Справа № 820/5560/15
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 р. Справа № 820/5560/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Лях О.П. , Старосуда М.І. ,

за участю секретаря судового засідання - Афанасьєва О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління МВС України в Донецькій області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, зобов'язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

29.05.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким після уточнення позовних вимог просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача - Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - ГУМВСУ в Донецькій області) № 2027 від 08 грудня 2014 року в частині притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України; визнати протиправним та скасувати наказ відповідача № 417 о/с від 08 грудня 2014 року в частині звільнення її з органів внутрішніх справ України у запас; поновити на посаді слідчого відділення розслідування злочинів карного розшуку слідчого відділу Єнакіївського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 09 грудня 2014 року; зарахувати період проходження нею служби в органах внутрішніх справ України з 20 вересня 2001 року по 15 грудня 2001 року згідно Довідки витягу Управління кадрового забезпечення Головного управління МВС України в Донецькій області; стягнути з Головного управління МВС України в Донецькій області, розпорядника бюджетних коштів на утримання територіальних підрозділів МВС у Донецькій області на її користь суму грошового забезпечення на дату набрання чинності судовим рішенням за час вимушеного прогулу за період з 08 грудня 2014 року та суму заборгованості по грошовому забезпеченню станом на 08 грудня 2014 року та визнати отриману нею 07 грудня 2014 року приблизно об 11 годині ранку травму - "вогнепальне осколкове наскрізне поранення верхньої третини лівого плеча. Відкритий осколковий вогнепальний перелом верхньої третини діафізу лівої плечової кістки зі зміщенням" такою, що отримана у період проходження служби в органах внутрішніх справ України.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Так, судовим рішенням визнаний протиправним та скасований наказ ГУМВСУ в Донецькій області № 2027 від 08 грудня 2014 року в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України.

Визнаний протиправним та скасований наказ відповідача № 417 о/с від 08 грудня 2014 року в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ України у запас.

Позивач поновлена на посаді слідчого відділення розслідування злочинів карного розшуку слідчого відділу Єнакієвського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 09 грудня 2014 року.

Відповідач зобов'язаний нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 09 грудня 2014 року.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в іншій частині відмовлено.

Судом визначено, що судове рішення про поновлення позивача на посаді слідчого відділення розслідування злочинів карного розшуку слідчого відділу Єнакіївського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області підлягає негайному виконанню.

Судове рішення вмотивовано недоведеністю відповідачем факту належного сповіщення позивача щодо необхідності прибуття для проходження служби до Костянтинівського МВ ГУМВСУ в Донецькій області та порушенням порядку проведення службового розслідування перед застосуванням дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУМВСУ в Донецькій області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення з підстав, встановлених п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), підлягає частковому скасуванню.

За положеннями ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1). Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань (ч. 2).

Пунктом 4 ч. 1 ст. 202 КАС України встановлено, що підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходила службу на посаді слідчого відділення розслідування злочинів карного розшуку слідчого відділу Єнакієвського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, має спеціальне звання - капітан міліції.

Наказом відповідача від 08 грудня 2014 року № 2027 до позивача за особисту недисциплінованість, порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, п.п. 2.2, 4.1 (розділ Ш) Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України, що виразилось у невиході на службу без поважних причин з 04 грудня 2014 року до 08 грудня 2014 року, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ (т. 1, а.с. 77-182).

Прийняттю цього наказу передувало службове розслідування, результати якого визначені висновком службового розслідування від 08 грудня 2014 року (т. 1, а.с. 159-171).

Наказ про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виглядів звільнення з органів внутрішніх справ України реалізований відповідачем наказом від 08 грудня 2014 року № 417 о/с, яким капітан міліції ОСОБА_1 - слідчий відділення розслідування злочинів карного розшуку слідчого відділу Єнакієвського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 08 грудня 2014 року звільнена з органів внутрішніх справ у запас (із постановкою на військовий облік) відповідно до п. 64 «Є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (т. 1, а.с. 183).

Відповідно до п.п. «є» п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи середнього, старшого і вищого начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114, звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Згідно зі ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Вимогами п. 7 цього Статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; дотримуватися норм професійної та службової етики; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Відповідно до п. 8 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 цього Статуту передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України при його проведенні, визначені Інструкцією про порядок службового розслідування в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом МВС України від 12.03.2013 року N 230.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 (в межах доводів апеляційної скарги), колегія суддів зазначає, що підставою прийняття відповідачем оскаржуваних наказів послугувало встановлене під час проведення службової перевірки про те, що позивач - слідчий СВ Єнакіївського МВ ГУ МВС України в Донецькій області капітан міліції ОСОБА_1 з 04 грудня 2014 року відмовилась прибути до м. Костянтинівки за наказом керівництва ГУ МВС України в Донецькій області для проходження служби в Костянтинівському МВ ГУ МВС України в Донецькій області, з того часу на службу не виходила, документів, які б підтвердили поважність причин відсутності на службі не надала, про місце свого перебування не повідомила.

