Справа № 808/6808/15
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року (11 год. 07 хв.)Справа № 808/6808/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сірик К.Л.,

представника позивача: Свідерського К.Е.,

представника відповідача: Міщенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Рома, ЛТД»

до: Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

08.09.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційна фірма "Рома, Лтд" (далі - позивач, ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД») звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач, ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 14.07.2015 № та №.

Ухвалою суду від 09.09.2015 відкрито провадження в адміністративній справі №808/6808/15, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд на 23.09.2015.

Провадження у справі неодноразово зупинялося за клопотанням сторін для надання додаткових доказів.

У судовому засіданні 12.01.2016 на підставі ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Відповідно до статті 41 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: звукозаписуючого пристрою "Камертон".

Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав, зазначених у позовній заяві та письмових поясненнях. Зазначає, що не погоджується з висновками, викладеними в акті документальної позапланової невиїзної перевірки та вважає, що вони ґрунтуються на припущенні, що не було реального здійснення господарських операцій придбання товарів у контрагентів позивача. На думку позивача, перевіряючим не враховано наявні у ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» первинні документи на підтвердження податкового кредиту та валових витрат по взаємовідносинам з контрагентами. Вказує, що наявними у підприємства первинними документами підтверджується правомірність формування податкового кредиту та валових витрат по спірним господарським операціям, податковий кредит сформований та задекларований у порядку та в розмірі, передбаченому нормами чинного законодавства. Наголошує, що із наведених у акті відомостей не випливає, що були перевірені усі постачальники контрагентів, навіть не усі імпортери, що імпорт вказаного товару міг відбутися також у інших періодах, а тому акт перевірки не містить достовірних та вичерпних відомостей та доказів відсутності ввезення цього товару в Україну взагалі. Крім того зазначає, що чинний Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України) не ставить право платника податків на формування витрат з метою визначення об'єкта оподаткування та податкового кредиту у залежність від дій третіх осіб. Вважає спірні податкові повідомлення - рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Просить позов задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав з підстав, зазначених у наданих запереченнях. Зазначає, що в ході перевірки не підтверджено наявність поставок товарів від контрагентів-постачальників на адресу ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД». Операції ТОВ «ВКФ Рома, ЛТД» з підприємствами-постачальниками за вищевказаний період часу не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень і іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. В зв'язку з цим посадові особи контрагентів не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного. Перевіркою первинних документів, бухгалтерського та податкового обліку підприємства ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД», а також аналізом програм Єдиний реєстр податкових накладних, АРМу Митниця встановлено, що придбання товару з аналогічним кодом УКТ ЗЕД підприємствами-контрагентами відсутнє, що унеможливлює реальність здійснення господарських відносин ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» з контрагентами-постачальниками. Просить у задоволенні позову відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною податковою інспекцією в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області на виконання постанови прокурора Генеральної прокуратури України по кримінальному провадженню № 0000044 за ознаками ч.1, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209 КК України була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ПП «Оріон-Прайс», ПП «Буд-Системс», ПП «Віва-Трейдінг», ПП «Аурум 999», ПП «Топ Трейдінг» за період з 01.01.2013 по 31.12.2014. За результатами перевірки складено акт від 26.06.2015 № 71/08-29-22-0109/23855495 (далі - акт перевірки).

Згідно акту перевірки ПП «Оріон - Прайс» на виконання договору поставки від 20.06.2014 № 93/14 виписано у червні 2014 року, липні 2014 року в адресу ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» податкові на видаткові накладні на придбання імпортованих комп'ютерних комплектуючих (перелік та номенклатура наведена в акті перевірки) на загальну суму 585162грн., в т.ч. ПДВ 97527грн. Розрахунки між підприємствами здійснювались коштами через розрахунковий рахунок. Транспортування товару здійснювалось ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» згідно товарно-транспортних накладних (перелік наведено в акті перевірки). В податковому обліку витрати з придбання товару у ПП «Оріон - Прайс» включені до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік у розмірі 487635грн. Суми податку на додану вартість за виписаними ПП «Оріон - Прайс» податковими накладними включені ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» до складу податкового кредиту за липень 2014 року у сумі 62853грн., вересень 2014 року у сумі 34674грн., що підтверджується даними додатку 5 «розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до податкових декларацій з податку на додану вартість. Податкові накладні, виписані ПП «Оріон - Прайс» в адресу ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» містять коди товару згідно УКТ ЗЕД і зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно даних АРМ Миниця та податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН ПП «Оріон - Прайс» не придбавав у вітчизняних та іноземних постачальників комп'ютерні комплектуючі з відповідними кодами УКТ ЗЕД, на поставку яких виписало податкові накладні в адресу ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД».

