Справа № 373/2873/15-а
Суддя: Керекеза Я. І.
Дата ухвалення: 2016-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/2873/15-а
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Керекези Я.І.,

при секретарі Ткалі І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про визнання незаконною бездіяльність щодо призначення соціальної виплати та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 09 листопада 2015 року звернувся до суду із адміністративним позовом і просить визнати протиправною та незаконною відмову відповідача у поданні Міністерству оборони України висновку щодо можливості виплати йому одноразової грошової допомоги відповідно до п.7 ч.2 ст.16 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та просить зобовязати відповідача подати вищезазначений висновок.

Посилається на те, що 21 травня 2013 року був призваний на строкову військову службу, для проходження якої був направлений у військову частину НОМЕР_1 . 12 березня 2015 року на підставі наказу командира військової частини був звільнений в запас за станом здоровя. 28 квітня 2015 року Яготинською МСЕК йому була встановлена втрата працездатності на 25% без встановлення інвалідності. 20 липня 2015 року він звернувся із заявою до відповідача про виплату одноразової грошової допомоги у звязку з частковою втратою працездатності. Відповідачем йому було відмовлено у призначенні виплати одноразової грошової допомоги в звязку з тим, він під час проходження строкової військової служби він ніяких травм не отримував. Крім того, він проходив військову службу, а не виконував обов`язки військової служби.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала. Вважає їх безпідставним та необгрунтованим. Посилається на те, що позивач проходив строкову військову службу у період з 21 травня 2013 року по 12 березня 2015 року. За цей період травм не отримував. Відповідно до його діагнозу та постанови ВЛК про причинний звязок захворювання, визначеного в свідоцтві про хворобу № 174 від 02 березня 2015 року, захворювання позивача повязане з проходженням військової служби, але стало наслідком травми, якої він зазнав у 2006 році. Поскільки позивач травми під час проходження строкової військової служби не отримував, то відповідно до норм Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей він не має права на одноразову грошову допомогу. Крім того, право на одноразову грошову допомогу мають особи, які отримали поранення під час виконання обов`язків військової служби, а не під час проходження військової служби, що не є тотожним.

Представник третьої особи, Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , вважає, що позов не підлягає до задоволення з аналогічних до представника відповідача підстав.

Представник третьої особи, Міністерства оборони України, в судове засідання не зявився, про день і час його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Судом встановлено наступне.

21 травня 2013 року позивач був визнаний придатним для проходження військової служби та був призваний на строкову військову службу, для проходження якої був направлений у військову частину НОМЕР_1 (а.с.8-10).

В період з 16 квітня по 14 травня 2014 року позивач перебував на стаціонарному обстеженні і лікуванні у травматологічному відділенні військової частини НОМЕР_2 із діагнозом: „Спондильоз шийного та грудного відділів хребта. Хронічна вертеброгенна цервікбрахіалгія в стадії загострення. Викривлення носової перетинки. Лівобічний етмоїдит. Гострий катаральний риніт (а.с.58).

15 липня 2014 року солдату ОСОБА_1 був проведений медичний огляд гарнізонною військово-лікарською комісією ГВМКЦ „ГВКІ і встановлений діагноз „Ізольований остреохондроз шийного відділу хребта з больовим синдромом без порушення функції. Хронічна вертеброгенна правобічна цервікоторакалгія. Деформація райдужки правої зіниці (внаслідок прооперованого в 2006 році поранення правого ока). Дані захворювання не повязані з проходженням військової служби, позивач визнаний придатним до військової служби, про що свідчить довідка військо-лікарської комісії № 2184 від 15 липня 2014 року (а.с.59).

В період з 30 жовтня по 17 листопада 2014 року ОСОБА_1 перебував на обстеженні і лікуванні в неврологічному відділенні військової частини НОМЕР_2 з діагнозом: „Хронічна вертеброгенна правобічна цервікбрахіолгія в стадії загострення. Консолідований крайовий перелом голівки правої плечової кістки (а.с.60).

В період з 08 по 16 грудня 2014 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Головного військового клінічного госпіталю Міністерства оборони України з діагнозом: „ Застарілий крайовий перелом голівки правої плечової кістки з наявністю фіксованого кісткового тіла. 10 грудня 2014 року позивачу була проведена діагностична артроскопія правого плечового суглоба, артротомія правого плечового суглоба, видалення фіксованого кісткового тіла (а.с.61-62).

З 30 січня по 18 лютого 2015 року позивач знаходився на обстеженні і лікуванні у відділенні реабілітації та професійної патології Клініки професійної патології та нетрадиційних методів лікування Ірпінського війського госпіталю з діагнозом : „ Стійка комбінована контрактура правого плечового суглобу внаслідок застралого внутрішньо суглобового перелому (анамнестично 2006 рік) головки плечової кістки, лікованої оперативно ( 10 грудня 2014 року артротомія, видалення фіксованого кісткового тіла головки правої плечової кістки) з незначним порушенням функції правого плечового суглобу та больовим синдромом. Деформуючий спондильоз шийного та грудного відділів хребта без порушення функції. Хронічна вертеброгенна цервіко-брахіалгія справа в стадії ремісії. Деформація райдужки правої зіниці (внаслідок прооперованого в 2006 році поранення правого ока). (а.с.63).

