Справа № 623/5367/15-а
Суддя: Бєссонова Т. Д.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/5367/15-а
Номер провадження 2-а/623/5/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря Ноль С.В.

судового розпорядника Максименко Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізюмі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень про закінчення виконавчого провадження № 44931729 від 07 грудня 2015 року

в с т а н о в и в :

23 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень про закінчення виконавчого провадження № 44931729 від 07 грудня 2015 року.

Посилається на те, що постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.02.2013 у справі № 2016/4865/2012, провадження № 2-а/623/12/2013 за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, визнано неправомірними дії Головного управління ПФУ в Харківській області щодо відмови в перерахунку додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, згідно ст.50 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплатити додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 03.02.2009 року по 30.09.2009 року у відповідності до 50 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За виконавчим листом, виданим 03.09.2014 року, постановою відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 01.10.2014 року відкрито виконавче провадження № 44931729.Про хід виконавчого провадження його не повідомляли.

19 грудня 2015 року з листа органу ДВС від 11.12.2015 року № 44931729/73/07.01/В-1 він дізнався, що 07.12.2015 року держаним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

На даний час рішення суду не виконано, боржник здійснив лише перерахунок пенсії, а виплати не здійснив, посилаючись на відсутність коштів. Державним виконавцем не здійснено передбачених законодавством заходів щодо виконання судового рішення та безпідставно прийняте незаконне рішення про закінчення виконавчого провадження.

Просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень про закінчення виконавчого провадження № 44931729 від 07 грудня 2015 року, зобов'язати відповідача здійснити заходи та провести примусове виконання судового рішення за виконавчим провадженням № 44931729 .

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник Головного територіального управління юстиції у Харківській області відділу примусового виконання рішень Іваницька А.О. в судове засідання не з»явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить в задоволенні позову відмовити, оскільки підстави для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження відсутні, державним виконавцем у своїй діяльності з виконання судового рішення не допущено порушення прав та законних інтересів ОСОБА_2

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Орлова О.Г. в судове засідання не з»явилась надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги ОСОБА_2 підтримала , вважала що постанова про закінчення виконавчого провадження прийняти передчасно.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав:

Відповідно до частини першої статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною четвертою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем 01.10.2014 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44931729 з примусового виконання виконавчого листа по справі №2016/4865/2012, виданого 03.09.2014 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області, про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплатити додаткову пенсію ОСОБА_2, з 03 лютого 2009 по 30 вересня 2009 року у відповідності зі ст. 50 Закону України "Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У постанові державним виконавцем вказано про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови, а саме : до 07.10.2014 року.

Згідно з частинами першою та другою статті 75 Закону № 606-ХІV після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 89 Закону № 606-ХІV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладання штрафу на боржника - фізичну особу - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян: на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

15.12.2014 року державним виконавцем направлено вимогу до ГУПФУ про стан виконання судового рі шення.

З відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 22.12.2014 за № 17409-14/20 вбачається, що боржником здійснено перерахунок ОСОБА_2 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.І ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 03.02.2009 року по 30.09.2009 року в сумі 1579,37 грн., та буде проведено виплату за наявності бюджетного фінансування в сумі 1579 грн. 37 коп.

В ході примусового виконання рішення по справі №2016/4865/2012, на підставі ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України державний виконавець 21.01.2015 року звернувся до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з поданням про зміну способу і порядку виконання рішення.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12 лютого 2015 року в задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Харківській області про заміну способу та порядку виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області відмовлено.

16.06.2015 державним виконавцем за невиконання у встановлений державним виконавцем строк виконавчого листа, була винесена постанова про накладення на боржника штрафу у розмірі 680,00 грн.

17.07.2015 року державним виконавцем винесено постанову про накладання на боржника штрафу у подвійному розмірі.

07.12.2015 року, керуючись п.11 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

В постанові зазначено: для розгляду питання про притягнення посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до кримінальної відповідальності за невиконання рішення Ленінського районного суду м. Харкова у справі №2016/4865/2012, виданого 03.09.2014 року відповідно до закону 07.12.2015 року за вйх, №44931729/73/07.01/В-1 до Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області направлено подання (повідомлення) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності.(а.с.5зворот -6)

Тоді, як рішення у справі №2016/4865/2012 ухвалене Ізюмським міськрайонним судом Харківської області

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління ПФУ від 30 квітня 2002 року № 8-2 (далі - Положення), управління ПФУ у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - Управління) є органами ПФУ, підпорядкованими відповідно головним управлінням ПФУ в Автономній Республіки Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів ПФУ.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2.1 та підпункту 2 пункту 2.2 Положення основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

Невиконання судового рішення управління ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладання штрафу у такому випадку жодних чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 24 березня 2015 року (справа № 21-66а15).

Державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом (стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження»). Водночас, відповідно до пункту 2 частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Тому, з огляду на зазначені законодавчі приписи виконавці мають право повертати виконавчі документи щодо виконання рішень адміністративних судів про стягнення з пенсійних органів та суб'єктів владних повноважень відповідних виплат пенсії, соціальної допомоги тощо у разі здійснення державним виконавцем усіх можливих дій, спрямованих на виконання рішення.

Також слід мати на увазі, що відповідно до пункту 11 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню в разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), яким видано виконавчий документ, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 76 Закону України «Про виконавче провадження». Частиною третьою статті 76 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що в разі, якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець застосовує до боржника санкції та інші заходи, передбачені статтею 87 Закону України «Про виконавче провадження» (за невиконання боржником без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення), після чого виконавчий документ постановою державного виконавця, затвердженою начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, повертається до суду чи іншого органу, що видав виконавчий документ.

Статтею 38 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені наслідки закінчення виконавчого провадження. У разі закінчення виконавчого провадження скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Закінчене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачене цим Законом. Відтак, позивач позбавлений права повторно пред'явити виконавчий лист до виконання.

З огляду на вищенаведене, закінчення виконавчого провадження є фактично відмовою у виконанні судового рішення.

Згідно з положеннями ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно роз'яснень п.20 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного у документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у рішеннях від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» та від 07 травня 2002 року у справі «Бурдов проти Росії», державний орган не може посилатися на відсутність коштів щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. Відсутність грошових коштів не є для влади (держави) виправданням для невиконання рішення суду.

Відповідно до п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 13 липня 2006 року по справі «Васильєв проти України» виконання рішення щодо боржника залишається обов'язком держави.

З огляду на вищенаведене, держава повинна виконувати взяті на себе зобов'язання та не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 щодо зобов'язання відповідача здійснити заходи та провести примусове виконання судового рішення за виконавчим провадженням № 44931729 то воно задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 69,71,72,159-163, 181 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень про закінчення виконавчого провадження № 44931729 від 07 грудня 2015 року.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя -