Справа № 2-а-11280/11
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2011-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2011 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинський В.С., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області про зобовязання здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області про визнання неправомірними дій відносно вимог у перерахунку та виплати державної та додаткової пенсії особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В обґрунтування свого позову позивач вказав, що він являється інвалідом ЧАЕС ІІІ-Ї групи професійного захворюванню, повязане з роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області.

Згідно ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796), передбачено, що у всіх випадках пенсія інвалідам ІІІ-Ї групи, у яких встановлено зв'язок захворювання з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС не повинна бути нижче б мінімальних пенсій за віком.

Крім того, відповідно до ст. 50 Закону № 796, інвалідам ІІІ-Ї групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на вищевикладене просив суд визнати дії ОСОБА_2 ПФУ у Броварському районі Київської області щодо нарахування пенсії як інваліду III групи ЧАЕС в значно меншому розмірі, ніж передбачено ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч.З ст.67 ЗУ № 796 - неправомірними та зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Броварському районі провести перерахунок основної та додаткової пенсії по інвалідності виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком та 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ч. 4 ст. 54, ст. 50, ч.З ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Представник Відповідача надала до суду заперечення, в яких позов не визнала та пояснила, що Позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 та одержує пенсію по III групі інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС (категорії 1), яка призначена згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На виконання вказаного Закону 28.05.2008 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», згідно з якою установлено, що розмір додаткової пенсії для інвалідів III групи за шкоду, заподіяну здоровю виплачується у розмірі 15% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з наведеного, просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши та оцінивши матеріали справи в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог ст. 183-2 КАС України - без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі - суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав щодо прийняття рішення про задоволення позову в порядку скороченого провадження, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом III групи і перебуває на обліку в ОСОБА_2 ПФУ у Броварському районі та одержує пенсію по III групі інвалідності професійного захворюванню, повязаного з роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у зв'язку з чим йому була призначена державна пенсія відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до статті 50 цього ж Закону. Проте Відповідачем державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію, позивачу нараховувалася та виплачувалася не у відповідності із вимогами закону, і тому вимоги позивача є законними і обґрунтованими.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам III групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно із ч. 4 ст. 54 вказаного Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника, у всіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок із ЧАЕС, не можуть бути нижчими по III групі інвалідності, ніж 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10- рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно із ч. 1 ст. 147, ч. 2 ст. 152 Конституції України Конституційний Суд України є єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, суд дійшов висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає мінімальний розмір пенсії за

віком, а не розміри визначені, вказаними вище постановами Кабінету Міністрів України.

Згідно із ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення ч. З ст. 28 цього Закону, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком не встановлено.

У ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

За таких обставин, дії відповідача ОСОБА_2 ПФУ щодо відмови в проведенні перерахунку розміру основної та додаткової пенсій позивача згідно зі ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та виплати йому недоплаченої частини пенсії, суд вважає протиправними.

На підставі ст. ст. 49, 50, 54, 67, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, керуючись ст. ст. 86, 99, 159, 183-2, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії згідно із ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», протиправними.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області провести з 28 вересня 2011 р. перерахунок розміру основної та додаткової пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 6 (шести) мінімальних пенсій за віком та 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50, ч. 4 ст.54, ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.іст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплатити йому недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат.

Постанова підлягає негайному виконанню.

На постанову протягом десяти днів може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В. С. Сердинський