Справа № 807/1735/15
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2016 рокум. Ужгород№ 807/1735/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С. І.

при секретарі судового засідання Лумей В.Г.

за участю представників

позивача: адвокат Пшеницька Г.В.

відповідача: Олійник А.Ю. (довіреність від 09.12.2015 року № 6977/09)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області, треті особи - начальник управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Балаж Віталій Васильович, завідувач юридичного сектору апарату управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Гануляк Тамара Михайлівна, про визнання незаконної відмови у доступі до публічної інформації, зобов'язання надати інформацію та стягнення судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 20 січня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови. Постанова в повному обсязі складена 21 січня 2016 року.

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області, треті особи - начальник управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Балаж Віталій Васильович, завідувач юридичного сектору апарату управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Гануляк Тамара Михайлівна, яким просив суд:

- визнати незаконною відмову у доступі до інформації, викладену Управлінням пенсійного фонду в Виноградівському районі Закарпатської області у литі-відповіді від 15.06.2015 року на адвокатський запит адвоката ОСОБА_3;

- зобов'язати Управління пенсійного фонду в Виноградівському районі Закарпатської області надати позивачу - адвокату ОСОБА_3 доступ до запитуваної ним інформації такого змісту: інформацію про суму коштів, дату та отримувача цих коштів, яку було виплачено з Пенсійного фонду на поховання ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживав у будинку АДРЕСА_1);

- судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в провадженні Виноградівського районного суду знаходиться цивільна справа про визнання права власності на будинок за позовом ОСОБА_7 до Широківської сільської ради та за зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7. У зустрічній позовній заяві ОСОБА_8 стверджує, що всі витрати на поховання та сплавлення обрядів після смерті несла вона зі своєю дочкою ОСОБА_9, та просить стягнути з ОСОБА_7 суму витрати пов'язаних з похованням та відправлення обрядів.

За правовою допомогою в даній справі ОСОБА_7 звернулася до адвоката ОСОБА_3.

Враховуючи професійну необхідність та керуючись Законом України "Про адвокатуру", адвокатом ОСОБА_3 10 червня 2015 року був поданий адвокатський запит в інтересах ОСОБА_7 до Управління пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області щодо надання інформації про суму коштів, дату та отримувача цих коштів, яку було виплачено з Пенсійного фонду на поховання ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживав у будинку АДРЕСА_1).

15 червня 2015 року ОСОБА_3 отримав відповідь Управління пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області на адвокатський запит від 10 червня 2015 року про відмову щодо надання такої інформації з мотивів, що відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" та Закону України "Про захист персональних даних" мотивуючи тим, що запитувана інформація відноситься до конфіденційної інформації та може бути надана тільки за згодою отримувача допомоги. Позивач вважає таку відмову протиправною та просить суд зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області надати йому запитувану інформацію.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача (довіреність від 09.12.2015 року № 6977/09) в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та просив суд у задоволенні таких відмовити, посилаючись на письмові заперечення (а.с.39-41).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що у провадженні Виноградівського районного суду знаходиться цивільна справа про визнання права власності на будинок за позовом ОСОБА_7 до Широківської сільської ради та за зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_8 (а.с.14-16) стверджує, що всі витрати на поховання та сплавлення обрядів після смерті несла вона зі своєю дочкою ОСОБА_9, та просить стягнути з ОСОБА_7 суму витрати пов'язаних з похованням та відправлення обрядів.

07.05.2014 року між ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_3 було укладено договір про надання правової допомоги (а.с.13).

10.06.2015 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до Управління пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області із адвокатським запитом в інтересах ОСОБА_7 щодо надання інформації про суму коштів, дату та отримувача цих коштів, яку було виплачено з Пенсійного фонду на поховання ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживав у будинку АДРЕСА_1).

15.06.2015 року ОСОБА_3 отримав відповідь Управління пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області на адвокатський запит від 10.06.2015 року про відмову щодо надання такої інформації з мотивів, що відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" та Закону України "Про захист персональних даних" запитувана інформація відноситься до конфіденційної інформації та може бути надана тільки за згодою отримувача допомоги.

Ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено в Законі України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012р. №5076-УІ (далі - Закон №5076).

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.20 Закону №5076 під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

За змістом п.1 ч.1 ст.23 Закону №5076 професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема, забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності.

