реєстрації припинення фізичної особи-підприємця у порядку, визначеному ст.ст.47-50 Закону, зобов'язаний надіслати відповідним органам статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України повідомлення про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем та відомості реєстраційної картки про проведення державної реєстрації припинення фізичної особи-підприємця.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Частиною третьою статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» установлено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що особа, зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, не може бути визнана безробітною та такою, що припинила підприємницьку діяльність.

Аналогічно вказані норми права було застосовано Верховним Судом України в постанові від 07.10.2014 у справі №21-408а14.

Відповідно до ст.244-2 КАС України - рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України

Таким чином, відповідачем правомірно, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, прийнято рішення про утримання з позивача переплати пенсії до повного погашення боргу та вчинено дії по відрахуванню з пенсійних виплат коштів в сумі 4352,98 грн.

Згідно із ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Суд першої інстанції при складанні постанови у повному обсязі помилково зазначив, що судове рішення прийнято у 2014 році.

Ця описка може бути виправлена судом першої інстанції відповідно до приписів ст.169 КАС України.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "15" жовтня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області вул.Грушевського, 16/1,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11501

4-третій особі: - ,