В акті перевірки ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області посилається на акт ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 26.05.2015 № 14485/7/15-53-22-03 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Оріон - Прайс», згідно якого не підтверджено операції з придбання та поставки товарів ПП «Оріон - Прайс». Згідно аналізу податкової звітності за відповідні періоди встановлено, що податковий кредит ПП «Оріон - Прайс» сформовано за рахунок постачальника ПП «Хол Авто». Аналізом податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено, що номенклатура імпортованого товару ПП «Хол Авто» не відповідає номенклатурі реалізованого товару ПП «Оріон - Прайс» В матеріалах зазначено, що вироком (який набрав законної сили) Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2015 року по справі 522/3050/15-к засновника та директора ПП «Хол Авто» ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205 КК України: фіктивне підприємництво, вчинене за попередньою змовою групою осіб з метою прикриття незаконної діяльності.

ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області в ході проведення перевірки не підтверджено поставку товару ПП «Оріон - Прайс» в адресу ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» на загальну суму 585162грн., в т.ч. ПДВ 97527грн.

Згідно акту перевірки ПП «Буд -Системс» на виконання договору поставки від 22.05.2014 № 80/1/2014 виписано у червні 2014 року в адресу ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» податкові та видаткові накладні на придбання імпортованих комп'ютерних комплектуючих (перелік та номенклатура наведена в акті в акті перевірки) на загальну суму 538194 грн., в т.ч. ПДВ 89699грн. Розрахунки між підприємствами здійснювались коштами через розрахунковий рахунок. Транспортування товару здійснювалось ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» згідно товарно-транспортних накладних (перелік наведено в акті перевірки). В податковому обліку витрати з придбання товару у ПП «Буд - Системс» включені до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік у розмірі 448495грн. Суми податку на додану вартість за виписаними ПП «Буд - Системс» податковими накладними включені ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» до складу податкового кредиту за червень 2014 року у сумі 52040грн., за липень 2014 року у сумі 37659грн., що підтверджується даними додатку 5 «розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до податкових декларацій з податку на додану вартість. Податкові накладні, виписані ПП «Буд - Системс» в адресу ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» містять коди товару згідно УКТ ЗЕД і зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно даних АРМ Митниця та податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН ПП «Буд - Системс» не придбавав у вітчизняних та іноземних постачальників комп'ютерні комплектуючі з відповідними кодами УКТ ЗЕД, на поставку яких виписало податкові накладні в адресу ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД».

В акті перевірки ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області посилається на акт ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 25.07.2015 № 4259/15-53-22-08/39097034 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Буд - Системс», згідно якого не підтверджено операції з придбання та поставки товарів ПП «Буд - Системс». Згідно аналізу податкової звітності за відповідні періоди встановлено, що податковий кредит ПП «Буд - Системс» сформовано за рахунок постачальника ПП «Хол Авто». Аналізом податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено, що номенклатура імпортованого товару ПП «Хол Авто» не відповідає номенклатурі реалізованого товару ПП «Буд - Системс». В матеріалах зазначено, що вироком (який набрав законної сили) Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2015 року по справі 522/3050/15-к засновника та директора ПП «Хол Авто» ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205 КК України: фіктивне підприємництво, вчинене за попередньою змовою групою осіб з метою прикриття незаконної діяльності.

ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області в ході проведення перевірки не підтверджено поставку товару ПП «Буд - Системс» в адресу ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» на загальну суму 538194грн., в т.ч. ПДВ 89699грн.

