Справа № 349/1206/15-а
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року Справа № 876/11161/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Мікули О.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

представника відповідача Окуневич М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області на постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі про визнання дій протиправними, перерахунок та виплату пенсії.

Позивачка просила визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі щодо не включення до розрахунку для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги у розмірі 10 посадових окладів та індексації заробітної плати;

зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі провести перерахунок пенсії з 28.03.2014 року (з моменту призначення) в розмірі 80 відсотків від суми заробітку з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги у розмірі 10 посадових окладів та індексації заробітної плати згідно довідок, виданих службою у справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 08.09.2015 року № 97/25/01-22/09 за період з 01.03.2012 року по 31.12.2013 року, з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року;

зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі нарахувати, виплатити та в подальшому виплачувати пенсію згідно проведеного перерахунку.

Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2015 року, яка прийнята в порядку скороченого провадження, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги у розмірі 10 посадових окладів та індексації заробітної плати.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі здійснити перерахунок та виплату з 24.03.2015 року пенсії, призначеної ОСОБА_2, в розмірі 80 відсотків від суми заробітку з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги у розмірі 10 посадових окладів та індексації заробітної плати згідно довідок, виданих службою у справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 08.09.2015 року № 97/25/01-22/09 за період з 01.03.2012 року по 31.12.2013 року та з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі, яке, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апелянт вважає, що виплати, які просить врахувати при обчислення пенсії позивачка, не включаються у структуру заробітної плати, з якої визначається розмір пенсії державного службовця. Тому при визначенні розміру пенсії ОСОБА_2 обґрунтовано не були враховані ці виплати.

Особи, які беруть участь в справі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте в судове засідання не прибули, що є підставою для її розгляду в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

У справі встановлено, що ОСОБА_2 з 28.03.2014 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Рогатинському районі та отримує пенсію, призначену відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

Згідно довідок від 08.09.2015 року № 97/25/01-22/09, виданих службою у справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, ОСОБА_2 за періоди роботи з 01.03.2012 року по 31.12.2013 року та з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року було виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу у розмірі 10 посадових окладів та індексацію заробітної плати.

10.09.2015 року ОСОБА_2 звернулася до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі щодо перерахунку та виплати пенсії, включивши в її дохід для обчислення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу у розмірі 10 посадових окладів та індексацію заробітної плати, з яких сплачено страхові внески.

Листом № 140/Г-15 від 22.09.2015 року управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі відмовило позивачці в перерахунку пенсії, оскільки матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога у розмірі 10 посадових окладів та індексація заробітної плати, на думку управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі, не належать до інших надбавок, визначених Законом України «Про державну службу».

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку та виплаті позивачці пенсії є неправомірними, оскільки виплати, які просить врахувати позивачка, є складовими заробітної плати та повинні враховуватися при обчисленні розміру пенсії.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх частково правильними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У ч. 1 ст. 1 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, та суми індексації заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України від 5.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Як видно з матеріалів справи, внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування був сплачений лише з сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати. Страхові внески з одноразової грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів, яка була виплачена ОСОБА_2 при звільненні, не стягувалися, що підтверджується довідкою форми ОК-5 та листом служби у справах дітей Рогатинської РДА від 18.01.2016 року № 13/25/02-12/09, які були надані апелянтом суду.

За таких обставин одноразова грошова допомога у розмірі 10 посадових окладів не може бути включена до розрахунку при обчисленні пенсії позивачки, тому висновки суду першої інстанції в цій частині є помилковими.

Зазначений судом час, з якого пенсія позивачки підлягає перерахуванню, сторонами в справі не оскаржений.

Крім того, судом першої інстанції, як видно зі змісту оскаржуваної постанови, обґрунтовано залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_2 за період з 28.03.2014 року по 23.03.2015 року, тому не зазначення про це в резолютивній частині постанови не є підставою для її скасування.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню лише в частині здійснення перерахунку та виплаті пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати з 10.09.2015 року - з моменту звернення до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі з заявою про перерахунок пенсії.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права в справах подібної категорії міститься у постановах Верховного Суду України від 3 червня 2014 року (№ 21-134а14), від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13 відповідно).

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції в частині визнання неправомірними дій та зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачки з врахуванням виплачених 10 місячних посадових окладів при звільненні прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому в цій частині вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

В решті постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2015 року в справі № 349/1206/15-а в частині визнання протиправними дій та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з врахуванням грошової дороги в розмірі 10 місячних посадових окладів при звільненні скасувати та прийняти нову постанову, якою позивачці в цій частині позову відмовити.

В решті цю постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : О.І. Мікула

Д.М. Старунський