Справа № 214/3268/15-а
Суддя: Євтушенко О. І.
Дата ухвалення: 2015-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/3268/15-а
2-а/214/119/15
П О С Т А Н О В А
Іменем України
23 жовтня 2015 року Саксаганський районний суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

при секретарі Бєліковій О.А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача Матової Т.В.,

відповідача Бритвича О.В.,

представника відповідача Шаламова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №46 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.2101 КУпАП, винесену 28.04.2015 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 . В обґрунтування свої вимог, позивач вказав, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 2101 КУпАП та накладено штраф в розмірі 1 700 грн. Він вважає, що його безпідставно притягнуто до відповідальності за порушення вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, оскільки постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не містить жодного послання на положення будь-якого нормативно-правового акту чи Закону України, вимоги яких ним було порушено. Ним було сповіщено його працівника ОСОБА_3 про прибуття до Саксаганського районного військового комісаріату, що підтверджується показаннями свідків, проте зазначені обставини не були взяті представниками Саксаганського районного військового комісаріату та показання свідків не були внесені до протоколу про адміністративне правопорушення від 28.04.2015 року, на чому позивач наполягав. Також, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, йому було відмовлено в реалізації його права на захист. В оскаржуваній постанові відсутні відомості про дату, час, місце вчинення правопорушення, не розкрито обставин правопорушення, установлених під час розгляду справи. Цих даних також не зазначено і в протоколі про адміністративне правопорушення. Фактично розгляд справи про адміністративне правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення та накладення стягнення було проведено за його відсутності. Отже, він вважає, що відповідач допустив порушення вимог ст.ст. 278-280 КУпАП, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду зазначеними вище позовними вимогами.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги викладені в позовній заяві та проосив суд їх задовольнити, при цьому пояснив, що він з 01.04.2015 року виконував обов`язки головного лікаря КЗ «КПТД№2» ДОР. Він неодноразово належним чином оповіщав свого працівника ОСОБА_3 про виклики до воєнкомату для проходження медичної комісії, однак останній не з`являвся до воєнкомату. Він пропонував надати службовий автомобіль, відпустку з утриманням, забезпечував явку ОСОБА_3 як міг. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не є єдиним доказом, він був присутнім під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, однак його розгляд справи проводився без нього. Вважає, що стягнення накладене на нього в максимальному розмірі санкції статті є безпідставним. При складанні протоколу права йому не роз`яснювались. Він не давав ніяких вказівок секретарю з приводу не прийняття від представників військомату кореспонденції. Йому повідомили, що прийшли працівники військомату. Секретар головного лікаря ОСОБА_4 нічого від представників військомату не отримувала, а лише відвела їх до ОСОБА_3 , який кожен день був на роботі. Йому відомо, що останній писав відказ від проходження служби.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги викладені в позовній заяві та просила суд їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, надавши до суду письмові заперечення в яких зазначив, що порушення вчинене ОСОБА_1 підтверджується протоколом та показаннями свідків, присутніх при його складанні. При складанні протоколу конституційні права позивача не порушувались, права йому роз`яснювались, останнім не заявлялось бажання мати захисника - адвоката. Протокол позивачу не оголошувався, постанова була складена та вручена ОСОБА_1 , оголошено розмір накладеного стягнення. Під час оповіщення працівників даного підприємства, працівникам військомату, за вказівкою позивача, не надавалась можливість зареєструвати супровідного листа з повісткою.

Свідок ОСОБА_5 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що він є старшим офіцером відділу офіцерів запасу комплектування, 21.04.2015 року від прибув до лікарні з повісткою для вручення її ОСОБА_3 . Повістку ОСОБА_3 вручали в його кабінеті, він формально відмовився від отримання повістки та за неї не розписався. Ми склали Акт про відмову від мобілізації, більше в приміщення лікарні ми не приходили. Він надавав ОСОБА_1 витяг з законодавства про мобілізацію. 21.01.2015 року ОСОБА_3 викликався до військомату, однак не з`являвся. В результаті співбесіди він відмовився з`являтися. 11.02.2015 року ОСОБА_3 з`явився до військомату та пройшов медичну комісію, був визнаний придатним для проходження служби. 02.03.2015 року ОСОБА_3 знову викликався через місце своєї роботи. 01.04.2015 року до місця роботи ОСОБА_3 в КЗ «КПТД№2» ДОР був направлений оповіщувач ОСОБА_6 , однак останньому було відмовлено в реєстрації супровідного листа та повістки для ОСОБА_3 . Від оповіщувача ОСОБА_6 були відібрані письмові пояснення з приводу вказаних подій, в яких він пояснив, що він прийшов до секретаря, який повідомив йому, що за розпорядженням ОСОБА_1 їй заборонено реєструвати кореспонденцію з військомату. Представник військомату звернувся до головного лікаря, який повідомив, що ОСОБА_3 не має на роботі та він не знає як вручить йому повістку. Представник військомату не бачив в той день позивача. Протокол про адміністративне правопорушення вручався позивачу. Позивачу роз`яснювалось, які вимог норм закону він порушив. Рішення про накладання адміністративного стягнення приймав комісар.
Свідок ОСОБА_7 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що він проходить службу у військоматі на посаді начальника відділу. ОСОБА_3 неодноразово викликався для призову на службу, 21.04.2015 року, він викликався для проходження відбору. 01.04.2015 року виклик його до військомату був не прийнятий КЗ «КПТД№2» ДОР». Останній виклик здійснювався через оповіщувача ОСОБА_6 , якому в КЗ «КПТД№2» ДОР» було відмовлено в реєстрації та прийнятті повістки для ОСОБА_8 , який там працює. ОСОБА_9 , який відповідає за виклик офіцерів запасу, відібрав пояснення у ОСОБА_6 , який пояснив, що секретар ОСОБА_1 не прийняв та не зареєстрував наданий ним лист та повістку. Позивачу роз`яснювались його права при складанні протоколу, відбирались його пояснення, роз`яснювалось, яка санкція передбачена за дане правопорушення. Позивача було притягнуто до відповідальності за не прийняття підлеглими листа та повістки за його розпорядженням 01.04.2015 року.
Свідок ОСОБА_10 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що він проходить службу за мобілізацією солдатом в райвіськоматі. 01.04.2015 року в групі оповіщувачів він був направлений для оповіщення до КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» ДОР», його було направлено до Головного лікаря ОСОБА_11 , у якого він запитав де реєструють листи з військомату. Головний лікар ОСОБА_11 направив до секретаря, який повідомив йому, що начальник медичної частини ОСОБА_1 заборонив їй реєструвати листи та відмовила в реєстрації його листів-повідомлень. Після чого, головний лікар ОСОБА_11 також сказав вручати особисто в руки повістку особі, яка викликається, при цьому повідомив, що ОСОБА_3 на робочому місці не має. ОСОБА_1 він в той день не бачив.
Свідок ОСОБА_12 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що він проходить службу у віськоматі на посаді старшого офіцера мобілізаційного відділу та на теперішній час виконує обов`язки заступника комісара. 21.04.2015 року позивачу був направлений виклик до військомату для дачі пояснень. Позивач зобов`язаний був оповістити та сприяти оповіщенню ОСОБА_3 27.04.2015 року позивач не прибув до військомату, а 28.04.2015 року в присутності його, ОСОБА_13 та інших працівників був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.2101 КУпАП, з яким позивач був ознайомлений та дав письмові пояснення. Позивачу був вручений примірник протоколу та витяги з Закону. Він не пам`ятає, чи роз`яснювались при цьому права позивачу. Протоколу був складений за незабезпечення керівником на вимогу військового комісару сповіщення військовозобов`язаних та їх прибуття до військомату.

Свідок ОСОБА_14 , допитана в судовому засіданні, пояснила, що вона працює секретарем головного лікаря КЗ «КПТД№2» ДОР», позивач працював раніше заступником головного лікаря, а зараз звільнився. Працівники військомату декілька разів приходили та приносили документи. Всі ці документи, які приносили працівники військомату, вона приймала та реєструвала, ніколи нікому не відмовляла в реєстрації документів. В квітні 2015 року також приносили повістки працівникам лікарні, які вона приймала та реєструвала. 01.04.2015 року ні позивач, а ні головний лікар не забороняв приймати та реєструвати документів від працівників військомату, такої ситуації ніколи не було.