Згідно акту перевірки ПП «Віва - Трейдінг» на виконання договору поставки від 14.03.2014 № 55/1/2014 виписано за період з 01.03.2014 по 31.05.2014 в адресу ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» податкові та видаткові накладні на придбання імпортованих комп'ютерних комплектуючих (перелік та номенклатура наведена в акті перевірки) на загальну суму 2494904 грн., в т.ч. ПДВ 415817,4грн. Розрахунки між підприємствами здійснювались коштами через розрахунковий рахунок. Транспортування товару здійснювалось ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» згідно товарно-транспортних накладних (перелік наведено в акті перевірки). В податковому обліку витрати з придбання товару у ПП «Віва - Тредінг» включені до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік у розмірі 2079087грн. Суми податку на додану вартість за виписаними ПП «Віва - Трейдінг» податковими накладними включені ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» до складу податкового кредиту за квітень 2014 року у сумі 314491,4грн., за травень 2014 року у сумі 890687грн., червень 2014 року у сумі 12259грн., що підтверджується даними додатку 5 «розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до податкових декларацій з податку на додану вартість. Податкові накладні, виписані ПП «Віва - Трейдінг» в адресу ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» містять коди товару згідно УКТ ЗЕД і зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно даних АРМ Митниця та податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН ПП «Віва - Трейдінг» не придбавав у вітчизняних та іноземних постачальників комп'ютерні комплектуючі з відповідними кодами УКТ ЗЕД, на поставку яких виписало податкові накладні в адресу ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД».

В акті перевірки ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області посилається на акт ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 04.08.2014 № 27439/15-53-22-3/20 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Віва - Трейдінг», згідно якого не підтверджено операції з придбання та поставки товарів ПП «Віва - Трейдінг». ПП «Віва - Трейдінг» до перевірки не надано первинних бухгалтерських та інших господарських документів по взаємовідносинам з контрагентами, в зв'язку з їх втратою. Аналізом податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено, що номенклатура придбаного товару не відповідає номенклатурі реалізованого товару ПП «Віва - Трейдінг»; податковий кредит ПП «Віва - Трейдінг» сформовано за рахунок постачальника ПП «Аурум 999». За результатами відпрацювання підприємств - контрагентів по ланцюгу постачання ( акт від 04.08.2014 № 27439/15-53-22-3/20 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Аурум 999» ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області) не підтверджено реальність здійснення господарських операцій придбання та поставки ПП «Аурум 999» товарів.

ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області в ході проведення перевірки не підтверджено поставку товару ПП «Віва - Трейдінг» в адресу ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» на загальну суму 2494904,4грн., в т.ч. ПДВ 415817,4грн.

Згідно акту перевірки ПП «Топ Трейдінг» на виконання договору поставки від 03.12.2012 № 260/20/12 виписано за період січень 2014 року, лютий 2014 року в адресу ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» податкові та видаткові накладні на придбання імпортованих комп'ютерних комплектуючих (перелік та номенклатура наведена в акті перевірки) на загальну суму 2467002 грн., в т.ч. ПДВ 411167грн. Розрахунки між підприємствами здійснювались коштами через розрахунковий рахунок. Транспортування товару здійснювалось ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» згідно товарно-транспортних накладних (перелік наведено в акті перевірки). В податковому обліку витрати з придбання товару у ПП «Топ Трейдінг» включені до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік у розмірі 2055835грн. Суми податку на додану вартість за виписаними ПП «Топ Трейдінг» податковими накладними включені ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» до складу податкового кредиту за лютий 2014 року у сумі 318100грн. та березень 2014 року у сумі 93067грн., що підтверджується даними додатку 5 «розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до податкових декларацій з податку на додану вартість. Податкові накладні, виписані ПП «Топ Трейдінг» в адресу ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» містять коди товару згідно УКТ ЗЕД і зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно даних АРМ Митниця та податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН ПП «Топ Трейдінг» не придбавав у вітчизняних та іноземних постачальників комп'ютерні комплектуючі з відповідними кодами УКТ ЗЕД, на поставку яких виписало податкові накладні в адресу ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД».

В акті перевірки ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області посилається на акт ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 01.04.2014 № 1810/15-53-22-3/20 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Топ Трейдінг», яким не підтверджено реальність здійснення господарських операцій постачальником. Аналізом податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено, що номенклатура придбаного товару не відповідає номенклатурі реалізованого товару ПП «Топ Трейдінг».

ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області в ході проведення перевірки не підтверджено поставку товару ПП «Топ Трейдінг» в адресу ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» на загальну суму 2467002грн., в т.ч. ПДВ 411167грн.

В акті перевірки зазначено, що операції ТОВ «ВКФ Рома, ЛТД» з підприємствами-постачальниками ПП «Оріон-Прайс», ПП «Буд-Системс», ПП «Віва - Трейдінг», ПП «Топ Трейдінг» за вищевказаний період часу не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень. Перевіркою не підтверджено фактичне отримання імпортованих комплектуючих від постачальників ПП «Оріон-Прайс», ПП «Буд-Системс», ПП «Віва -Трейдінг», ПП «Топ Трейдінг», у зв'язку з невідповідністю коду товару згідно з УКТ ЗЕД всім ланцюгом постачання таких товарів.

