Справа № 810/5147/15
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/5147/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року 810/5147/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УСПОТ ЛТД" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "УСПОТ ЛТД"(далі - позивач) з позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України(далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач, в обгрунтовання своїх позовних вимог, зазначає, що відповідачем по справі протиправно, в супереч нормам чинного законодавства України, не внесено зміни до митної декларації №100270002/2014/306733 від 13.10.2014(далі - митна декларація) на підставі поданих позивачем заяв про виявлення технічних помилок в митній декларації при митному оформленні, разом з тим, вважає, що відповідачем протиправно не розглянуто його заяву вих. №343 від 28 серпня 2015 року щодо повернення надмірно сплачених коштів при здійсненні розмитнення товару по митній декларації, тому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Київської міської митниці ДФС України щодо не внесення змін до граф 12, 22, 44, 45, 46, 47 та В митної декларації №100270002/2014/306733 від 13.10.2014р. на підставі поданих ТОВ «УСПОТ ЛТД» заяв;

- зобов’язати Київську міську митницю ДФС України оформити аркуш коригування митної декларації №100270002/2014/306733 від 13.10.2014р. відповідно до поданої ТОВ «УСПОТ ЛТД» заяви від 28 серпня 2015 року №8;

- визнати протиправною бездіяльність Київської міської митниці ДФС України щодо відсутності розгляду заяви ТОВ «УСПОТ ЛТД» та вчинення дій щодо повернення надмірно сплачених коштів при здійсненні розмитнення товару по митній декларації №100270002/2014/306733 від 13.10.2014р. на рахунок Київської міської митниці ДФС, відкритий для ТОВ «УСПОТ ЛТД», у сумі 265 419 гри. 52 кой.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вважає, що під час здійснення митного оформлення, декларант самостійно розрахував та сплатив митні платежі в сумі, що потребувала сплаті, а отже, - кошти за митною декларацією не є надмірно сплаченими, а є такими, що сплачені позивачем самостійно у розмірі визначеному в митній декларації, а також із визначення коду валюти. Також, на думку відповідача, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з даним позовом, тому в сукупності викладених ним обставин вважає позовні вимоги необгрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про місце, дату та час його проведення, не з'явились. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу в письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, також немає інших перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, зазначених у статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, тому суд вирішив розгляд справи проводити в порядку письмового провадження на основі наявних у матеріалах справи доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між позивачем та польською компанією FSB Piekamia Strzegom Sp. z о.о. (ФСБ Пекарня Стрегом) (далі - ФСБ) укладено Контракт №14/01/14 від 02.09.2014 (далі - Контракт). Предметом Контракту є продаж на умовах поставки FCA-Strzegom товару, найменування, кількість та ціна якого передбачається додатками до Контракту.

Додатком №1 від 09.10.2014, що є специфікацією до Контракту, передбачалась продаж позивачу товару: хлібець із борошна Tortilla 25 см McD Tortilla 10 UKR, в кількості 2340 ящиків, ціною 6,5664 Євро за ящик, загальною вартістю 15 365,40 Євро.

Відповідно до пункту 3.2. Контракту кожна поставка повинна супроводжуватись такими документами: інвойсом, пакувальним листком, додатком до Контракту, сертифікатом походження, сертифікатом якості з копією перекладу на українську мову, експортною декларацією. Умовами п.3.3 Контракту передбачено, що в CMR, TIR, експортній декларації, інвойсі, сертифікаті походження повинно співпадати вага брутто, кількість, найменування товару, фасування і ціна товару.

Пунктом 4.4. Контракту передбачено валюту платежів - ЄВРО.

Товару поставку за Контрактом було здійснено 9 жовтня 2014 року за такими документами:

- додаток №1 (специфікація) від 09.10.2014 на загальну вартість 15 365,4 Євро;

- CMR від 09.10.2014р. з відміткою про перетин Ягодинської митниці 10.10.2014;

- інвойсом №197007415 від 09.10.2014 з відміткою митниці про перетин митного кордону в пункті пропуску Ягодинської митниці 10.10.2014;

- експортною декларацією №14PL454010E0130583 від 09.10.2014;

- сертифікатом походження та якості товару, іншими документами.

По прибутті товару в Київську міську митницю уповноваженою особою для проведення митних процедур та випуску товару в вільний оббіг було подано митну декларацію в режимі електронного декларування.

13 жовтня 2014 року відповідачем проведено всі необхідні митні процедури, прийнято пакет документів та надано дозвіл на випуск товарів в вільний оббіг на території України.

Під час формування митної декларації позивач в графі 22 вказав валюту вартості товару та платежів ЄВРО, але цифровий показник прийняв з інвойсу за польськими злотами - 64 292,97 PLN.

