Справа № 813/3167/14
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 січня 2016 року К/800/8960/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Жидачівського районного центру зайнятості на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року по справі № 813/3167/14

за позовом Жидачівського районного центру зайнятості

до ОСОБА_4

про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року Жидачівський районний центр зайнятості звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 безпідставно отриманих коштів у сумі 1561,80 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, Жидачівський районний центр зайнятості подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 у період з 29 липня 2013 року по 1 листопада 2013 року перебував на обліку у Жидачівському районному центрі зайнятості як безробітний.

Згідно листа Жидачівського районного центру зайнятості від 7 березня 2014 року № 435/07 відповідачу нараховано та виплачено кошти за період з 5 серпня 2013 року по 1 листопада 2013 року у розмірі 1561,80 грн.

Жидачівським районним центром зайнятості було проведено розслідування страхових випадків і обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яким встановлено, що відповідач з 17 червня 2013 року по 2 липня 2013 року виконував роботи в ТОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ», що підтверджено Договором про виконання робіт від 17 червня 2013 року (а.с.10).

За результатами розслідування 4 березня 2014 року позивачем складено Акт № 81 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с.8-9).

На підставі вказаного акту Жидачівським районним центром зайнятості 5 березня 2014 року видано наказ № 34 про повернення ОСОБА_4 коштів за період з 5 серпня 2013 року по 1 листопада 2013 року у зв'язку з встановленням факту подання недостовірних даних на підставі яких було неправомірно надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю.

Оскільки у добровільному порядку відповідачем кошти не були повернуті, то Жидачівський районний центр зайнятості звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 коштів у розмірі 1561,80 грн.

Суди попередніх інстанцій, розглядаючи даний позов, помилково виходили з того, що дана справа підлягає судовому розгляду в порядку адміністративного судочинства з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією з визначальних особливостей КАС України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Відповідно до статті 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Правовий аналіз пунктів 1-4 частини четвертої статті 50 КАС України свідчить, що всі наведені підстави, коли громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

За пунктом 4 частини четвертої статті 50 КАС України суб'єкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об'єднань, юридичних осіб, які не є суб'єктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

Даний позов заявлений про стягнення грошових коштів, що стали власністю громадянина ОСОБА_4 не підпадає під дію пункту 4 частини четвертої статті 50 КАС України.

За змістом статті 177 Цивільного кодексу України гроші є об'єктами цивільних прав.

Враховуючи викладене, заявлені позовні вимоги мають розглядатися місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22 вересня 2015 року №21-2209а15 та від 22 вересня 2015 року у справі №П/811/3781/14.

Відповідно до частини 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, постанова Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2014 року та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року підлягають скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. ст. 220, 222, п. 7 ч. 1 ст. 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Жидачівського районного центру зайнятості задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Жидачівського районного центру зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення коштів закрити.

Роз'яснити Жидачівському районному центру зайнятості право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.

Суддя В.І. Ємельянова