Ч. 3 ст.23 Закону №5076 передбачено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи у відносинах з адвокатами зобов'язані дотримуватися вимог Конституції України та законів України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та протоколів до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №5076 адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Згідно ж із частинами 2 та 3 ст.24 Закону №5076 орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Статтею 1 Закону №2939 визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом; публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

За змістом ст.4 Закону №2939 доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; 2) вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію (ст.5 Закону №2939).

Згідно ч.1 та ч.2 Закону №2939 інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Відповідно до ч.5 ст.6 Закону №2939 не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

При цьому, ч.2 ст.21 Закону України "Про інформацію" (далі - Закон №2657) передбачає, що конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Таким чином, ані Закон №2939, ані Закон №2657 не встановлюють обмежень щодо надання запитуваної позивачем інформації - інформації про кількість коштів, які були надані після смерті особи з рахунків УПФ в Виноградівському районі, а відмова надати таку інформацію порушує право позивача та його довірительниці на доступ до інформації та положення ст.24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Така правова позиція викладена зокрема в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25.06.2015 року К/800/17139/15.

Відповідно до п.5 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Положення даної статті не визначає, що обмеженню не підлягає інформація про розпорядження коштами саме Державного бюджету України, чи місцевого, тощо.

Згідно ч.2 ст.21 Закону України "Про інформацію" конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Ст.11 Закону України "Про інформацію" визначає поняття інформації про фізичну особу, відтак інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

У частині 2 цієї ж статті зазначається, що не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини.

Оскільки, позивач звернувся з адвокатським запитом з метою захисту прав людини, а саме ОСОБА_7, запитувана інформація повинна була бути надана йому відповідно до чинного законодавства.

Ч. 2 ст. 11 Закону України "Про інформацію" передбачає, що до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження.

Отже, запитувана адвокатським запитом інформація не була конфіденційною та не є персональними даними, оскільки не стосувалася національності, освіти, сімейного стану, релігійних переконань, стану здоров'я, адреси, дати і місця народження.

Згідно із ч.4 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" , у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: прізвище, ім'я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; дату відмови; мотивовану підставу відмови; порядок оскарження відмови; підпис.

Як вбачається з відмови у наданні запитуваної інформації від 12.06.2015 року за №3414/07 така не містить порядку її оскарження.

Згідно із ст.23 Закону України "Про доступ до публічної інформації", рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до суду. Запитувач має право оскаржити відмову в задоволенні запиту на інформацію. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вищевикладеного суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно квитанції за №0.0.424898119.1 від 20.08.2015 року позивачем було сплачено судовий збір у сумі 73,08 грн. та квитанції №0.0.429672529.2 від 02.09.2015 року - у сумі 150,00 грн.

Крім того згідно Акту здачі-приймання наданих послуг за Договором №НЧВ-1 від 01.08.2015 року про надання послуг позивачем було понесено судові витрати у вигляді оплати юридичних послуг у розмірі 4750,00 грн.

Відтак, суд вважає за належне присудити до стягнення з управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області на користь ОСОБА_3 витрати зі сплати судового збору у сумі 223,08 грн. та на правову допомогу у сумі 4750,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 71, 86, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області, треті особи - начальник управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Балаж Віталій Васильович, завідувач юридичного сектору апарату управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Гануляк Тамара Михайлівна, про визнання незаконної відмови у доступі до публічної інформації, зобов'язання надати інформацію та стягнення судових витрат - задовольнити повністю.

2. Визнати дії управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області щодо відмови у доступі до публічної інформації, викладеному у листі від 12.06.2015 року за № 3414/07 року на адвокатський запит ОСОБА_3 від 14.06.2015 р. - протиправними.

3. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області надати ОСОБА_3 запитувану інформацію, зазначену в адвокатському запиті від 14.06.2015 року, а саме - надати інформацію про суми коштів, дату та отримання цих коштів, що було виплачено з Пенсійного фонду на поховання ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживав у будинку АДРЕСА_1).

4 Стягнути з управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області (Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Миру, 43 код 20449630) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору у сумі 223,08 грн. (двісті двадцять три гривні вісім копійок) та на правову допомогу у сумі 4750,00 грн. (чотири тисячі сімсот п'ятдесят гривень).

5. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст.186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя С.І. Рейті