Справа № 748/23/16-а
Суддя: Криворученко Д. П.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/748/5/16
Єдиний унікальний № 748/23/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року місто Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області Криворученко Д.П., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Чернігівському районі Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 08.01.2016 року звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Чернігівському районі Чернігівській області в якому просить суд: визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у включенні матеріальної допомоги на оздоровлення і індексації в заробітну плату для нарахування її пенсії; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату її пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», в розмірі 82% заробітної плати державного службовця, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи перед призначенням пенсії, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01 грудня 2015 року і довічно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 07.12.2015 року звернулась до УПФ України в Чернігівському районі Чернігівської області із заявою про обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідки від 02.12.2015 року №535 про склад заробітної плати з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та сум індексації заробітної плати, але їй було відмовлено, оскільки включення зазначених сум в заробіток для обчислення пенсії не передбачено діючим законодавством. Зазначає, що рішення відповідача є незаконним, оскільки суперечить спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України Про оплату праці», а тому вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11.01.2016 року відкрито скорочене провадження у адміністративній справі за даним позовом.

Справа розглядається, відповідно до приписів ст.1832 КАС України, в порядку скороченого провадження без виклику осіб, які беруть участь у справі та без проведення судового засідання.

20.01.2016 р. від сторони відповідача надійшли заперечення, які зводяться до того, що відповідно до ст.33 Закону України «Про державну службу» матеріальна допомога та індексація заробітної плати не є складовими заробітної плати державного службовця, а тому не можуть бути враховані у заробіток при розрахунку пенсії. Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року були змінені форми довідки про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», а не норми врахування заробітної плати (її складових) для обчислення пенсії відповідно до даного Закону. Крім того, відповідно до пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №7 Про судове рішення в адміністративній справі» резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобовязання до вчинення чи утримання вчинення дій на майбутнє.

Виходячи з встановлених по справі обставин та оцінюючи обґрунтування вимог і заперечень сторін, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до приписів ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відносини, що склалися між позивачем та відповідачем є публічно-правовими відносинами, виходячи із змісту статті 3 та пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 30 березня 2011 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівському районі та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 82 % суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

07 грудня 2015 року позивач звернулась до Управління ПФУ в Чернігівському районі із заявою про перерахунок призначеної пенсії із включенням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати за період з 01 березня 2009 року по 28 лютого 2011 року включно, тобто за 24 місяці, відповідно до довідки Шестовицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 02.12.2015 за №535.

Листом Управління ПФ України в Чернігівському районі позивачу було відмовлено у перерахунку, оскільки включення зазначених виплат до заробітної плати для обчислення пенсії не передбачено статтею 33 Закону України «Про державну службу».

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основними нормативно-правовими актами, які регулюють порядок призначення та перерахунку пенсій є Закони України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про державну службу».

Пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України «Про державну службу», ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Положеннями ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІ1 у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачці, визначено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст.37-1 Закону №3723-ХІ1, перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З аналізу наведених норм вбачається, що призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу (ч.1 ст. 40).

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Так, згідно ч.1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У постановах Кабінету Міністрів України від 18 травня 1998 року №697 та № 1170 від 22 грудня 2010 року (з 01 січня 2011 року) визначено вичерпний перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. У такому переліку не зазначені ані матеріальна допомога на соціально-побутові потреби, ані матеріальна допомога на оздоровлення.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (ч. 6 зазначеної статті).

Згідно частини 7 цієї статті умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію наведеної норми Кабінетом Міністрів України 31 травня 2000 року прийнято постанову №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

В пункті першому названої постанови закріплено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Окрім того, згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

З огляду на викладене, чинне законодавство України як загальними, так і спеціальними нормами матеріального права, відносить до складу заробітної плати також інші виплати.

Також суд зауважує, що право пенсіонера, що отримує пенсію за законодавством України про державну службу на врахування «інших виплат», підтверджено постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 серпня 2010 року, яка залишена без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2010 року та Вищого адміністративного суду України від 21 листопада 2012 року.

На виконання зазначеного судового рішення, яке набрало законної сили Правлінням Пенсійного фонду України прийнято постанову «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/09/2670», якою затверджено довідку про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». У вказаній довідці міститься поле «інші виплати», з необхідністю їх розшифровки.

Наведене свідчить, що, відмовляючи у перерахунку пенсії з урахуванням таких виплат, як індексація заробітної плати та матеріальна допомога на оздоровлення, відповідач діяв усупереч вимогам законів України та ряду підзаконних актів.

Відповідно до правової позиції викладеної в Постанові Верховного суду України від 01.10.2013 року в справі №21-338а13, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому у разі виникнення підстав для перерахунку розмірів таких пенсій визначається лише дата, з якої особа має право на її перерахунок чи отримання пенсії у певному розмірі. Обмеження періоду, протягом якого субєкт владних повноважень має здійснювати обчислення пенсії відповідно до вимог закону, є безпідставним та суперечить вимогам статті 19 Конституції України.

Визнаючи обґрунтованими вимоги позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню починаючи з 01 грудня 2015 року.

Відповідно до ст.94 КАС України судовий збір по справі слід стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в Чернігівському районі Чернігівській області в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 19, 46 Конституції України, Законом України «Про державну службу», Законом України «Про оплату праці», Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 2, 6, 10, 11, 14, 17, 18, 70, 71, 99, 100, 104-106, 158-163, 167, 1832 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Чернігівському районі Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Чернігівському районі Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у включенні матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації в заробітну плату для нарахування пенсії.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», у розмірі 82 %, починаючи з 01 грудня 2015 року і довічно, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати за роботу на державній службі за останні 24 календарні місяці роботи перед призначенням пенсії, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в Чернігівському районі Чернігівській області в дохід держави 551,30 грн судового збору. (отримувач УДКС у Чернігівському районі (Чернігівський район), , МФО 853592, код бюджетної класифікації 22030001, розрахунковий рахунок 0522, призначення платежу 02894467).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмову провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Криворученко Д.П.