Справа № 806/4990/15
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Липа В.А.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" січня 2016 р. Справа № 806/4990/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" листопада 2015 р. у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом та просив визнати недійсним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.09.2015 № про застосування штрафної санкції в розмірі 18031грн.20коп. за порушення вимог ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Як на підставу для скасування вказаного рішення посилався на те, що рішення винесено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки відповідачем невірно був визначений останній день строку дії ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме термін дії ліцензії НОМЕР_5 з 18 липня 2014 до 18 липня 2015.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року відмовлено позивачу в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі фізична особа-підприємець ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про задоволення позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що висновки суду першої інстанції є суперечливими, оскільки не відповідають обставинам, встановленим під час розгляду справи.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 11 вересня 2015 року працівниками контролюючого органу ГУ ДФС у Житомирській області було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_4 на предмет дотримання вимог чинного законодавства при здійсненні роздрібної торгівлі підакцизними товарами (алкогольними напоями та тютюновими виробами), про що складено відповідний акт за №114/21//НОМЕР_1 від 11.09.2015 року.

На підставі акту перевірки та відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", п.п.54.3.3. п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.09.2015 № про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 штрафної санкції в розмірі 18031грн.20коп.

Суд першої інстанції перевіряючи спірне податкове повідомлення-рішення на відповідність вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України погодився з висновками податкового органу, що суб'єкт господарювання мав право здійснювати торгівлю алкогольними напоями до дати зазначеної в ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, при цьому, останнім днем торгівлі буде дата, що передує даті, зазначеній у такій ліцензії. Враховуючи, що строк ліцензії діє до 18 липня 2015, суд вважав, що останній термін дії ліцензії закінчується 17 липня 2015 року.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 було видано ліцензію серії НОМЕР_3, реєстраційний №11, дата реєстрації 11 липня 2014 року, на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями яка дійсна з 18 липня 2014 року до 18 липня 2014 року.

Згідно додатку до вказаної ліцензії позивачем сплачено поточні платежі за ліцензію за вказаний період.

14.07.2015 року фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 було видано ліцензію серії НОМЕР_4, реєстраційний №52, дата реєстрації 07 липня 2015 року, на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями яка дійсна з 19 липня 2015 року до 19 липня 2016 року.

Підставою для застосування штрафних санкцій стало те, що 18.07.2015 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 здійснювався продаж алкогольної продукції та тютюнових виробів без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами на загальну суму 2 351,00 грн., що підтверджується фіскальними звітами.

Проте, колегія суддів вважає таке твердження податкового органу безпідставним, оскільки термін дії ліцензії до 18.07.2015 року самостійно визначено податковим органом, що її видав, така ліцензія 18.07.2015 року не була ні анульована, а ні зупинена. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Приписами статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами може здійснюватися суб"єктами підприємницької діяльності всіх форм власності за наявності у них ліцензій.

Згідно ст.1 Закону України "Про державне регулювання виробництва торгівлі етиловим, коньячним, і плодовим спиртом, алкогольними напоями та тютюновим виробами" - ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб"єкта підприємницької діяльності на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до частини 14 статті 15 зазначеного Закону ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб"єкта підприємницької діяльності терміном на один рік і підлягають обов"язковій реєстрації в органі державної податкової служби, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб"єкта підприємницької діяльності.

Як убачається з матеріалів справи, причиною виникнення спору у даній справі стало питання щодо порядку обчислення початку та закінчення строку дії названої ліцензії, який визначений вказівками на конкретні календарні дати.

Оскільки спеціальними нормами, зокрема Законом України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та Тимчасовим порядком видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затвердженим постановою КМУ від 13.05.1996р. №493, не встановлено окремого порядку визначення і встановлення часового моменту, що породжує та припиняє правовідносини за вказаними ліцензіями, застосовуючи принцип аналогії закону, обчислення спірного строку слід здійснювати за правилами Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч.1 ст.254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Згідно ст.255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції.

Як убачається з матеріалів справи, строк дії ліцензії ФОП ОСОБА_4 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями серії НОМЕР_5 визначено з 18.07.2014 року до 18.07.2015 року, отже, прийменник "до" у вказаному випадку вживаний на позначення кінцевої календарної дати чинності, яка спливає у відповідний рік, місяць та число останнього строку, тобто 18.07.2015 року о 24 год. 00 хв. Як наслідок, висновки відповідача про те, що ФОП ОСОБА_4 18.07.2015 року здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії є помилковими, що в свою чергу спростовує порушення позивачем п.7 ч.1 ст.7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Окрім того, колегія суддів враховує, що маючи намір провадити зазначені в ліцензії види господарської діяльності після закінчення строку її дії, позивач у порядку, встановленому Законом України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", зареєстрував нову ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії з 19.07.2015р. по 19.07.2016р., яку видано податковим органом 14.07.2015 року. Наведене, також підтверджує, що строк дії попередньої ліцензії закінчився саме 18.07.2015р. о 24 годині цього дня. На час перевірки наявна у позивача ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями в установленому порядку призупинена чи анульована не була.

На зазначені обставини суд першої інстанції не звернув уваги, що призвело до прийняття судового рішення з порушенням норм матеріального права, що є безумовною підставою для скасування судового рішення відповідно до вимог ст.202 КАС України та ухвалення нового - про задоволення позову в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання відповідача на правові висновки Верховного Суду України в постанові від 21.05.2013 року ( справа №21-90а13), оскільки в зазначеній постанові лексичне значення прийменника "до" було проаналізовано в поєднанні з числівниково-іменниковою формою при позначенні приблизної межі у кількісних відношеннях. В той час як справа, що розглядається стосується застосування прийменника "до" на позначення кінцевої календарної дати.

Також, не можна приймати до уваги і висновки, викладені в постанові від 16.04.2014 року (справа №6-24цс14), оскільки в ній зроблено висновок щодо застосування строку, визначеного роками.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Отже, сплачений позивачем судовий збір при подачі позовної заяви у розмірі 487 грн.20 коп. та судовий збір при зверненні з апеляційною скаргою у розмірі 535 грн.92 коп. ( 487,20+535,92=1923,12) підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" листопада 2015 р. скасувати та прийняти нову - про задоволення позову.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області № НОМЕР_2 від 25 вересня 2015 року.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 1023 грн.12 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "15" січня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 АДРЕСА_2

3- відповідачу Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4 - представнику позивача ОСОБА_6 АДРЕСА_1 - ,