Справа № 826/16716/15
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

14 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації та просило:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 28 липня 2015 року №392 в частині визначення розміру оплати та строку подовження дії ліцензії серії АБ №222866 та серії АБ №222865 від 29 грудня 2005 року на право надання послуг фіксованого міжнародного і міжміського зв'язку з використанням лише ІР-телефонії строком дії до 29 грудня 2010 року;

2) зобов'язати відповідача прийняти рішення про встановлення розміру оплати за подовження строку дії ліцензії серії АБ №222866 та серії АБ №222865 від 29 грудня 2005 року у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2005 року №773 «Про розміри та порядок зарахування плати за видачу, переоформлення, видачу дубліката, копії ліцензії на провадження діяльності у сфері телекомунікацій і продовження строку її дії» в редакції від 16 червня 2004 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення НКРЗІ діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 21 червня 2010 року позивач звернувся до НКРЗІ із заявами від 16 червня 2010 року про продовження строку дії ліцензій серії АБ №222866 на надання послуг міжнародного фіксованого телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку на всій території України та серії АБ №222865 на надання послуг міжміського фіксованого телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку на всій території України, у зв'язку з тим, що 29 грудня 2010 року спливає строк їх дії.

24 Червня 2010 року НКРЗІ листом №03-2927/102 повідомила ТОВ «Євротранстелеком», що заява щодо продовження дії ліцензій залишена без розгляду, оскільки Законом України «Про телекомунікації» та Ліцензійними умовами здійснення діяльності у сфері телекомунікацій з надання послуг фіксованого телефонного зв'язку із правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку: місцевого, міжміського, міжнародного, затвердженими рішенням Національної комісії з питань регулювання зв'язку України від 10 грудня 2009 року №1789, не передбачена подача заяв, видача ліцензій і продовження терміну дії ліцензій на надання послуг міжміського, міжнародного телефонного зв'язку з використанням лише технології ІР-телефонії.

Позивач, вважаючи неправомірними вказану відмову НКРЗІ, звернувся з відповідним позовом до суду.

За результатами судового розгляду справи, постановою Вищого адміністративного суду України від 22 березня 2012 року по справі №К/9991/25252/11 скасовані рішення першої та апеляційної інстанцій, а позовні вимоги ТОВ «Євротранстелеком» задоволено частково: зобов'язано НКРЗІ розглянути заяви товариства від 21.06.2010 про продовження дії ліцензій на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій відповідно до вимог діючого законодавства.

На виконання вищеозначеного рішення суду, 22 квітня 2014 року НКРЗІ прийнято рішення №255 «Про розгляд заяв ТОВ «Євротранстелеком», яким відмовлено у продовженні строку дії ліцензій серії АБ №222866 від 29 грудня 2005 року та серії АБ №222865 від 29 грудня 2005 року.

Не погодившись із даним рішенням Комісії, ТОВ «Євротранстелеком» оскаржило його в судовому порядку.

За результатами судового розгляду, постановою Вищого адміністративного суду України від 16 червня 2015 року по справі №К/800/6863/15 рішення НКРЗІ від 22 квітня 2014 року №255 «Про розгляд заяв ТОВ «Євротранстелеком» визнано протиправним та скасовано, а також зобов'язано відповідача прийняти рішення про продовження строку дії ліцензій серії АБ №222866 та серії АБ №222865 від 29 грудня 2005 року.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що НКРЗІ не доведено правомірність прийняття рішення в оскаржуваній частині з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 КАС України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

За визначенням статті 1 Закону України «Про телекомунікації» (далі - Закон №1280-IV) ліцензія - це документ, що засвідчує право суб'єкта господарювання на здійснення зазначеного в ньому виду діяльності у сфері телекомунікацій протягом визначеного строку на конкретних територіях з виконанням ліцензійних умов.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1280-IV національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, зокрема, здійснює ліцензування та реєстрацію у сфері надання телекомунікаційних послуг.

Як визначає частина перша статті 49 Закону №1280-IV, у разі якщо суб'єкт господарювання має намір здійснювати зазначений у ліцензії вид діяльності у сфері телекомунікацій після закінчення строку її дії, він повинен не пізніше ніж за чотири місяці до закінчення строку дії ліцензії звернутися до національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, із заявою про продовження строку її дії в порядку, визначеному частиною першою статті 45.

