Справа № 803/3871/15
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2015-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року м. Луцьк Справа № 803/3871/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І.,

при секретарі судового засідання Литвиненко І.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Наумчик Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови у митному оформленні товарів,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся з позовом до Волинської митниці ДФС, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №205070000/2015/000007/2 від 24 листопада 2015 року, картку відмови митному оформленні №205070000/2015/00140.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між компанією «BURY Trade» Sp.z o.o. (Польща) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було укладено контракт №02 від 18 вересня 2015 року. На виконання умов даного контракту іноземним контрагентом підприємцеві ОСОБА_3 на умовах FCA було поставлено: «мандарини свіжі», «перець солодкий свіжий», «ківі свіжі», «огірки свіжі», «хурма свіжа», «апельсини свіжі».

Для митного оформлення зазначеного товару декларантом були подані усі обов'язкові документи, передбачені Митним кодексом України. Митна вартість декларантом визначалась за першим методом, про що зазначено у електронній митній декларації № 205070000/2015/024933, проте позивачу відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2015/00140 від 24 листопада 2015 року, в якій зазначено, що у митному оформленні (випуску) товарів відмовлено у зв'язку з отриманням рішення спеціалізованого підрозділу щодо коригування митної вартості рішення про визначення митної вартості № 205070000/2015/000007/2 від 24 листопада 2015 року. У цій же картці відмови митний орган роз'яснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 МД у відповідності до рішення про визначення митної вартості № 205070000/2015/000007/2 від 24 листопада 2015 року.

Вважає, що йому необґрунтовано було відмовлено у митному оформленні товарів, оскільки прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів не містить обґрунтування причин, через які заявлено декларантом митну вартість не може бути визнано та не має обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Фактично рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації ґрунтувалися на тому, що декларантом не було подано митному органу додаткових документів, які могли б, на думку відповідача, стати єдиною підставою для встановлення митної вартості товарів. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен був вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Не наведення митницею в графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення про коригування митної вартості товарів. Просив визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №205000011/2015/000055/2 від 13.07.2015 року та картку відмови у митному оформленні №205070001/2015/00062.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити.

В поданих суду запереченнях на адміністративний позов представник відповідача позов не визнала. Зазначила, що під час митного оформлення товару, задекларованого позивачем, у митного органу виникли сумніви щодо достовірності наданих декларантом до митного оформлення відомостей, оскільки документи, які були подані декларантом для здійснення митного контролю та митного оформлення товару, містили розбіжності, що стало підставою для витребовування додаткових документів.

Так, в графі 20 «Умови поставки» митної декларації зазначено умови поставки «FCA-Люблін». Умови поставки «FCA-Люблін» передбачають, що основну частину доставки забезпечує покупець. При цьому, покупець товару сам вибирає вид транспорта, сам організовує всю цепочку доставки, заключає договори перевезення. Обов'язок продавця по доставці рахується виконаним, коли він доставляє товар - після його митного оформлення в режимі експорту. Так, в пункті 3.1 договору купівлі-продажу №2 від 18 вересня 2015 року продавець продає товар згідно з умовами FCA Польша для постачання автомобільним транспортом на митну територію України, що підтверджують відповідні документи.

Відповідно до міжнародних правил Інкотермс термін FCA «франко-перевізник» означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Слід зазначити, що вибір місця поставки впливає на зобов'язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару.

Також, відповідно до пункту 3.2 контракту кожна партія товару повинна супроводжуватися необхідним пакетом дорожньо-транспортних документів (коносамент, сертифікат походження, фітосанітарний сертифікат). Крім того, зазначила, що в експортній митній декларації №15PL302010Е0138849 від 23 листопада 2015 року, яка також подавалася разом з митною декларацією, вартісні показники не відповідають рахунку-фактурі №FX/00662/2015/MG від 23 листопада 2015 року.

