Справа № 815/6335/15
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2016-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6335/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши у приміщенні суду в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ДПІ у Приморському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення №1364-17 від 29.05.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до ДПІ у Приморському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення №1364-17 від 29.05.2015 року.

В судовому засіданні 19.01.2016 року представником позивача була подана заява (а.с.43), в якому були підтримані позовні вимоги в повному обсязі, але заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача був сповіщений належним чином про день, час та місце слухання справи (підпис представника у довідковому листі на обкладинці справи), але в судове засідання не прибув без поважних причин, а тому, на підставі положень ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження 22.01.2016 року за наявними в справі письмовими доказами та запереченнями.

Дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

Відповідач - ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області на підставі ст.1 Закону України «Про державну податкову службу» є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст.ст.7,10,11 цього ж Закону здійснює повноваження щодо встановлення порушень податкового законодавства, нарахування та стягнення заборгованості з податків та зборів, штрафних санкцій, а тому позовні вимоги щодо оскарження його актів з цього приводу, на підставі положень ст.55 Конституції України, п.1 ч.2 ст.17, ст.104 КАС України підвідомчі адміністративним судам та повинні розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Згідно заяви від 14.04.2009 року №7361/Л позивач перебуває на обліку у ДПІ Приморському районі м. Одеси ДФС в Одеській області платником земельного податку з фізичних осіб.

На підставі свідоцтва про право власності від 17.09.2009 року ОСОБА_1 ІК НОМЕР_1 належить на праві приватної власності нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Згідно свідоцтва про право власності 17.09.2009 року загальна площа нежилого приміщення офісу складає 87,4 м.кв., що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 23.04.2009 року №22551895 (а.с.8).

Згідно довідки Управління Держкомзему у м. Одесі від 04.03.2011 року №3788 про нормативну грошову оцінку 1 кв.м земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, нормативна грошова оцінка 1 кв.м земельної ділянки при комерційному використанні дорівнює 3635,66 грн.

29.05.2015 року відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення №1364-17 (а.с.5), яким визначена сума грошового зобов'язання позивача зі сплати земельного податку за 2015 рік в розмірі 3968,78 грн.

Суд дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази вважає, що оскаржене позивачем податкове повідомлення-рішення прийняте в межах вимог чинного законодавства, виходячи з наступного.

Земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ зі змінами та доповненнями.

З 01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України (надалі -ПК), який, відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 ПК плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до ст.ст. 269, 270 ПК платниками земельного податку (далі - податок) є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, а об'єктом оподаткування - земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності. Згідно п.п.271.1.1 п.271.1 базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації.

Підпунктом 14.1.72 п.14.1 ст.14 ПК встановлено, що плата за землю - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Відповідно до п.п.14.1.74 п.14.1 ст.14 ПК - земельна ділянка є частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, цільовим (господарським) призначенням та з визначеними щодо неї правами.

Обов'язок зі сплати земельного податку виникає з моменту набуття права власності (користування) відповідною земельною ділянкою.

За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб (п.286.6 ст. 286 ПК).

Пунктом 287.1 ст.287 встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою, водночас, згідно п.287.8 ст.287 ПКУ - власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Крім того, на підставі п.2 ст. 289 ПКУ центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативно грошової оцінки земель, на який індексується нормативно грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кі = 1:100 і т. д. Враховуючи коефіцієнт індексації (за 2015 рік - 1,249) сума розрахунку земельного податку на 2015 рік для позивача складає 3968,78 грн. (87.4 м2 * 3 635.66 * 1% * 1, 249).

Представником позивача розрахований розмір земельного податку не оскаржений, а тому, відповідно до положень ч.3 ст.72 КАС України, вірність здійсненного податковим органом розрахунку земельного податку позивача за 2015 рік вважається встановленою.

Оскільки позивач є власником частини нежитлових приміщень у багатоквартирному житловому будинку згідно свідоцтва про право власності від 17.09.2009 року, він зобов'язаний з моменту здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно сплачувати земельний податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відтак, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не є обґрунтовані, документально не підтверджені та оскаржене податкове повідомлення-рішення відповідає чинному законодавству, в зв'язку із чим, в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю на підставі положень ч.1 ст.162 КАС України.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ДПІ у Приморському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання не чинним та скасування податкового повідомлення-рішення №1364-17 від 29.05.2015 року - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня виготовлення та підписання повного тексту постанови.

Суддя Єфіменко К.С.