Так, відповідно до частини п'ятої статті 48 Закону №1280-IV строк дії ліцензії встановлюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, у ліцензії, але не може бути меншим ніж п'ять років.

Що стосується терміну, на який може бути продовжений строк дії ліцензії, - Закон №1280-IV не встановлює спеціальних строків продовження строку ліцензії, однак, зважаючи на норми частини п'ятої статті 48 Закону №1280-IV, - строк дії ліцензії може бути продовжений на термін не менше ніж п'ять років, починаючи з дня, наступного, після закінчення строку дії ліцензії.

Відповідно до частини другої статті 49 Закону №1280-IV національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, не має права відмовити в продовженні строку дії ліцензії, якщо оператором, провайдером телекомунікацій виконуються всі ліцензійні умови та особливі умови, зазначені в ліцензії, або ці умови не виконані з поважних причин, які не залежали від оператора, провайдера телекомунікацій.

Частина перша статті 53 Закону №1280-IV визначає, що за видачу ліцензій, їх переоформлення, видачу дублікатів, копій і продовження терміну їх дії справляється плата, розмір та порядок зарахування якої до Державного бюджету України встановлює Кабінет Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, що ліцензії серії АБ №222866 на надання послуг міжнародного фіксованого телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку на всій території України та серії АБ №222865 на надання послуг міжміського фіксованого телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку на всій території України, видані ТОВ «Євротранстелеком» 29 грудня 2005 року зі строком дії 5 років.

Отже, строк дії вказаних ліцензій закінчується 29 грудня 2010 року, відповідно, продовжений строк дії ліцензії має почати свій перебіг з 30 грудня 2010 року.

Разом з тим, в межах спірних правовідносин НКРЗІ протиправно не прийняла рішення про продовження строку дії ліцензій позивача серії АБ №222866 та серії АБ №222865 від 29 грудня 2005 року у строк 15 робочих днів від моменту реєстрації заяви ТОВ «Євротранстелеком», що підтверджено судовими рішеннями, які набрали законної сили, а саме: постановами Вищого адміністративного суду України від 22 березня 2012 року №К/9991/25252/11 та від 16 червня 2015 року №К/800/6863/15.

Відповідач прийняв Рішення про продовження ТОВ «Євротранстелеком» строку дії ліцензій лише 28 липня 2015 року, проте термін продовження дії ліцензій зазначено з 29 грудня 2010 року по 28 грудня 2015 року. Таким чином, права позивача не можна вважати поновленими.

Фактично строк дії ліцензій позивача серії АБ №222866 та серії АБ №222865 від 29 грудня 2005 року продовжено строком на 5 місяців, що суперечить приписам частини п'ятої статті 48 Закону №1280-IV в частині строку дії ліцензії не менше ніж п'ять років, з огляду на що колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку дії ліцензії з моменту прийняття такого рішення.

Стосовно правомірності визначення відповідачем розміру плати за видачу ліцензій, колегія суддів зазначає наступне.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що відповідач застосував до ТОВ «Євротранстелеком» розмір плати за продовження строку дії ліцензій - 30 % розміру плати за видачу ліцензій відповідно до Розмірів плати за переоформлення, видачу дубліката, копії ліцензії на провадження діяльності у сфері телекомунікацій та продовження строку її дії та пункту 1 Розмірів плати за плати за видачу ліцензій на провадження діяльності в сфері телекомунікацій, що справляється у межах території Автономної Республіки Крим, однієї області, мм. Києва і Севастополя, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 червня 2004 року №773, у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення.

Однак, такий підхід, на переконання колегії суддів, є помилковим, адже, як встановлено вище, спірні правовідносини виникли з моменту звернення позивача із заявами про продовження строку дії ліцензій, а саме у червні 2010 року, а тому до них мають застосовуватись норми Закону №1280-IV та інших нормативно-правових актів у сфері телекомунікацій, в редакції, чинній станом на червень 2010 року, зокрема, і в частині, що стосується визначення розміру плати за продовження строку дії ліцензій.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин постанова Кабінету Міністрів України від 16 червня 2004 року №773 «Про розміри та порядок зарахування плати за видачу, переоформлення, видачу дубліката, копії ліцензії на провадження діяльності у сфері телекомунікацій і продовження строку її дії» діяла в редакції від 16 червня 2004 року.