За результатами перевірки зроблено висновок, що внаслідок віднесення ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» до складу податкового кредиту та витрат сум по операціях із ПП «Оріон-Прайс», ПП «Буд-Системс», ПП «Віва - Трейдінг», ПП «Топ Трейдінг» платником порушено:

- п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, що призвело до заниження підприємством за 2014 рік податку на прибуток підприємств на суму 912789грн.;

- п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, що призвело до заниження підприємством податку на додану вартість за 2014 рік в розмірі 1014210грн., в тому числі по періодам: лютий 2014р. на суму 318100грн., березень 2014р. на суму 93067грн., квітень 2014р. на суму 314491грн., травень 2014р. на суму 89067грн., червень 2014р. на суму 64299грн., липень 2014р. на суму 100512грн., вересень 2014р. на суму 34674грн.

ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» до ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області надано заперечення від 07.07.2015 № 902 на акт перевірки, за розглядом яких ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя листом від 13.07.2015 № 7175/10/08-29-22-0106 платнику надано відповідь, відповідно до якої висновки акту перевірки залишені без змін.

На підставі акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

-від 14.07.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1 521 315 грн. 00 коп., у тому числі: за основним платежем у сумі 1 014 210 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 507 105 грн. 00 коп.

-від 14.07.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 1 369 183 грн. 50 коп., у тому числі: за основним платежем у сумі 912 789 грн. 00коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 456 394 грн. 50 коп.

Рішенням про результати розгляду первинної скарги Головного управління ДФС у Запорізькій області від 11.09.2015 №5540/10/08-01-10-04-13 податкові повідомлення-рішення ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області від 14.07.2015 №, № залишені без змін, а скарга позивача - без задоволення.

Оцінивши представлені докази у їх сукупності, вислухавши представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 3 Закону України № 996-ІV від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 996-ІV) передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону № 996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до ч.2 ст.9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок.

Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХІV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судом встановлено, що ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» мало господарські відносини з контрагентами-постачальниками ПП «Оріон-Прайс», ПП «Буд-Системс», ПП «Віва-Трейдінг», ПП Топ Трейдінг» з якими були укладені договори поставки.

За змістом цих договорів, відповідно до договору постачальники зобов'язуються поставити і передати на умовах договорів товар у власність покупця, а покупець приймає та оплачує на умовах і в порядку, визначених договорами, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у специфікаціях, що засвідчують передачу-приймання товару від постачальника до покупця.

Згідно з п. 2.8 договорів право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної, яка засвідчує момент передачі товару.

На виконання умов договорів поставок була здійснена поставка та оплата за товар, що підтверджується наданими перевіряючому видатковими накладними, товарно- транспортними накладними, посвідченнями про відрядження, податковими накладними.

Товар придбаний ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» в подальшому було реалізовано іншим підприємствам, таким як: ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (накладна №0406.23 від 04.06.2014); ТОВ «Проматом» (накладна №1106.6 від 11.06.2014); Державний архів Запорізької області (накладна №0506.26 від 05.06.2014); ВАТ ЗМК «Запоріжсталь» (накладна №0605.1 від 06.05.2014, накладна №1301.4 від 13.01.2014); РВ ВП «Складське господарство» ДП НАЕК «Енергоатом» (накладна №2904.7 від 29.04.2014); ПАТ «Сентравіс Продакшн Юкрейн» (накладна №1803.4 від 18.03.2014); ПАТ «Черкасиобленерго» (накладна №2403.72 від 24.03.2014); ДП «Український державний розрахунковий центр міжнародних перевезень» (накладна №2406.3 від 24.06.2014); ТОВ «ДТЕК» (накладна №2706.34 від 27.06.2014); ПрАТ «Кримський Титан» (накладна №0407.3 від 04.07.2014); ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча» (накладна №0407.9 від 04.07.2014); ПАТ «ДТЕК КримЕнерго» (накладна №1701.36 від 17.01.2014); ПрАТ «Нафтогазвидобування» (накладна №2901.54 від 29.01.2014); ТОВ «НЕО-ІТ» (накладна №0901.49 від 09.01.2014) та іншим. Тобто, придбаний товар в подальшому використано у власній господарській діяльності.