Вислухавши позивача та його представника, відповідача та його представника, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Так, згідно винесеної 28.04.2015 року відповідачем Постанови №46 по справі про адміністративне правопорушення, було встановлено, що позивач, виконуючи обов`язки головного лікаря КЗ «КПТД№2»ДОР», порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Незабезпечення керівником на вимогу військового комісаріату сповіщення військовозобов`язаних та прибуття до військомату, у зв`язку з чим позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.2101 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн. у дохід держави. (а.с.3)

Виходячи з положень ст.ст.69, 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

У відповідності до ст.ст.251, 280 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Разом з тим, відповідно вимог ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Судом встановлено, що згідно змісту Протоколу про адміністративне правопорушення за ст.2101 КУпАП від 28.04.2015 року, складеного начальником ВОЗіК майором Семенчук О.В., позивач ОСОБА_1 виконуючи обов`язки головного лікаря КЗ «КПТД№2»ДОР» порушив законодавство про оборону, мобілізаційну та мобілізацію. Незабезпечення керівником на вимогу військового комісаріату сповіщення військовозобов`язаних та прибуття до військомату, чим вчинив правопорушення передбачене ст.2101 КУпАП. (а.с.4)

Однак, відповідно до пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення за ст.2101 КУпАП від 28.04.2015 року, що громадянин ОСОБА_3 був неодноразово сповіщений про необхідність з`явитися до РВК, а він з причин відмови останнього не міг примусово доставити його до РВК.

Крім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 28.04.2015 року, доданих до протоколу, він виконуючи обов`язки головного лікаря КЗ «КПТД№2»ДОР» сприяв сповіщенню свого працівника ОСОБА_3 про виклик його до військомату, останньому були вручені повістки, проводились бесіди. (а.с. 19)

Враховуючи зазначені вище обставини, суд приходить до висновку, що відповідач розглядаючи справу про адміністративне правопорушення в повній мірі не з`ясував усіх обставин справи, а саме чи підтверджено належними та достатніми доказами наявність складу адміністративного правопорушення і винність позивача у його вчиненні, що в свою чергу потягло безпідставне притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Приходячи до такого висновку, суд виходив з наступного.

Єдиним джерелом доказів, який призваний підтвердити наявність адміністративного правопорушення і винність позивача у його вчиненні, є обставини, що викладені у вищевказаному Протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення за ст.2101 КУпАП від 28.04.2015 року, в ньому не зазначено часу, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, а саме які вимоги норм закону про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Отже, склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Що стосується письмових пояснень свідка ОСОБА_15 (а.с. 17), доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, який в судовому засіданні дав аналогічні пояснення, про заборону 01.04.2015 року начальника медичної частини ОСОБА_16 реєструвати листи, данні обставини відомі йому зі слів секретаря головного лікаряКЗ «КПТД№2»ДОР», яка відмовилась у зв`язку з цим приймати повідомлення та повістку для ОСОБА_3 , то суд сприймає їх критично, оскільки вони спростовуються показами допитаним в судовому засіданні свідком ОСОБА_14 , яка працює секретарем головного лікаря КЗ «КПТД№2»ДОР».
Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що відсутність фактичних даних, а саме відсутності об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, на підставі яких можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.2101 КУпАП та винність позивача у його вчиненні, вказує на обґрунтованість позовних вимог та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №46 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.2101 КУпАП, винесену 28.04.2015 року відповідачем.

В свою чергу приймаючи зазначене рішення, суд не приймає посилання позивача на порушення його прав на захист під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та відповідної постанови, оскільки вони спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 .
Разом з тим, суд не приймає показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 з приводу наявності в діях ОСОБА_16 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.2101 КУпАП, оскільки вони не є безпосередніми свідками вказаних подій.
Керуючись ст.ст. 9, 247, 251, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 6, 10, 11, 69-71, 86, 99, 122, 128, 158, 160-163,171-2 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №46 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.2101 КУпАП, винесену 28.04.2015 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 .

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Євтушенко