У зв'язку з наявними розбіжностями в поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення документах, керуючись підпунктом 2 пункту 5 статті 54 МК України, посадовою особою митниці направлено повідомлення про необхідність надання: розрахунку транспортних витрат, висновків про вартісні та якісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими організаціями, прайс-лист від виробника товару, фактури на закупівлю товару у виробника. Проте, витребувані митницею належні документи було надано не в повному обсязі, що дало підставу закінчити процедуру консультацій та визначити митну вартість у спосіб, передбачений статтею 57 МК України.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях, та просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі зовнішньоекономічного контракту №2 від 18 вересня 2015 року (а.с.23-26), укладеного між підприємцем ОСОБА_3 та компанією "BURY Trade" Sp.z о.о. (Польща), рахунку фактури (інвойсу) №FX/00662/2015/MG від 23 листопада 2015 року (а.с.20), декларант (ПП «Еліт Брок») 24 листопада 2015 року подав для митного оформлення товару «мандарини свіжі» - 8987 кг, «ківі свіжі» - 900 кг, «огірки свіжі» - 1760 кг, «перець солодкий свіжий» - 1100 кг, «хурма свіжа» - 720 кг, «апельсини свіжі» - 1690 кг подав на митний пост "Луцьк" електронну митну декларацію № 205070000/2015/025016 та комплект документів, а саме: міжнародну товарно-транспортну накладну №059889 від 23 листопада 2015 року; рахунок-фактура (інвойс) № FX/00662/2015/MG від 23 листопада 2015 року; зовнішньоекономічний договір №2 від 18 вересня 2015 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 18 вересня 2015 року; сертифікат про походження товару №PL/MF/AL0007469 від 23 листопада 2015 року; сертифікат відповідності №КО.8231.3.892.2015.9 від 23 листопада 2015 року; копію митної декларації країни відправлення №15PL302010Е0138949 від 23 листопада 2015 року (а.с.13-27).

В графі 43 електронної митної декларації № 205070000/2015/025016 від 24 листопада 2015 року товар було задекларовано за 1 методом, тобто за ціною контракту відповідно до вищезазначених документів (а.с.13-16).

Того ж дня, 24 листопада 2015 року позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2015/00140. Як зазначено у вказаній Картці відмови, м/п "Луцьк" повідомляє про відмову у митному оформленні (випуску) товарів у зв'язку з отриманням рішення спеціалізованого підрозділу щодо коригування митної вартості Рішення про визначення митної вартості № 205070000/2015/000007/2 від 24 листопада 2015 року. У цій же Картці відмови митний орган роз'яснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 ВМД у відповідності до рішення про визначення митної вартості №205070000/2015/000007/2 від 24 листопада 2015 року.

Згідно з графами 30 рішення про коригування митної вартості товару №205070000/2015/000007/2 від 24 листопада 2015 року митним органом було визначено митну вартість товару: «мандарини свіжі», вагою 5400 кг за ціною 1,02 дол. США за 1 кг (замість 0,75 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом); «мандарини свіжі», вагою 3587 кг за ціною 1,02 дол. США за 1 кг (замість 0,75 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом); «ківі свіжі», вагою 900 кг за ціною 1,75 дол. США за 1 кг (замість 1,0 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом); «перець солодкий свіжий», вагою 1100 кг за ціною 1,65 дол. США за 1 кг (замість 1,5 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом); «огірки свіжі», вагою 1760 кг за ціною 1,25 дол. США за 1 кг (замість 0,90 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом); «хурма свіжа», вагою 720 кг за ціною 1,75 дол. США за 1 кг (замість 1,20 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом); «апельсини свіжі», вагою 5664 кг за ціною 1,02 дол. США за 1 кг (замість 0,70 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом).

У графі 33 вказаного рішення було зазначено, що митна вартість товарів не може бути визнана, у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, за методом обраним декларантом та містять розбіжності та неточності (згідно заявки-договору на автоперевезення від 23 листопада 2015 року №11 та довідки б/н від 24 листопада 2015 року податкове навантаження до кордону становить 38,89 грн/км, а після перетину кордону - 66,67 грн/км. В поданих до митного оформлення документах існують розбіжності в термінах оплати товару (пункт 4.2, 4.3 контракту). Загальна вартість відповідно до експортної декларації країни-відправника становить 62137 злотих, в той час коли згідно фактури 62350,53 злотих).

У зв'язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, декларанту запропоновано надати додаткові документи: висновки про вартісні та якісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, прайс-лист від виробника товару, фактуру на закупівлю товару у виробника. Так як неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме: методу 2а (стаття 59 МКУ) та методу 2б (стаття 60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МКУ) та методу 2г (стаття 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість визначено за резервним методом згідно із статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в митного органу (стаття 33 МК України) МД №125110011/15/18463 від 21 листопада 2015 року, №401090002/15/25468 від 20 листопада 2015 року, №125110011/15/17662 від 10 листопада 2015 року, №100270002/15/261776 від 12 листопада 2015 року, №209120000/15/849039 від 20 листопада 2015 року, №100270001/15/227235 від 20 листопада 2015 року, №125110011/15/18206 від 17 листопада 2015 року.

З метою подальшого збуту придбаного товару позивачем було подано через свого декларанта для митного оформлення товару нову МД №205070000/2015/025016 від 24 листопада 2015 року, вказавши у графах 12, 45 ВМД митну вартість, розраховану за ціною одиниці товару, наведену у рішенні митниці (а.с.132-134).

