Справа № 751/12327/15-а
Суддя: Овсієнко Ю. К.
Дата ухвалення: 2016-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/751/7/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2016 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю.К.,

при секретарі Шутий А.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання дій протиправними і протизаконними, стягнення недоотриманих коштів,-

встановив:

18 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати йому щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік в розмірі меншому, ніж передбачено абзацом четвертим частини четвертої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - чотирьох мінімальних заробітних плат; визнати протизаконними дії щодо застосування відповідачем ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 для нарахування і виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік у звязку із тим, що вона не має відношення до доходів і витрат Державного бюджету України на 2015 рік; стягнути з відповідача на його користь як учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліда 3 групи недоотриману щорічну допомогу на оздоровлення за 2015 рік в сумі 4782 гривні 00 копійок.

Свої вимоги мотивує тим, що являється учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інвалідом війни 3 групи і перебуває на обліку в УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради. Позивач пояснює, що 17 червня 2015 року відповідачем йому нараховано і виплачено щорічну допомогу на оздоровлення за 2015 рік у розмірі 90 гривень, після чого він звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату недоплаченого розміру вказаної щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі, визначеному абз. 4 ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - чотирьох мінімальних заробітних плат у розмірі 4782,00 грн., однак 03.07.2015 року листом за № Ш-179 отримав відмову у звязку з тим, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 90,00 грн. за 2015 року нарахована03 червня 2015 року. Вважає, що оскільки Постанови про виплату щорічної допомоги на оздоровлення Кабінетом Міністрів України на 2015 рік не приймалось, тому нарахування та виплату щорічної допомоги на оздоровлення необхідно проводити у розмірі, встановленому відповідно до норм ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - чотири мінімальні заробітні плати.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Через канцелярію суду від відповідача надійшли письмові заперечення (а.с. 56), в яких просить в задоволенні позову відмовити; судовий розгляд провести без участі представника Управління.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інвалід війни 3 групи (а.с. 36) та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради.

Як вбачається з матеріалів справи, щорічна допомога на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, 3 групи інвалідності ОСОБА_1 за 2015 рік була нарахована Управлінням праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради 03 червня 2015 року та виплачена в розмірі 90 грн. 00 коп., відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Постанови Кабінету Міністрів від 12 липня 2005 року № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 8).

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо законності дій відповідача при виплаті одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі 90,00 грн., встановленому КМ України, а не відповідно ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Розділ 8 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 230/96-ВР від 06.06.1996, а саме частиною 4 статті 48, передбачено виплату щорічної допомоги на оздоровлення вищезазначеній категорії осіб - у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Згідно ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з принципів адміністративного судочинства - верховенства права та пріоритетності Законів над іншими нормативними актами, суд вважає, що державою забезпечені правові гарантії захисту прав і свобод людини, у тому числі і відносно осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які визначаються відповідною статтею Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Щодо посилань відповідача на те, що рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 визначено право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України на основі і на виконання Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік, суд зазначає наступне.

Частиною 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», установлено, що у 2015 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними змінами), застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

У Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 16.03.2012 № 4 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зазначено, що судам варто враховувати Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, яким дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Ураховуючи особливість дії в часі закону про Державний бюджет України на відповідний рік, нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, виданий на його виконання, також діє у межах бюджетного року.

Таким чином виходячи з того, що у 2015 році Кабінетом Міністрів України окремої постанови щодо визначення розмірів допомоги на оздоровлення, не приймалося, посилання відповідача на те, що виплата щорічної допомоги на оздоровлення повинна здійснюватися відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 є необґрунтованими, оскільки застосування зазначеної постанови було розраховано лише на бюджетний період в 2005 році.

Отже, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо виплати позивачу допомоги на оздоровлення за 2015 рік у розмірі визначеному Постановою КМ України № 562 від 12 липня 2005 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не у розмірі визначеному ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є протиправними, а порушені права позивача, з метою повного їх захисту, є такими, що підлягають відновленню в судовому порядку, шляхом стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради на користь ОСОБА_1 як учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліда 3 групи недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік в сумі 4782,00 грн. (1218,00 грн. х 4 90,00 грн.).

У відповідності до ст. 94 КАС України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 11, 17, 69-71, 72, 94, 99, 100, 122, 158-163, 167, 267 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік в розмірі меншому, ніж передбачено абзацом четвертим частини четвертої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - чотирьох мінімальних заробітних плат.

Визнати протизаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради щодо застосування Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 для нарахування і виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік ОСОБА_1.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради на користь ОСОБА_1 як учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліда 3 групи недоотриману щорічну допомогу на оздоровлення за 2015 рік в сумі 4782 (чотири тисячі сімсот вісімдесят дві) гривні 00 копійок.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подачі апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.К. Овсієнко