Разом з тим, заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1, відповідач судам першої та апеляційної інстанцій не надав беззаперечних доказів, які б свідчили про те, що позивач була повідомлена про організаційно-штатні зміни в ГУ МВС України в Донецькій області, зокрема, про наказ МВС України від 24.10.2014 року № 1135 «Про організаційно-штатні зміни в ГУ МВС України в Донецькій і Луганській областях, УМВС України на Донецькій залізниці» і про те, що вона переведена на службу в Костянтинівський МВ ГУ МВС України в Донецькій області з 04 грудня 2014 року.

Посилання скаржника на те, що позивач ОСОБА_1, будучи обізнаною з тією ситуацією, що склалась у м. Єнакієві, повинна була проявити певну активність у вирішенні питання щодо подальшого проходження служби, колегія суддів оцінює критично з огляду на те, що проведення державою антитерористичної операції не звільняє відповідача від обов'язку дотримуватися діючого законодавства, яке регулює питання звільнення осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з абзацом 4 п. 21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи рядового і начальницького складу зобов'язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників, а як убачається з письмових пояснень ОСОБА_2, яка до 06 листопада 2015 року займала посаду начальника сектору кадрового забезпечення Костянтинівського МВ ГУ МВС України в Донецькій області, рішення про призначення ОСОБА_1 на посаду слідчого СВ Костянтинівського МВ не приймалося (т. 2, а.с. 72). Також колегія суддів звертає увагу на те, що у вересні, жовтні, листопаді 2014 року відповідачем позивачу нараховувалося та виплачувалося грошове забезпечення (т. 1, а.с. 34, 35).

З урахуванням наведених обставин, погоджуючись з висновком суду про порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги скаржника, доводи якої не спростовують зазначене.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що судове рішення підлягає скасуванню в частині рішення про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 09 грудня 2014 року, з наступних підстав.

Пунктом 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ визначено, що у разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді). У разі поновлення на роботі (посаді) орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує питання про виплату особі рядового і начальницького складу середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Обчислення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу проводиться відповідно до абзацу «з» п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням абзацу 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто що передують дню звільнення працівника з роботи.

Таким чином, ураховуючи, що звільнення ОСОБА_1 відбулось 08 грудня 2014 року середня заробітна плата/грошове забезпечення позивача повинна обчислюватися з виплат, отриманих нею за попередні два місяці роботи, а саме за жовтень і листопад 2014 року.

Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 п. 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарних місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 п. 8 Порядку).

Крім того, положеннями розділу Ш Порядку передбачені види виплат, які підлягають урахуванню і які не підлягають урахуванню при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу.

Як убачається з довідки ГУ МВС України в Донецькій області середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) позивача ОСОБА_1 складає 3.789,94 грн, середньоденний - 124,26 грн (т. 2, а.с. 38).

Таким чином, за період з 09 грудня 2014 року по 05 жовтня 2015 року, тобто по час прийняття судом рішення про скасування незаконних наказів та поновлення позивача на посаді, відповідач повинен сплатити останній грошове забезпечення за 17 робочих днів 2014 року та 189 робочих днів 2015 року (20+20+21+21+18+20+23+20+22+ 4 робочих дня жовтня 2015 року) у загальній сумі 25.597,56 грн.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідальність за своєчасне перерахування до відповідних органів утримань та нарахувань на заробітну плату несе роботодавець.

Отже з ГУ МВС України в Донецькій області на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути середній заробіток/грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 08 грудня 2014 року по 05 жовтня 2015 року у сумі 25.597,56 грн. з вирахуванням обов'язкових податків, внесків та зборів.

Зазначені правові норми судом першої інстанції залишені поза увагою, що є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції в зазначеній частині з прийняттям нового судового рішення.

Частиною 3 ст. 99 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлено місячний строк.

Як убачається з матеріалів справи з позовною заявою про визнання протиправними та скасування наказів відповідача від 08 грудня 2014 року позивач звернулась до суду 29 травня 2015 року, тобто з пропуском передбаченого частиною третьою статті 99 КАС України строку.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

У позовній заяві позивач посилається на те, що з оскаржуваним наказом про своє звільнення з ОВС вона ознайомилась лише 25 квітня 2015 року, отримавши копію витягу з цього наказу (т. 1, а.с. 21). З наказом про застосування дисциплінарного стягнення, матеріалами службового розслідування відповідач її не ознайомив до часу звернення до суду з даним позовом (т. 1, а.с. 10).

Такі доводи колегія суддів вважає обґрунтованими, оскільки доказів зворотного судам першої та апеляційної інстанції відповідач не надав. Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання причин пропуску позивачем ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відтак, постанова Харківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року згідно з п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України підлягає зміні, - доповненню про визнання причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними, оскільки судом першої інстанції це питання не вирішене.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 195, 196, 198 ч. 1 п.п. 1, 3, 200, 201 ч. 1 п. 1, 202 ч. 1 п. 4, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області - задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року року - скасувати в частині зобов'язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 09 грудня 2014 року та прийняти нове судове рішення, яким стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09 грудня 2014 року по 05 жовтня 2015 року у розмірі 25.597 (двадцять п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто сім) грн 56 коп з вирахуванням обов'язкових податків, внесків та зборів.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року року - змінити, доповнивши постанову наступним:

Визнати причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду поважними.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) О.П. Лях

(підпис) М.І. Старосуд

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 18 січня 2016 року.