Така технічна помилка не була виявлена відповідачем, внаслідок чого митна вартість товару була завищена та позивачем було надмірно сплачено мито та податок на додану вартість.

Враховуючи той факт, що декларування товарів за Контрактом та інвойсом від 09.10.2014, що надійшли від ФСБ на адрес позивача, було завершено, декларантом 05.11.2014 подано заяву №5 про внесення змін до декларації.

На подану заяву відповідач надіслав відповідь від 05.12.2014 за вих.№105/6/26-70-25-04, у якій зазначив, що «...згідно пункту 37 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21.05.2012 №450, після завершення митного оформлення зміни до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа можуть вноситись шляхом заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування. Аркуш коригування заповнюється та оформляється митним органом у разі необхідності відображення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей про товари, що стали відомі після закінчення митного оформлення товарів, не пов’язаних з перерахуванням сум митних платежів за митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа».

В подальшому позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про внесення змін до митної декларації, однак повторно отримував аналогічні відповіді як у листі від 05.12.2014 за вих.№105/6/26-70-25-04.

Позивач в черговий раз звернувся до відповідача з листом від 28.08.2015 за вих. №343, в якому просив вчинити наступні дії:

- внести зміни до митної декларації шляхом складення аркуша коригування;

- повернути надмірно сплачені кошти в сумі 259 537,08 грн. на рахунок позивача, відкритий у відповідача, в якості передоплати за майбутні митні платежі.

Відповідно до першої вимоги позивач надав відповідачу заяву від 28.08.2015 №8 про внесення змін до граф митної декларації 12, 22, 45, 46, 47, В та 44.Відповідно до другої вимоги позивач надав відповідачу заяву від 28.08.2015 за №342, з якою подав уточнюючий розрахунок необхідних до сплати податків при розмитненні товару за ВМД №100270002/2014/306733 від 13.10.2014 За розрахунком сума надмірно сплачених коштів склала 265 419,52 грн., яку позивач просив повернути на рахунок Київської міської митниці, відкритий для позивача.

9 жовтня 2015 року від відповідача на адресу позивача надійшла відповідь №5845/10/26-70-25-01-03 від 29.09.2015, якою у внесенні змін до граф 12, 22, 44, 45, 46, 47, В митної декларації та поверненні коштів з Державного бюджету України відмовлено.

У зв'язку із зазначеним позивач звернувся з до суду з позовом, що стало предметом розгляду даної адміністративної справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 255 Митного кодексу України митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред’явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред’явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Митна декларація - це заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури (пункт 20 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках (стаття 257 Митного кодексу України).

Відповідно до частини 5 статті 264 Митного кодексу України з метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації.

Статтею 268 Митного кодексу України передбачено, що допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, посадові особи органів доходів і зборів надають декларантам або уповноваженим ним особам можливість виправити помилки, допущені в митній декларації.

Згідно із частиною першою статті 269 Митного кодексу України за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу орган доходів і зборів зобов’язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови.

Відповідно до частини другої цієї статті внесення змін до митної декларації, прийнятої органом доходів і зборів, допускається до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення.

Порядок внесення змін до митних декларацій, їх відкликання та визнання недійсними визначається Кабінетом Міністрів України, а саме Положенням про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 37 Положення після завершення митного оформлення зміни до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа можуть вноситись шляхом заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування за формою згідно з додатком 4 до Положення. Аркуш коригування заповнюється та оформляється митним органом у разі:

- отримання митним органом інформації про перерахування декларантом до державного бюджету митних платежів у вигляді доплати або підтвердження Казначейством факту повернення з державного бюджету коштів після закінчення митного оформлення;

- необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи помилково зазначених в оформленій митній декларації на бланку єдиного адміністративного документа відомостей про товари, не пов’язаних з перерахуванням сум митних платежів за такою митною декларацією;

- необхідності відображення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей про товари, що стали відомі після закінчення митного оформлення товарів, не пов'язаних з перерахуванням сум митних платежів за митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа.

Системний аналіз зазначених норм закону приводить суд до висновку, що право на внесення змін у митну декларацію, які позивач просить внести, передбачено законодавством лише до моменту завершення митного оформлення. А оскільки запропоновані позивачем зміни до митної декларації не стосуються відомостей про товар і впливають на перерахунок сум митних платежів, що прямо заборонено чинним законодавством України, відповідач не має компетенції на задоволення вимог позивача про внесення таких змін до митної декларації.

Разом з тим, оскільки внесення таких змін у митну декларацію після закінчення митного оформлення неможливе, отже повернення надмірно сплачених коштів не є обґрунтованим.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є неправомірними, а дії відповідача законними, оскільки ним було дотримано всіх вимог законодавства і він діяв у спосіб та в межах свої повноважень, тому даний адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Терлецька О.О.