Відповідно до пункту 1 додатку 1 до вказаної постанови розмір плати за видачу ліцензій на провадження діяльності в сфері телекомунікацій, що справляється у межах території Автономної Республіки Крим, однієї області, мм. Києва і Севастополя, діяльність із надання послуг фіксованого телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку (відповідно до виду діяльності, на який видається ліцензія): міжнародного* (на всю територію України) розмір плати становить 8 993 000,00 грн.; міжміського* - 340 000,00 грн. за регіон, відповідно, по всій Україні - 9 180 000,00 грн. (340 000,00 грн. х 27 регіонів).

Водночас згідно із приміткою * - у разі застосування лише технології ІР-телефонії плата становить 6 відсотків розміру плати за видачу відповідної ліцензії.

Оскільки позивач надає послуги фіксованого телефонного зв'язку з використанням лише технології ІР-телефонії, вартість ліцензії становить: міжнародного зв'язку - 539 580 грн.; міжміського зв'язку - 550 800 грн.

В ході судового розгляду справи було встановлено, що позивач за отримання ліцензій фактично сплатив: міжнародного зв'язку із застосування лише технології ІР-телефонії - 539 580,00 грн.; міжміського зв'язку із застосування лише технології ІР-телефонії - 550 800,00 грн.

Згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2004 року №773 «Про розміри та порядок зарахування плати за видачу, переоформлення, видачу дубліката, копії ліцензії на провадження діяльності у сфері телекомунікацій і продовження строку її дії" - Розмір плати за переоформлення, видачу дубліката, копії ліцензії на провадження діяльності у сфері телекомунікацій та продовження строку її дії, плата за подовження строку дії ліцензії становить 30% розміру плати за видачу відповідної ліцензії.

Враховуючи суму платежу за отримання ліцензій, сума платежу за подовження строку дії ліцензій становить: міжнародної із застосування лише технології ІР-телефонії - 161 847,80 грн. тобто 30% від 539 580,00 грн. плати за її отримання; міжміської із застосування лише технології ІР-телефонії - 165 240,00 грн. тобто 30% від 550 800,00 грн. плати за її отримання.

Однак, рішенням НКРЗІ від 28 липня 2015 року №392 «Про ліцензування у сфері телекомунікацій» в частині застосування до ТОВ «Євротранстелеком» розміру плати за продовження строку дії ліцензій 30% розміру плати за видачу ліцензій застосовано за надання послуг міжнародного фіксованого телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку на всій території України у розмірі 2 697 900,00 грн., а за надання послуг міжміського фіксованого телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку на всій території України у розмірі 2 754 000,00 грн., тобто всупереч нормам законодавства, чинним на час звернення позивача із заявами про продовження строку дії ліцензії.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ТОВ «Євротранстелеком» є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню, зокрема, і в частині щодо зобов'язання відповідача прийняти рішення про встановлення розміру оплати за подовження строку дії ліцензії серії АБ №222866 від 29 грудня 2005 року та серії АБ №222865 від 29 грудня 2005 року у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2005 року №773 «Про розміри та порядок зарахування плати за видачу, переоформлення, видачу дубліката, копії ліцензії на провадження діяльності у сфері телекомунікацій і продовження строку її дії» в редакції від 16 червня 2004 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

При цьому колегія суддів вважає, що втручання у даному випадку у дискреційні повноваження НКРЗІ, як суб'єкта владних повноважень, є виправданим, оскільки відсутній інший дієвий спосіб захисту порушеного права, та враховує, що у межах спірних правовідносин права позивача неодноразово порушувались відповідачем, а рішення суду не виконувались належним чином.

Доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та, як наслідок, не спростовують висновків суду першої інстанції, з огляду на що підстави для її задоволення відсутні.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови суду немає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 19 січня 2016 року.

.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.