Проте, акт перевірки не містить інформації про дослідження податковим органом руху придбаного позивачем товару, його оприбуткування, використання та реалізацію.

В судових засіданнях представником позивача на підтвердження реальності здійснення господарських операцій із безпосередніми контрагентами позивача були надані для долучення до матеріалів справи усі документи, що засвідчують вчинення таких операцій з безпосередніми постачальниками позивача, а саме: договори з додатками, специфікації, рахунки, податкові та видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, подорожні листи, посвідчення про відрядження, платіжні доручення та інше.

Таким чином, позивачем надано повний пакет документів, яким оформлені господарські операції з безпосередніми контрагентами позивача, а отже підтверджується фактичне здійснення такої операції.

В акті зазначається, що в ході перевірки встановлено фактичне не здійснення господарських операцій, тобто відсутність постачання товарів.

Згідно з пп. 14.1.191. п. 14.1. ст. 14 ПК України постачання товарів - це будь-яка передача права на розпорядження товарами як власника, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Постачання товарів є різновидом цивільно-правових правочинів, недійсність яких може бути визнана на підставах, передбачених законодавством.

Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі судом не вимагається визнання такого правочину недійсним. Це означає, що правочин є нікчемним, якщо це прямо обумовлено в Законі.

Стаття 204 ЦК України встановлює презумпцію правомірності цивільних правочинів, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо правочин суд не визнав недійсним. Зі змісту цієї норми випливає, що підстави недійсності правочинів можуть бути передбачені виключно законами. Правочин може бути визнаний недійсним тільки на підставі і за наслідками, передбаченими законом.

Відповідно до ст. 20 ПК України податковим органам не надане право визначати дійсність чи не дійсність правочинів.

В акті перевірки не наведено підстав для визнання правочинів нікчемними.

З підстав, викладених в акті перевірки, що наведені як докази фактичного нездійснення господарських операцій між ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» та ПП «Оріон - Прайс», ПП «Буд - Системс», ПП «Віва - Трейдінг», ПП «Топ Трейдінг», позивач звернувся до Господарського суду Одеської області про визнання недійсними укладених договорів між ним та його постачальниками.

Рішеннями Господарського суду Одеської області від 06.09.2015 у Справі № 916/2815/15, від 06.09.2015 у Справі № 916/2813/15, від 19.09.2015 у Справі № 916/2814/15, від 19.09.2015 у Справі № 916/2817/15 (які набрали законної сили) у задоволенні позовних вимог ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» було відмовлено. В мотивуючій частині рішення суди зазначають про відсутність підстав вважати укладені договори фіктивними, а тому відсутні підстави визнавати їх недійсними.

Відповідно до п. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доводяться при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не потребують доведення обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які є предметом судового розгляду. Саме дійсність (реальність) правочинів між ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» та ПП «Оріон - Прайс», ПП «Буд - Системс», ПП «Віва - Трейдінг», ПП «Топ Трейдінг» були предметом розгляду справ у Господарському суді Одеської області та є обставинами, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача у справі № 808/6808/15.

Згідно підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України зазначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України, податкова накладна має містити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично діє від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Пунктом 201.4 статті 201 ПК України, встановлено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як свідчать матеріали справи, всі придбані товари були своєчасно та в повному обсязі оприбутковані позивачем на підставі видаткових та податкових накладних, оплачені, та в подальшому використані у господарській діяльності товариства, що в свою чергу призвело до змін в активах підприємства та його зобов'язаннях і реально спричинило зміни майнового стану платника податків.

Суд зазначає, що оглянуті первинні документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими суб'єктами права.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оглянуті документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону № 996-ІV, ст. 44 ПК України, п.2.4 Положення спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

Згідно пунктів 36.1, 36.5 статті 36, 38.1 статті 38, 44.1 статті 44, 47.1 статті 47, 49.2 статті 49 ПК України, обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов'язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку. Тобто, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів.

Таким чином, формування суб'єктом господарювання витрат та податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а пов'язане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних).

Необхідною та достатньою умовою формування витрат, відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України, є документальне підтвердження здійснення господарських операцій, за якими такі витрати були здійснені. Таке документальне підтвердження наявне (договір, податкові накладні, товарні накладні, товарно-транспортні накладні, банківські виписки, тощо), про що зазначено в самому тексті акта перевірки.