17 лютого 2015 року позивачу госпітальною військоволікарською комісією військової частини НОМЕР_2 було видане свідоцтво про хворобу № 174, відповідно до якого він був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено приданим у воєнний час. Був встановлений причинний звязок захворювання із проходженням військової служби. Як зазначено в даному свідоцтві зі слів хворого, згідно виписному епікризу, запису в медичній книжці, в серпні 2006 року позивач при побутових умовах був побитий, отримав травму лівого ока скляним осколком та травму правого плечового суглобу. Наслідки травми (анамнестично 2006 рік) застарілий внутрішньосуглобований перелом головки правої плечової кістки, лікований оперативно (10 грудня 2014 року- артротомія, видалення фіксованого кісткового тіла головки правої плечової кістки), у вигляді стійкої комбінованої контрактури правого плечового суглобу з больовим синдромом та незначним порушенням функції суглобу. Деформуючий спондильоз шийного та грудного відділів хребта без порушення функції. Хронічна вертеброгенна цервіко-брахіагія справа в стадії ремісії. Дане захворювання повязане з проходженням військової служби. Інша травма деформація райдужки правої зіниці, внаслідок травми право ока, лікованої оперативно (2006 рік) не повязана з проходженням військової служби (а.с.11-12).

12 березня 2015 року позивач був звільнений у запас наказом командира військової частини НОМЕР_1 за станом здоровя, про що свідчить запис у його військовому квитку серії НОМЕР_3 від 20 травня 2013 року та копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 47 від 11 березня 2015 року (а.с.10, 49).

28 квітня 2015 року Яготинською міжрайонною МСЕК ОСОБА_1 була встановлена втрата працездатності на 25 % у звязку з захворюванням, повязаним з проходженням військової служби. Інвалідність йому встановлена не була (а.с.13-14).

20 липня 2015 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у звязку із отриманням ним травми під час виконання обовязків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_2 своїм листом № 3/1/1462 від 30 липня 2015 року відмовив позивачу у призначенні виплати одноразової грошової допомоги в звязку з тим, що він отримав захворювання, повязане з проходженням військової служби, з 25 % втратою працездатності, тому він не має права на призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (а.с.16).

Листом військового комісара Переяслав-Хмельницького ОМВК № 1220 від 31 липня 2015 року було відмовлено позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги в звязку з тим, що дана допомога виплачується у випадку отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності (а.с.17).

Листом командира військової частини НОМЕР_1 № 870 від 01 вересня 2015 року було відмовлено позивачу в призначенні та виплаті вищезазначеної допомоги в звязку з тим, що ним був наданий неповний пакет документів, передбачених чинним законодавством (а.с.18).

27 жовтня 2015 року представник позивача Кравченко І.О. звернулася із адвокатським запитом до командира військової частини НОМЕР_1 з проханням надати на імя ОСОБА_1 довідку про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не повязане із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного спяніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження (а.с.64).

Командир військової частини НОМЕР_1 своїм листом № 1190 від 26 листопада 2015 року відмовив їй у видачі такої довідки з тих підстав, що захворювання позивача є наслідком травми, яка була отримана ним у 2006 році в побутових умовах, а не під час проходження військової служби (а.с.65).

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законами України „Про військовий обовязок та військову службу, „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року „Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Відповідно до ст. 41 Закону України „Про військовий обовязок і військову службу виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обовязків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.16 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.
Пункт 8 даної статті передбачає можливість виплати одноразової грошової допомоги у разі отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва) у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.

Згідно із п.7 постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який встановлюється медико-соціальними експертними комісіями, у розмірі, що визначається у відсотках від 50-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення ступеня втрати працездатності військовослужбовцю строкової військової служби, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво) у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.

Частиною 1 статті 24 Закону України „Про військовий обовязок і військову службу передбачено, що початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту для громадян, призваних на строкову військову службу.

Частиною 3 статті 24 вищезазначеного Закону передбачено, що військовослужбовцями вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Дослідивши надані докази та проаналізувавши вищезазначені норми закону в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відмова відповідача у наданні висновку позивачу щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, є правомірною, поскільки позивач ОСОБА_1 під час проходження військової строкової служби поранень (контузій, травм або каліцтва) не отримував, є наслідком травми, яку він отримав у 2006 році за побутових умов.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 16 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, ст.ст. 24, 41 Закону України „Про військовий обовязок і військову службу, керуючись ст.ст.10, 11, 69-71, 122,159, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про визнання незаконною бездіяльність щодо призначення соціальної виплати та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Складання постанови в повному обсязі вчинено 22.01.2016.

Суддя Я.І.Керекеза(підпи