Статтею 49 Митного кодексу України (МК України) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою-третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Статтею 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою-третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, сьомої-дев'ятої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Частинами першою-другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до частин першої-третьої статті 256 МК України визначено, що відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Як слідує із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товарів: «мандарини свіжі», «ківі свіжі», «перець солодкий свіжий», «огірки свіжі», «хурма свіжа», «апельсини свіжі» за основним методом (за ціною договору) та надання відповідачу необхідних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

В силу вимог Митного кодексу України обов'язок доведення митної ціни товару лежить у даному випадку на позивачеві.

Разом із тим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. При цьому імперативною умовою для витребування вказаних документів є наявність у митного органу саме обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

На думку суду, сумніви митного органу можна вважати обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Наведене свідчить про обов'язок митного органу зазначити конкретні обставини, що викликають такі сумніви, та причини неможливості підтвердження заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів, а також зазначити конкретні документи, надання яких може розвіяти вказані сумніви.

Отже, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен чітко вказати, які саме складові митної вартості, на його думку, є непідтвердженими, а також, які документи слід надати для підтвердження того чи іншого показника.

Позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, за методом обраним декларантом, та містять розбіжності, а саме: вартість в інвойсі не відповідає вартості товару в експортній декларації, зв'язку з чим від декларанта витребовувалися додаткові документи (висновки про вартісні та якісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими організаціями, прайс-лист від виробника товару, фактуру продавця товару), проте, такі документи подані не повністю, а тому митну вартість товару визначено за резервним методом, на підставі цінової інформації, наявної в митному органі.

На думку суду, відповідачем безпідставно було відмовлено у визнанні заявленої митної вартості вказаного вище товару, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується представниками сторін, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 на вимогу відповідача було надано висновок про якісні та вартісні характеристики №В-1102 від 24 листопада 2015 року, платіжне доручення в іноземній валюті №32 від 04 листопада 2015 року, виписка з банку б/н від 04 листопада 2015 року, виписка з банку (за проплату транспорту) б/н від 30 жовтня 2015 року, рахунок-фактура про надання транспортних послуг №СФ-0000182 від 21 жовтня 2015 року, акт виконаних робіт про надання транспортних послуг №ОУ-0000182 від 21 жовтня 2015 року, калькуляція транспортних витрат № 24-11/2015 від 24 листопада 2015 року, копія курсу валют національного банку Польщі, згідно яких оформляється експортна декларація 01/11/2015, копія ринкового курсу валют Польщі, згідно якого виставляв фактурну вартість в злотих відправник 20 листопада 2015 року, а також прайс-лист від виробника товару від 23 листопада 2015 року та фактура на закупівлю товару за №FX/00662/2015/MG від 23 листопада 2015 року.

Висновком про якісні та вартісні характеристики №В-1102 від 24 листопада 2015 року, який складений Волинською торгово-промисловою палатою, встановлено, що вартість товарів, зазначена в рахунку (інвойс) № FX/00662/2015/MG від 23 листопада 2015 року та в комерційній пропозиції (прас-листі) фірми "BURY Trade" Sp.z o.o. (Польща) від 23 листопада 2015 року, відповідає рівню цін, який панує на ринку по продажу фруктів і може складати 0,75 дол. США за один кг мандаринів свіжих, 1,50 дол. США за один кг перцю свіжого, 1,20 дол. США за один кг хурми свіжої, 0,90 дол. США за один кг огірків свіжих, 1,0 дол. США за один кг ківі свіжі та 0,70 дол. США за один кг. апельсинів свіжих.

Таким чином, суд вважає, що позивачем було надано всі необхідні документи для визначення митної вартості, за методом обраним декларантом, а саме за ціною контракту №2 від 18 вересня 2015 року відповідно до вищезазначених документів.

В судовому засіданні представник відповідача зазначила, що митницею в ході розмитнення товару «мандарини свіжі», «ківі свіжі», «перець солодкий свіжий», «огірки свіжі», «хурма свіжа», «апельсини свіжі» встановлено відсутність складових митної вартості, оскільки в експортній декларації на цей товар ціна зазначена в польських злотах, а в рахунку-фактурі № FX/00662/2015/MG від 23 листопада 2015 року та в митній декларації № 205070000/2015/024933 в доларах США, дані розбіжності підтверджують підставність сумніву митного органу у митній вартості товару. Крім того, витрати по навантаженню товару здійснювались за рахунок відправника, оскільки умовами поставки згідно контракту є «FCA».

Суд не бере вищенаведене до уваги, оскільки, як вбачається з рахунку-фактури (інвойсу) № FX/00662/2015/MG від 23 листопада 2015 року загальна ціна вищезазначених товарів становить 15 703,05 доларів США відповідно до середнього курсу 3,9706 польських злот, що в загальному розмірі становить 62350,53 польських злот, відтак посилання відповідача на те, що документи, подані для підтвердження митної вартості товарів, містять розбіжності, спростовано в судовому засіданні.

Також, відповідачем в обґрунтування рішення про коригування митної вартості вказано, що митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації, наявної в митного органу, МД №125110011/15/18463 від 21 листопада 2015 року, №401090002/15/25468 від 20 листопада 2015 року, №125110011/15/17662 від 10 листопада 2015 року, №100270002/15/261776 від 12 листопада 2015 року, №209120000/15/849039 від 20 листопада 2015 року, №100270001/15/227235 від 20 листопада 2015 року, №125110011/15/18206 від 17 листопада 2015 року.

Суд зазначає, що за загальним правилом формально інший рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, сам по собі не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Митний орган має право самостійно визначати митну вартість товарів, однак це повинно відбуватись із дотриманням вимог чинного законодавства, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, з врахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Не заслуговують на увагу і посилання відповідача на те, що згідно заявки-договору на автоперевезення від 23 листопада 2015 року №11 та довідки б/н від 24 листопада 2015 року податкове навантаження до кордону становить 38,89 грн/км, а після перетину кордону - 66,67 грн/км оскільки дані обставини ніяким чином не впливають на митну вартість товару виходячи з наступного. ФОП ОСОБА_3 сам не здійснює перевезень товарів, а для цього заключив відповідний договір із ФОП ОСОБА_4, який відповідно за кожне перевезення виставляє рахунок, який в подальшому оплачується ОСОБА_3 Відтак, податкові навантаження на перевезення, які здійснюються ОСОБА_4 жодним чином не впливають на митну вартість товарів, які декларує позивач. З метою усунення будь-яких сумнівів на прохання ОСОБА_3 перевізником надано вичерпний та грунтовний розрахунок транспортних витрат від 24 листопада 2015 року, які декларантом надані митниці. Тому посилання відповідача про непідтвердження підприємцем витрат на навантаження та відсутність вказаної складової митної вартості є необґрунтованим та безпідставним.

Щодо розбіжностей в термінах оплати товару суд зазначає наступне. У пункті 4.2 договору від 18 вересня 2015 року №2 передбачено, що оплата за товар здійснюється протягом 90 банківських днів від дати митного оформлення, у пункті 4.3 - можлива передплата за товар. У фактурі від 23 листопада 2015 року № FX/00662/2015/MG зазначено термін оплати 14 днів. Фактично, на думку суду, це говорить про те, що сторони згідно умов даного контракту за домовленістю можуть самостійно визначати умови здійснення оплати, що і було зроблено відповідно до фактури, в межах 90 днів та не суперечить пункту 4.2 контракту.

Одночасно суд звертає увагу на те, що застосуванню другорядних методів повинна передувати процедура консультацій між митним органом та декларантом відповідно до положень статей 59, 60 МК України. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Доводи відповідача про те, що консультації проводились у вигляді надіслання декларанту в електронному вигляді повідомлення-вимоги про надання додаткових документів, суд вважає необґрунтованими, оскільки право вимоги таких документів, передбачене у чатиною третьою статті 53 МК України, не може вважатися частиною процедури консультацій, передбачених частиною четвертою статті 57 МК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем було надано митному органу усі необхідні документи, що дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту), а тому висновки Волинської митниці ДФС щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими.

У судовому засіданні представником відповідача не подано жодного доказу того, що в митного органу виникли обґрунтовані сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей щодо митного оформлення товару та не наведено обґрунтованих підстав щодо неможливості застосувати перший метод визначення митної вартості товару.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач в порядку та у строки, передбачені МК України, надав всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару, а тому рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 24 листопада 2015 року №205070000/2015/000007/2 та картка відмови у митному оформленні (випуску) товарів від 24 листопада 2015 року №205070000/2015/00140 винесені безпідставно та необгрунтовано.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 24 листопада 2015 року №205070000/2015/000007/2 та картка відмови у митному оформленні (випуску) товарів від 24 листопада 2015 року №205070000/2015/00140, з огляду на що останні слід скасувати як протиправні.

Частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС судовий збір в сумі 1218 грн., сплачений при подачі позовної заяви до суду згідно платіжного доручення №642 від 10 грудня 2015 року (а.с.2).

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 24 листопада 2015 року №205070000/2015/000007/2 та картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів від 24 листопада 2015 року №205070000/2015/00140.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в сумі 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст постанови виготовлений 03 січня 2016 року.