В свою чергу ПК України, не ставить право платника податку на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість при придбанні товару в залежність від отримання документального підтвердження щодо належного виконання усіма постачальниками у ланцюгу постачання своїх податкових зобов'язань зі сплати ними сум податку, дотримання правил ведення господарської діяльності тощо.

Чинним законодавством України на одну із сторін цивільно-правової угоди - покупця товару (робіт, послуг), який є платником податків, не покладено обов'язку здійснення контролю за дотриманням усіма постачальниками по ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку і в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників у ланцюгу постачання зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит з податку на додану вартість, яке виникло в результаті сплати податку на додану вартість при придбанні товарів (робіт, послуг).

Аналізуючи положення ст.: 54, 58, 76, 86 ПК України, Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової служби України № 984 від 22.12.2010 (далі - Порядок №984), суд приходить до висновку, що специфіка правових актів індивідуальної дії, які ухвалюються контролюючими органами у формі податкових повідомлень-рішень з приводу самостійного визначення грошових зобов'язань платників податків, полягає в тому, що фактичні підстави для ухвалення цих актів містяться в документальних результатах контролю за діяльністю платника податків (матеріалах перевірки), а правові підстави та владні приписи - безпосередньо в самих податкових повідомлення-рішеннях.

Проте в акті перевірки суб'єктом владних повноважень не викладено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за спірними правочинами, про відсутність витрат позивача у спірних правовідносинах, про наявність взаємопов'язаності позивача та контрагентів позивача, про несумісність предмету спірних правочинів з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність використання позивачем отриманих товарів, що зумовило необґрунтованість і невідповідність закону висновків суб'єкта владних повноважень про нереальність правочинів та вчинення їх без мети реального настання правових наслідків.

Крім того, суд при розгляді справи, керуючись приписами ст. 8 КАС України, бере до уваги, що обмеження права сумлінного платника податку на формування податкового кредиту в зв'язку з порушенням його контрагентами порядку обліку та звітування по податкам, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, рішення якого згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні. Так, відповідно п. 57 Рішення Європейського Суду з прав людини по справі "Булвес" АД проти Болгарії від 22.01.2009 судом було зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов'язки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов'язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов'язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Відповідачем не доведена обізнаність позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобов'язань його контрагентами. Отже, позивач не може нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку. Такі вимоги, на думку Європейського суду з прав людини, є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності. Аналогічні висновки зроблені Європейським судом з прав людини в рішенні від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України".

Таким чином, не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми постачальниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом (лист Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11).

Крім того, ПК України встановлено вичерпний перелік документів (податкова накладна, митна декларація, товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ), на підставі яких у платника податків виникає право на включення відповідних сум до податкового кредиту.

Таким чином, враховуючи наявність у позивача податкових накладних, на підставі яких відповідні суми ПДВ у складі вартості придбаних товарів були включені до податкового кредиту, приймаючи до уваги, що зазначені податкові накладні не визнані недійсними, будь-яких посилань щодо невідповідності порядку оформлення цих податкових накладних вимогам законодавства акт перевірки не містить, позивач цілком правомірно включив суми податку на додану вартість по отриманим товарам до складу податкового кредиту, оскільки його право на податковий кредит підтверджується єдиним і належним, з точки зору діючого законодавства, доказом.

Як вбачається з матеріалів справи податковий орган вважає, що наявність в ланцюгу постачальників ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» фірми, посадова особа якої засуджена за скоєння кримінального злочину за ознаками фіктивного підприємництва, є доказом того, що первинні документи ПП «Оріон- Прайс» та ПП «Буд - Системс», складені на адресу ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД», не засвідчують факт реального здійснення господарських операцій між ними.

Такі висновки податкового органу є припущеннями та такими, що не грунтуються на нормах податкового законодавства.

Викладені в акті перевірки обставини, а саме співставлення номенклатури товару, свідчать про те, що ані ПП «Оріон - Прайс», ані ПП «Буд - Системс» документально не придбавали у ПП «Хол Авто» товар, який в подальшому був реалізований ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД». Тобто ПП «Хол Авто» не є ланкою в ланцюгу постачальників ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД». Тому наведена в акт перевірки інформація про господарську діяльність (або відсутність такої відповідно до вироку суду від 20.03.2015 у справі 522/3050/15-к) фірми ПП «Хол Авто» ніяким чином не пов'язана (відсутній причинно-наслідковий зв'язок) з постачанням товарів за договорами № 93/2014 від 20.06.2014 (постачальник ПП «Оріон - Прайс») та № 80/2014 від 22.05.2014 (постачальник ПП «Буд - Системс»).

