Справа № 607/13884/15-а
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.12.2015 Справа №607/13884/15-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря Субчак Г.Я.,

позивача ОСОБА_1,

її представника ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішень від 21 липня 2015 року №913, №926, №928, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3подали до суду адміністративний позов до ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 21 липня 2015 року №913, №926, №928, зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що у вересні 2014 року вони звернулися до відповідача із заявами про виділення земельних ділянок. 21 липня 2015 року рішеннями ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №913, №926, №928 на засіданні №47 ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 відмовлено у виділенні земельних ділянок в розмірі 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с.Острів в урочищі «САД» на підставі ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та регламенту ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 16 листопада 2010 року. Позивачі вважають, що вказані рішення ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 21 липня 2015 року є таким, що не відповідають вимогам законодавства і порушують їх право на звернення до відповідних органів по зазначеному вище питанню. Таким чином, орган місцевого самоврядування, здійснюючи публічно-правові функції у сфері надання земельних ділянок у власність, вийшов за межі наданих йому повноважень, відмовивши позивачам у наданні дозволу на відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах ОСОБА_5 сільської ради. Враховуючи викладене, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3просять суд визнати протиправними та скасувати рішення сесії ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 21 липня 2015 року №913, №926, №928та зобовязати відповідача повторно розглянути заяви позивачів про виділення земельних ділянок.

Позивачі та їх представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в адміністративному позові, просили задовольнити в повному обсязі

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судовому засіданні проти позову заперечила, просила суд відмовити у задоволенні позову. При цьому зазначила про те, що заяви позивачів про виділенням їм земельних ділянок розглянуті на сесії ОСОБА_5 сільської ради у відповідності до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та регламенту органу місцевого самоврядування. Голосування здійснювалось по кожній заяві окремо, рішення про виділення позивачам земельних ділянок не було прийнято у звязку з тим, що депутати не проголосували за поставлені на голосування заяви.

Заслухавши пояснення і доводи сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З вимог ч.3 ст.2 КАС України вбачається, що у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень суди перевіряютьчи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування, посадові особи органів місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі та в межах своєї компетенції.

В силу ст.140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» (надалі - Закон) визначено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування в Україні.

Пунктом 34 частини 1 ст.26 Закону передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

В силу частин 1, 5 ст.46 Закону сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймається відкритим (у тому числі поіменним) або таємним голосуванням. Таємне голосування обов'язково проводиться у випадках, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частини 1, 2, 3, 10 ст.59 Закону).

Як вбачається із Регламенту роботи ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (Розділ V), ОСОБА_5 сільська рада в межах своїх повноважень приймає рішення у відповідності до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Рішення ОСОБА_5 сільської ради, прийняті в межах її компетенції, є обовязковими для виконання сільською радою, її виконавчим комітетом та іншим органом, розташованих на її території.

21 липня 2015 року рішенням №913 ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на засіданні 47 сесії 6 скликання «Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1200 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с.Острів в урочищі «Сад» на підставі ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та регламенту ОСОБА_5 сільської ради від 16листопада 2010 року за №3, оскільки відкритим голосуванням, яке здійснювалося особисто депутатами ОСОБА_5 сільської ради проголосували «За» надання дозволу на розробку проекту 4 депутати, «Утрималися» - 11 депутатів.

Заяви позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 також розглядалися відповідачем 21 липня 2015 року про що прийнято рішення №926 ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на засіданні 47 сесії 6 скликання «Про відмову гр. ОСОБА_4 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», та №928 ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на засіданні 47 сесії 6 скликання «Про відмову гр. ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність».

Мотивація прийнятих органом місцевого самоврядування рішень, які оскаржуються в судовому порядку, за змістом однакова, вказується про те, що рішення не були проголосовані депутатами, які приймали участь у засіданні сесії ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, тобто не набрали потрібної кількості їх голосів, необхідної для того, щоб заяви позивачів були розглянуті позитивно. Вказані обставини сторонами визнано в судовому засіданні, зокрема, представник позивача в своїх поясненнях заявила про те, що, рішення про виділення позивачам земельних ділянок не були прийняті у звязку з тим, що депутати не проголосували за поставлені на голосування заяви, що суперечить вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з положеннями ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Частиною сьомою вказаної статті ЗК України встановлено, що Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно?правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частини 10, 11 ст.118 ЗК України).

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в ст.118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

З проаналізованих норм ЗК України слідує висновок про те, що рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки має бути мотивоване. Підставами відмови згідно зі ст.118 ЗК Украни можуть бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Таким чином, приймаючи оспорювані рішення, відповідач діяв всупереч вимог закону, так як підстав, визначених ст.118 ЗК України, які б слугували причиною відмови позивачам у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не встановив, а діяв виходячи із власної волі депутатів, які більшістю не проголосували на поставлені їм для розгляду заяви позивачів.

З наведених судом обставин та досліджених матеріалів слідує те, що заявлений ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3позов до ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в частині визнання протиправними та скасування рішень ОСОБА_5 сільської ради від 21 липня 2015 року №913, №926, №928 є підставним та підлягає до задоволення.

В задоволенні вимог ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про зобовязання відповідача повторно розглянути заяви позивачів про виділення їм земельних ділянок слід відмовити, виходячи з того, що у даному випадку суд перевіряє лише чи були дії ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської областівчинені відповідно до ч.3 ст.2 КАС України та не може своїми діями підміняти відповідний орган місцевого самоврядування.

Тобто, вирішення питання про повторний розгляд заяв ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є виключним повноваженням відповідача, суд не може вирішувати вказане питання, оскільки не наділений відповідними для цього повноваженнями. Рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмову у його наданні приймається в силу закону ОСОБА_5 сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, а тому у випадку задоволення цієї позовної вимоги суд фактично перебере на себе повноваження органу місцевого самоврядування.

Керуючись ст.ст.2, 11, 17, 18, 70, 71, 86, 158, 163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_5 сільської ради від 21 липня 2015 року за №913 «Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту щодо відведення земельної ділянки у власність».

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_5 сільської ради від 21 липня 2015 року за №926 «Про відмову гр. ОСОБА_4 у наданні дозволу на розробку проекту щодо відведення земельної ділянки у власність».

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_5 сільської ради від 21 липня 2015 року за №928 «Про відмову гр. ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту щодо відведення земельної ділянки у власність».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуюча суддя О.Герчаківська