Висновок податкового органу про те, що ймовірним постачальником ПП «Оріон - Прайс» та ПП «Буд - Системс» є ПП «Хол Авто», побудований на даних витягу податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН (база даних «Архів електронної звітності»).

Так, в передостанньому абзаці на стор. 19 акту перевірки зазначено, що відповідно до бази даних «Архів електронної звітності» було здійснено витяг по податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, згідно з якими постачальником ТМЦ (робіт, послуг) ПП «Оріон - Прайс» в червні 2014 року є ПП «Хол Авто», на загальну суму постачання 11 713,99 тис. грн.

Але наведена інформація не свідчить про те, що ПП «Хол Авто» є єдиним постачальником ПП «Оріон - Прайс». Товар, реалізований ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД», міг бути придбаний ПП «Оріон - Прайс» у ПП «Хол Авто» в інший період (до червня 2014 року) або у інших постачальників.

Інформація, наведена в ЄРПН, стосується операцій, які підлягають обов'язковій реєстрації, та не стосується податкових накладних, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить не більше 10 тисяч гривень (п. 11 підрозділ 2 розділу XX ПК України, норма діяла з 01.01.2012 по 31.12.2014). Тобто якщо ПП «Оріон - Прайс» придбавав товар в обсязі 60 000,0 грн і менше, то такі операції не підлягали реєстрації в ЄРПН.

Також товар міг придбаватися у неплатників податку на додану вартість та відповідно такі операції не підлягали відображенню в податковій звітності з податку на додану вартість ПП «Оріон - Прайс».

Стосовно ПП «Буд - Системс» податковий орган в акті перевірки наводить докази того, що ПП «Хол Авто» не є єдиним постачальником.

Так, на стор. 24 акта зазначено, що в результаті дослідження бази даних «Архів електронної звітності» за період травень-липень 2014 року було встановлено, що протягом періоду червня 2014 року на адресу ПП «Буд - Системс» складено податкові накладні, зареєстровані в ЄРПН на суму 16 636 657 грн, в т.ч. ПДВ 2 772 776 грн, при цьому основним постачальником відповідно до ЄДРПН було підприємство ПП «Хол Авто» на суму 13 770 629 грн, в т.ч. ПДВ 2 298 272 грн. Тобто були й інші постачальники на суму 2 866 028 грн, в т.ч. ПДВ 474 504 грн. Для співставлення, ПП «Буд - Системс» за договором № 80/2014 від 22.05.2014 р. відвантажило на ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» продукції на суму 538 194 грн, в т.ч. ПДВ 89 699 грн.

Також, за даними акту перевірки (стор. 24), ПП «Буд - Системс» протягом червня 2014 року реалізувало товару на суму 33 134 477,96 грн, в т.ч. ПДВ 5 522 412,98 грн, у той час як придбало в червні 2014 року майже вдвічі менше. Це може свідчити про придбання товару в інші періоди (до червня 2014 p.), або у неплатників податку на додану вартість.

Наведене вище спростовує висновок податкового органу про те, що в ланцюгу постачальників товару, реалізованого ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД», є лише підприємство ПП «Хол Авто».

У зв'язку з чим відображена в акті перевірки податкова інформація про господарські взаємовідносини ПП «Оріон - Прайс», ПП «Буд - Системс» з ПП «Хол Авто» не є доказом безтоварності операцій між ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» та його постачальниками за договорами № 93/2014 від 20.06.2014 (постачальник ПП «Оріон - Прайс») та № 80/2014 від 22.05.2014 (постачальник ПП «Буд - Системс»).

Щодо порушення здійснення господарських операцій з ПП «Віва - Трейдінг» податкова інформація базується на акті від 01.08.2014 № 4348/15-53-22-3/39070777 про неможливість проведення зустрічної звірки.

Проведення зустрічної звірки регламентовано п.73.5 ст.73 ПК України, Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженим постановою КМУ від 27 грудня 2010 року за №1232 (далі Порядок №1232), та Методичними рекомендаціями щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженими наказом ДПА України №236 від 22.04.2011 року (далі Методичні рекомендації №236).

Пунктом 73.5 ст.73 ПК України визначено, що з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається Довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Вищезазначені положення п. 73.5 ст. 73 ПК України, Порядку №1232 встановлюють, що зустрічна звірка може бути проведена податковим органом лише в разі наявності у розпорядженні податкового органу первинних документів або надання таких документів платником податків на обов'язковий письмовий запит податкового органу, оскільки зустрічна звірка полягає у співставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними з метою з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Проведення зустрічної звірки можливе виключно у разі наявності у податкового органу необхідної інформації та документів, у протилежному випадку у контролюючого органу відсутні дані, необхідні для співставлення, та сама зустрічна звірка не може бути проведена.

Проте ПП «Віва - Трейдінг» на запит ДПІ надало відповідь (лист від 27.05.2014 № 17289/10), в якій зазначалось про неможливість надання первинних бухгалтерських та інших господарських документів щодо взаємовідносин з контрагентами у зв'язку з їх втратою. Оскільки ст.44 ПК України платнику податків ставиться в обов'язок відновлення втрачених документів протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу, зустрічна перевірка могла проводитись не раніше 26.08.2014 року, але акт датований 01.08.2014 року.

Згідно з п.4.4 п.4 Методичних рекомендацій №236 у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку з встановленням відсутності суб'єкта господарювання за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (додаток 3).

Відповідно до затвердженої форми вказаного Акту в ньому може відображатися інформація, яка наявна в даних ДПС про податкову звітність, дані раніше проведених перевірок, звірок, що мають (можуть мати) відношення до питань, наведених у запиті на проведення зустрічної звірки, інша наявна інформація.

Таким чином, акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання лише засвідчує факт неможливості її проведення без встановлення висновків стосовно документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Між тим в акті від 01.08.2014 № 4348/15-53-22-3/39070777 ДПІ робить висновок не про неможливість здійснення звірки, а про неможливість підтвердити здійснення господарських операцій між ПП «Віва - Трейдінг» та контрагентами-покупцями за період квітень-травень 2014 року, що не грунтується на вимогах законодавства.

Посилання податкового органу на акти про неможливість проведення зустрічної звірки контрагентів ПП «Віва - Трейдінг» не є правомірним з огляду на те, що звірка фактично не проводилась і обставини щодо вказаних господарських операцій податковим органом реально не встановлювались.

Крім того, на момент здійснення господарських операцій ПП «Віва - Трейдінг» було належним чином зареєстроване як суб'єкт господарювання у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та платником ПДВ, що не заперечується податковим органом.

Податковим органом не надано належних доказів на підтвердження того, що контрагент позивача не мав адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по господарських операціях на час їх виконання, відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань чи відсутність можливостей залучення до виконання зобов'язань третіх осіб.

Акт від 01.08.2014 № 4349/15-53-22-3/39070777 відносно ПП «Віва - Трейдінг» не містить будь-яких обставин та доказів щодо порушення саме ПП «Віва - Трейдінг» норм податкового законодавства, а лише зазначаються припущення податкового органу стосовно порушень контрагентами чинного законодавства. Податковим органом також не доведено зв'язок таких порушень з формуванням позивачем податкового кредиту та валових витрат за наслідками господарських операцій з ПП «Віва - Трейдінг».

З огляду на викладене, доводи відповідача про допущені з боку позивача порушення вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами спростовані дослідженими у судових засіданнях доказами.

Таким чином, висновки податкового органу про заниження підприємством за 2014 рік податку на прибуток підприємств та заниження податку на додану вартість по взаємовідносинам з ПП «Оріон - Прайс», ПП «Буд-Системс», ПП «Віва-Трейдінг», ПП «Топ Трейдінг» мають характер припущень та є необґрунтованими, а відтак, не можуть бути покладені в основу спірних податкових повідомлень-рішень.

Частиною 1 ст.11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку про відсутність податкового правопорушення з боку позивача, у зв'язку з чим спірні рішення є необґрунтованим та таким, що підлягають скасуванню.

Згідно із ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 94, 158, 160, 161, 162, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Рома, ЛТД» до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 14.07.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1 521 315 грн. 00 коп., у тому числі: за основним платежем у сумі 1 014 210 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 507 105 грн. 00 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 14.07.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 1 369 183 грн. 50 коп., у тому числі: за основним платежем у сумі 912 789 грн. 00коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 456 394 грн. 50 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Рома, ЛТД» (69037, м. Запоріжжя, вул.Сорок років Радянської України, буд.39, ) судовий збір у розмірі 974 (дев'ятсот сімдесят чотири) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий