Справа № 804/12478/14
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.
за участю секретаря судового засідання: Шабанова Д.В.
представника позивача: Хорунженко В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропромсінтез»
до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та визнання протиправними дій, -
Представник позивача у судовому засіданні підтримав пред'явлений адміністративний позов та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив його задовольнити у повному обсязі.
Відповідач пред'явлений позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що проведеною документальною позаплановою виїзною перевіркою позивача встановлено завищення останнім податкового кредиту та завищення податкового зобов'язання з податку на додану вартість за січень-квітень 2014 року у зв'язку із формуванням їх за господарськими операціями з ТОВ «Промбудмаркет», ТОВ «Транслем», ТОВ «Гіппер Трейд», ТОВ «Деймос ІНВ», ТОВ «Мета-Днепр», ТОВ «СК Маріо», ТОВ «Верштат» та ТОВ «Айтерс», здійснення яких в ході перевірки не було підтверджено належним чином. Крім того, з актів про неможливість проведення зустрічних звірок означених суб`єктів господарювання, отриманих відповідачем від інших контролюючих органів, вбачається, що останні відсутні за своїм місцезнаходженням, у них відсутні виробничі та складські приміщення, наявні незначні трудові ресурси, документи бухгалтерського та податкового обліку відсутні, що не дає можливості підтвердити реальність господарських відносин цих підприємств з іншими суб'єктами господарювання у січні-квітні 2014 року. При цьому незначні трудові ресурси тих контрагентів, які надавали позивачу послуги, свідчать про ймовірність виконання таких робіт самим позивачем.
Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував проти задоволення пред'явленого адміністративного позову, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
На підставі наказу начальника Криворізької центральної ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 02.07.2014р. №466 та направлення від 02.07.2014р. №183 працівником цього контролюючого органу була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Дніпропромсінтез» з питань дотримання вимог податкового законодавства України під час здійснення взаємовідносин з ТОВ «Промбудмаркет», ТОВ «Транслем», ТОВ «Гіппер Трейд», ТОВ «Деймос ІНВ», ТОВ «Мета-Днепр», ТОВ «СК Маріо» за період з 01.01.2014р. по 31.01.2014р., ТОВ «Верштат» за період з 01.02.2014р. по 30.04.2014р. та ТОВ «Айтерс» за період з 01.02.2014р. по 31.03.2014р., за результатами якої складено акт від №930/22-02/25536184 від 22.07.2014р.,яким зафіксовано встановлене під час перевірки допущення позивачем порушення приписів п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України та ст.1, п.2 ст.3, ст.4, п.6 ст.8, п.1 та п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що полягає у документальному не підтвердженні реальності здійснення господарських операцій з вказаними контрагентами, а також порушення приписів ст.185, п.186.1 ст.186, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення ТОВ «Дніпропромсінтез» податкового кредиту на загальну суму 629100,00грн. та завищення податкового зобов'язання на суму 455500,00грн. (т.1 а.с.14-70).
Означений висновок обґрунтований тим, що позивач неправомірно завищив суму податкового кредиту та суму податкових зобов'язань з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Промбудмаркет», ТОВ «Транслем», ТОВ «Гіппер Трейд», ТОВ «Деймос ІНВ», ТОВ «Мета-Днепр», ТОВ «СК Маріо» за період з 01.01.2014р. по 31.01.2014р., ТОВ «Верштат» за період з 01.02.2014р. по 30.04.2014р. та ТОВ «Айтерс» за період з 01.02.2014р. по 31.03.2014р., оскільки правочини, укладені з цими контрагентами не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними, підтвердженням чого є висновки актів інших контролюючих органів, а саме: акту ДПІ у Київському районі міста Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області від 28.03.2014р. №195/05-64-22-02/38844515 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Транслем» щодо господарських операцій з платниками податків за січень-лютий 2014 року», акту ДПІ у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 31.03.2014р. №465/04-62-22-3/38530549 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Мета-Днепр» щодо не підтвердження реальності господарських відносин, їх реальності та повноти відображення в обліку за січень 2014 року», акту ДПІ у Дніпровському районі міста Києва від 22.05.2014р. №296/26-53-22-01-15 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Верштат», акту ДПІ у Будьонівському районі міста Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області від 28.03.2014р. №85/05-61-22-01/38654416 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Промбуд Маркет» щодо документального підтвердження господарських відносин із контрагентами покупцями-постачальниками за січень-лютий 2014 року», акту ДПІ у Куйбишевському районі міста Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області від 26.03.2014р. №175/05-66-15-01/38889598 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «СК Маріо» з питань документального підтвердження господарських взаємовідносин з платниками податків за січень-лютий 2014 року», акту ДПІ у Куйбишевському районі міста Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області від 26.03.2014р. №176/05-66-15-01/38889598 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Гіпер Трейд» з питань документального підтвердження господарських взаємовідносин з платниками податків за січень-лютий 2014 року», акту ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 08.05.2014р. №284/26-51-22-03/38834245 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Айтерс» за період з 01.01.2014р. по 31.03.2014р.» та акту ДПІ у Куйбишевському районі міста Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області від 26.03.2014р. №179/05-66-15-01/38357200 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Деймос ІНВ» з питань документального підтвердження господарських взаємовідносин з платниками податків за січень-лютий 2014 року», згідно яких встановлено, що означені контрагенти позивача відсутні за своїм місцезнаходженням, у них відсутні виробничі та складські приміщення, наявні незначні трудові ресурси, відсутні документи бухгалтерського та податкового обліку, що не дає можливості підтвердити реальність господарських відносин цих підприємств з іншими суб'єктами господарювання у січні-квітні 2014 року. Незначні трудові ресурси тих контрагентів, які надавали позивачу послуги, свідчать про ймовірність виконання таких робіт самим позивачем. Також в акті зазначалося, що під час перевірки позивачем не було надано належного документального підтвердження цих господарських операцій.
Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача відносно мотивування висновків акту №930/22-02/25536184 від 27.07.2014р. укладанням ТОВ «Дніпропромсінтез» правочинів без мети настання реальних наслідків, які порушують публічний порядок та спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також не несуть факту надання послуг та передачі товару з ТОВ «Промбудмаркет», ТОВ «Транслем», ТОВ «Гіппер Трейд», ТОВ «Деймос ІНВ», ТОВ «Мета-Днепр», ТОВ «СК Маріо» за період з 01.01.2014р. по 31.01.2014р., ТОВ «Верштат» за період з 01.02.2014р. по 30.04.2014р., ТОВ «Айтерс» за період з 01.02.2014р. по 31.03.2014р., суд виходить з наступного.
Відповідно до п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності).
Означені положення також містяться в п.3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової служби України №984, від 22.12.2010р., яким також встановлено, що акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.
При цьому акт лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов'язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення відповідача і сам по собі не породжує певних правових наслідків для позивача, не є актом індивідуальної дії. Він є лише документом, що фіксує певні обставини так, як їх бачить працівник податкового органу, який проводить перевірку.
Права та обов'язки для суб'єкта господарювання, перевірку якого проведено, породжує саме рішення, прийняте на підставі складеного за результатами перевірки акту, а дії податкового органу по складанню акту перевірки є способом реалізації наданих суб'єкту владних повноважень компетенції. Самі по собі ці дії не тягнуть для особи будь-яких правових наслідків, оскільки не тягнуть за собою юридичних наслідків.
Таким чином, позовна вимога у вигляді визнання протиправними дій посадових осіб або конкретного податкового органу при складанні акту перевірки та фіксації у ньому її результатів є неналежно обраним способом правового захисту позивача, оскільки вирішення такого спору не захищає саме по собі права чи інтереси платника податку. За наявності обґрунтованого позову належним способом такого захисту є оскарження рішення податкового органу, яке і містить обов'язкове для виконання волевиявлення суб'єкта владних повноважень відносно конкретного платника податку.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині щодо визнання протиправними дій Криворізької центральної ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області відносно мотивування висновків акту №930/22-02/25536184 від 27.07.2014р. укладанням ТОВ «Дніпропромсінтез» правочинів без мети настання реальних наслідків, які порушують публічний порядок та спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також не несуть факту надання послуг та передачі товару з ТОВ «Промбудмаркет», ТОВ «Транслем», ТОВ «Гіппер Трейд», ТОВ «Деймос ІНВ», ТОВ «Мета-Днепр», ТОВ «СК Маріо» за період з 01.01.2014р. по 31.01.2014р., ТОВ «Верштат» за період з 01.02.2014р. по 30.04.2014р., ТОВ «Айтерс» за період з 01.02.2014р. по 31.03.2014р.
Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування вищевказаного податкового повідомлення-рішення відповідача, суд зважає на наступне.
Так, відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
При цьому п.198.2 ст.198 цього Кодексу передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Згідно п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Отже необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Не відносяться до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Дніпропромсінтез» протягом січня-квітня 2014 року було укладено ряд угод з ТОВ «Промбудмаркет», ТОВ «Транслем», ТОВ «Гіппер Трейд», ТОВ «Деймос ІНВ», ТОВ «Мета-Днепр», ТОВ «СК Маріо», ТОВ «Верштат» та ТОВ «Айтерс».
Так, 26.10.2013р. між ТОВ «Дніпропросінтез», як генпідрядником, та ТОВ «Транслем», як субпідрядником, було укладено договір №276, відповідно до умов якого, генпідрядник доручає, а субпідрядник зобов`язується своїми силами, на свій ризик та в строк, визначений сторонами договору, виконати наступні роботи: вивантаження вугілля на вагоноопрокидувачі ВРС-93-110М; вивантаження сировинних добавок на щілинних бункерах за допомогою вібророзвантажувача та грейферного крану; шихтовка, усереднення вивантаженого вугілля; подача вугілля (відшихтованого) на вугільний млин навантажувально-відвалочною машиною; подача вугілля (відшихтованого) на вугільний млин ковшовим навантажувачем; транспортування сировинних матеріалів на основні сировинні склади, транспортування сировинних матеріалів, що вивантажуються, за допомогою стрічкового конвеєру з приймального бункера щілинних бункерів в склад; підготовка, навантаження та усунення вагонів товарного клінкера; поточне технічне обслуговування основного та допоміжного обладнання, що передане генпідрядником (технологічне обладнання); збір (прибирання) просипів сировинних компонентів і матеріалів після вивантаження на технологічному обладнанні; очищення від просипів сировинних матеріалів прилеглої території (т.1 а.с.159-166).
Згідно п.1.2 означеного Договору всі роботи виконуються на Амвросіївській філії ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна».
Пунктом 2.3 Договору визначено, що загальна вартість робіт встановлюється на підставі актів приймання виконаних робіт.
Так, між позивачем та його контрагентом був підписаний акт прийому-передачі обладнання згідно Договору субпідряду №276 від 26.10.2013 року, згідно якого субпідрядник - ТОВ «Транслем» приймає обладнання, машини та механізми для виконання робіт, зазначених у даному Договорі (т.1 а.с.167-168).
До актів здачі-прийомки виконаних робіт оформленні додатки: №1 щодо подачі товару на млин, конвеєри, де зазначається тоннаж та спосіб подачі; №2 щодо здійснення послуг з вивантаження і транспортування вантажу, що надходить на Амвросіївський філіал ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна», де зазначено дати вивантаження, працівники, відповідальні за виконання цієї господарської операції, година, дата прибуття вагону, його номер, найменування товару, переміщення на склад; №3 щодо послуг техніки, де зазначається дата, кількість, години, виконана робота, номер замовлення, транспорт та інше. Означені додатки надавалися позивачем до перевірки, про що зазначено в акті.
Крім того, 26.10.2013р. між ТОВ «Дніпропросінтез», як генпідрядником, та ТОВ «Транслем», як субпідрядником, було укладено договір №277, відповідно до умов якого, Генпідрядник доручає, а Супідрядник зобов`язується своїми силами, на свій ризик та в строк, визначений сторонами договору, виконати наступні роботи: вивантаження сировинних матеріалів з залізничних напіввагонів на вагоноопрокидувачі ВРС 134; вивантаження сировини з залізничних напіввагонів за допомогою вібратора; експлуатація та технічне обслуговування шлакової галереї під час переміщення шлаку гранульованого доменного; експлуатація та технічне обслуговування стрічкового транспортера, в тому числі з використанням самохідного бункера під час транспортування сировинних компонентів та матеріалів (глина, вапняк); поточне технічне обслуговування основного та допоміжного обладнання, що передане генпідрядником (технологічне обладнання); збір (прибирання) просипів сировинних компонентів і матеріалів після вивантаження на технологічному обладнанні; очищення від просипів сировини території у літній період; очищення залізничних путей і стрілочних переводів від снігу, льоду та змерзлої сировини у зимовий період; створення чернеток електронних перевізних документів на відправлення залізничних вагонів після вивантаження сировини в системі АС Клієнт УЗ; відбір проб сировинних компонентів та матеріалів, що надходять залізничним транспортом, стрічковим транспортером (т.1 а.с.200-208).
Згідно п.1.2 означеного Договору всі роботи виконуються на території ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» в м. Кривий Ріг.
Пунктом 2.5 Договору визначено, що загальна вартість робіт встановлюється на підставі актів приймання виконаних робіт.
Відповідно до п.11.1 Договору строк його дії - до 31 грудня 2014 року, а в частині виконання грошових зобов`язань - до повного їх виконання.
Між позивачем та ТОВ «Транслем» був підписаний акт прийому-передачі обладнання згідно Договору субпідряду №277 від 26.10.2013 року, згідно якого субпідрядник - ТОВ «Транслем» приймає обладнання, машини та механізми для виконання робіт, зазначених у даному Договорі, а також відповідно акт повернення означеного обладнання (т.1 а.с.240-241).
Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «Верштат» судом встановлено, що 25.01.2014р. між цими суб'єктами господарювання було укладено договір субпідряду №37, відповідно до якого ТОВ «Дніпропросінтез», як генпідрядник, доручає, а ТОВ «Верштат», як субпідрядник, зобов`язується своїми силами, на свій ризик та в строк, визначений сторонами договору, виконати наступні роботи, а саме: вивантаження сировинних матеріалів з залізничних напіввагонів на вагоноопрокидувачі ВРС 134; вивантаження сировини з залізничних напіввагонів за допомогою вібратора; експлуатація та технічне обслуговування шлакової галереї під час переміщення шлаку гранульованого доменного; експлуатація та технічне обслуговування стрічкового транспортера, в тому числі з використанням самохідного бункера під час транспортування сировинних компонентів та матеріалів (глина, вапняк); поточне технічне обслуговування основного та допоміжного обладнання, що передане генпідрядником (технологічне обладнання); збір (прибирання) просипів сировинних компонентів і матеріалів після вивантаження на технологічному обладнанні; очищення від просипів сировини території у літній період; очищення залізничних путей і стрілочних переводів від снігу, льоду та змерзлої сировини у зимовий період; створення чернеток електронних перевізних документів на відправлення залізничних вагонів після вивантаження сировини в системі АС Клієнт УЗ; відбір проб сировинних компонентів та матеріалів, що надходять залізничним транспортом, стрічковим транспортером (т.2 а.с.26-35).
Згідно п.1.2 означеного Договору всі роботи виконуються на території ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» в м. Кривий Ріг.
Пунктом 2.5 Договору визначено, що загальна вартість робіт встановлюється на підставі актів приймання виконаних робіт.
Також між ТОВ «Дніпропросінтез» та ТОВ «Верштат» було укладено договір субпідряду №36 від 25.01.2014 року, відповідно до якого ТОВ «Дніпропросінтез», як генпідрядник, доручає, а ТОВ «Верштат», як субпідрядник, зобов`язується своїми силами, на свій ризик та в строк, визначений сторонами договору, виконати наступні роботи, а саме:
вивантаження вугілля на вагоноопрокидувачі ВРС-93-110М; вивантаження сировинних добавок на щілинних бункерах за допомогою вібророзвантажувача та грейферного крану; шихтовка, усереднення вивантаженого вугілля; подача вугілля (відшихтованого) на вугільний млин навантажувально-відвалочною машиною; подача вугілля (відшихтованого) на вугільний млин ковшовим навантажувачем; транспортування сировинних матеріалів на основні сировинні склади, транспортування сировинних матеріалів, що вивантажуються, за допомогою стрічкового конвеєру з приймального бункера щілинних бункерів в склад; підготовка, навантаження та усунення вагонів товарного клінкера; поточне технічне обслуговування основного та допоміжного обладнання, що передане генпідрядником (технологічне обладнання); збір (прибирання) просипів сировинних компонентів і матеріалів після вивантаження на технологічному обладнанні; очищення від просипів сировинних матеріалів прилеглої території (т.2 а.с.76-83).
Згідно п.1.2 означеного Договору всі роботи виконуються на Амвросіївській філії ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна».
Пунктом 2.3 Договору визначено, що загальна вартість робіт встановлюється на підставі актів приймання виконаних робіт.
Між позивачем та ТОВ «Верштат» були підписані акти прийому-передачі обладнання згідно договорів субпідряду №36 та №37 від 25.01.2014 року, згідно яких субпідрядник - ТОВ «Верштат» приймає обладнання, машини та механізми для виконання робіт, зазначених у цих договорах (т.2 а.с.36-37, 84-85).
На вказану суму наданих послуг ТОВ «Верштат» були виписані податкові накладні від 10.02.2014р., 25.02.2014р., 10.03.2014р., 25.03.2014р., 31.03.2014р., 10.04.2014р. та 25.04.2014р.
Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за лютий-червень 2014 року заборгованість між ТОВ «Дніпропромсінтез» та ТОВ «Верштат» по зазначеним послугам відсутня.
Судом встановлено, що роботи за вищеозначеними договорами субпідряду, укладеними позивачем з ТОВ «Транслем» та ТОВ «Верштат», виконувалися для ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» за договорами підряду від 01.07.2012р. №750 та від 01.06.2011р. №560, згідно яких ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» є замовником, а ТОВ «Дніпропросінтез» підрядником. При цьому позивачем надавалися до перевірки акти здачі-прийняття виконаних робіт за вищевказаними договорами підряду з ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна», про що зазначено в акті перевірки.
При цьому, як пояснив представник позивача, ТОВ «Дніпропромсінтез» не могло власними силами виконати договори підряду з ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна», оскільки, зокрема, у позивача відсутні працівники на виконання навантажувально-розвантажувальних робіт, на підтвердження чого надано штатний розклад ТОВ «Дніпропромсінтез». Через нестачу такого трудового ресурсу і залучалися субпідрядники
Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «Мета-Дніпро» судом встановлено, що 01.08.2013р. між цими суб'єктами господарювання було укладено договір №46, відповідно до якого постачальник - ТОВ «Мета-Дніпро» зобов`язується в порядку та на умовах, визначених даним договором, передати у власність покупця - ТОВ «Дніпропросінтез» товар, визначений у п.1.2 цього договору, а покупець зобов`язується його прийняти та оплатити (т.1 а.с.229-232).
Згідно п.1.2 договору від 01.08.2013р. №46 постачальний передає покупцю наступний товар: кисень газоподібний у реципієнті (ГОСТ 5583-78) та кисень технічний у 40-літрових балонах.
Пунктом 1.4 цього договору передбачено, що доставка товару здійснюється за рахунок та силами покупця на умовах самовивозу за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду,227.
Відповідно до п.3.3 Договору загальна його сума складає суму усіх його накладних.
На вказану суму поставленого згідно договору від 01.08.2013р. №46 товару ТОВ «Мета-Дніпро» було виписано податкові накладні (т.1 а.с.233-244).
На підтвердження факту перевезення товару за вказаним договором позивачем надані товарно-транспортні накладні та подорожні листи, згідно яких перевезення кисню до ТОВ «Дніпропросінтез» здійснювалося вантажним автомобілем, який належить автоперевізнику ТОВ «Транс-Компані» (т.1 а.с.245,т.2 а.с.4, 7-17).
Також позивачем надано копію договору про надання транспортних послуг №16 від 03.06.2013р., укладеного з ТОВ «Транс-Компані», а також копії актів здачі-прийомки виконаних робіт за цим договором, що використовувалися при транспортуванні товару, придбаного у ТОВ «Мета-Дніпро» (т.3 а.с.169-179).
Щодо взаємовідносин ТОВ «Дніпропромсінтез» з ТОВ «Промбуд Маркет» судом встановлено, що між вказаними підприємствами був укладений договір поставки від 01.11.2013 року №239, згідно умов якого ТОВ «Промбуд Маркет», як постачальник, зобов`язується в порядку та на умовах, визначених даним договором, передавати у власність ТОВ «Дніпропромсінтез», як покупця, матеріали, визначені у накладних, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити їх (т.2 а.с.229-234).
Згідно п.2.1 та 2.3 вказаного договору доставка товару здійснюється силами та за рахунок покупця на умовах самовивозу; місце доставки: м. Донецьк, вул. Г.Димитрова, 2 або м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 9 - за попередньою усною домовленістю сторін.
Пунктом 4.1 договору передбачено, що ціна товару узгоджується сторонами та вказується у накладних.
Також між позивачем та ТОВ «Промбуд Маркет» був укладений договір поставки №69 від 29.01.2014 року, згідно умов якого ТОВ «Промбуд Маркет», як постачальник, зобов`язується в порядку та на умовах, визначених даним договором, передати у власність ТОВ «Дніпропромсінтез», як покупця балони 400-літрові для зберігання технічних газів у кількості 54 шт., а покупець зобов`язується прийняти та оплатити їх (т.2 а.с.232-234).
Згідно п.2.1 та 2.2 Договору доставка товару здійснюється силами та за рахунок покупця на умовах само вивозу; місце доставки: м. Донецьк, вул. Г.Димитрова, 2.
Оплата товару, поставленого ТОВ «Промбудмаркет» за вищевказаними договорами, здійснена позивачем у повному обсязі, про що зазначено в акті перевірки із посиланням на відповідні платіжні доручення.
Оприбуткування запчастин та балонів, придбаних у ТОВ «Промбудмаркет», та їх списання у виробництво позивачем підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, копії яких наявні в матеріалах справи (т.3 а.с.159-162).
Крім того, між позивачем та ТОВ «Промбуд Маркет» були укладені два договори оренди №308 від 01.12.2013 року та №307 від 01.12.2013 року (т.2 а.с.235-238,240-242).
Так, за умовами означених договорів ТОВ «Промбуд Маркет», як орендодавець, зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цими договорами, передати ТОВ «Дніпропромсінтез», як орендареві, у строкове володіння та користування майно, визначене у п.1.2 даних договорів, а орендар зобов`язується прийняти майно у строкове володіння та користування й у строк, який встановлено договорами, сплатити орендодавцю орендну плату.
Як пояснив представник позивача, транспортування орендованих у ТОВ «Промбудмаркет» резервуарів (при передачі в оренду та при поверненні з оренди) здійснювалося силами орендодавця.
Щодо господарських взаємовідносин між ТОВ «Дніпропромсінтез» та ТОВ «СК Маріо», то між означеними підприємствами був укладений договір оренди №115 від 01.12.2013 року, згідно умов якого ТОВ «СК Маріо», як орендодавець, зобов`язується в порядку і на умовах, визначених цим договором, передати ТОВ «Дніпропромсінтез», як орендарю, у строкове володіння та користування майно, визначене у п.1.2 даного договору, а орендар зобов`язується прийняти майно у строкове володіння та користування й у строк, який встановлено договором, сплатити орендодавцю орендну плату (т.3 а.с.11-13).
Заборгованість позивача з оплати вказаних послуг відображена в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 631.
Як пояснив представник позивача, транспортування орендованого у ТОВ «СК Маріо» резервуару (при передачі в оренду та при поверненні з оренди) здійснювалося силами орендодавця.
Щодо господарських операцій позивача з контрагентом ТОВ «Гіпер Трейд» судом встановлено, що між цими суб'єктами господарювання був укладений договір поставки від 14.01.2014 року №22, згідно умов якого ТОВ «Гіпер Трейд», як постачальник, зобов`язується в порядку та на умовах, визначених даним договором, передати у власність ТОВ «Дніпропромсінтез», як покупця, цистерни транспортні ТРЖК-7у у кількості трьох штук, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар (т.3 а.с.18-20).
Згідно п.2.1 та 2.2 цього договору доставка товару здійснюється силами та за рахунок покупця на умовах самовивозу; місце передачі товару від постачальника до покупця: місто Донецьк, вул. Вахрушева, 50.
Пунктами 4.1 та 4.2 Договору визначена ціна товару 130000,00 грн. з ПДВ за одну одиницю, а загальна сума Договору - 390000,00 грн. з ПДВ.
На підтвердження оприбуткування цього товару позивачем надано акти приймання-передачі (внутрішнє переміщення) основних засобів (т.3 а.с.163-168).
Наказом ТОВ «Дніпропромсінтез» від 31.01.2014р. №5 цистерни транспортні ТРЖК-7у у кількості трьох штук введенні в експлуатацію у зв'язку із виробничою необхідністю та віднесені у податковому обліку до 14 групи (інвентарна тара) зі строком корисного використання 6 років. Інвентарні номери 4005219, 4005220 та 4005221.
Відповідно до оборотно-сальдової відомості по рах.631 заборгованість між позивачем та ТОВ «Гіпер Трейд» відсутня.
Щодо господарських операцій ТОВ «Дніпропромсінтез» з ТОВ «Айтерс» судом встановлено, що між цими підприємствами був укладений договір №231 від 03.02.2014 року, згідно умов якого ТОВ «Айтерс», як постачальник, зобов`язується в порядку та на умовах, визначених даним договором, передати у власність ТОВ «Дніпропромсінтез», як покупця, товар, визначений у п.1.2 цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його (т.3 а.с.30-33).
Відповідно до п.1.2 договору №231 від 03.02.2014 року постачальник передає покупцю наступний товар: кисень газоподібний у реципієнті (ГОСТ 5583-78) та кисень технічний у 40-літрових балонах.
Згідно п.1.3 та 1.4 вказаного договору доставка товару здійснюється на підставі попередньої усної заявки між сторонами за рахунок та силами покупця на умовах самовивозу; місце передачі товару: Дніпропетровська область, Новомосковський район, село Знаменівка, вул. Польова,1В.
Пунктами 3.1, 3.2 та 3.3 цього договору визначена ціна товару «кисень газоподібний у реципієнті (ГОСТ 5583-78)» за 1 куб.м - 5,59 грн. без ПДВ, а за 1 балон товару «кисень технічний у 40-літрових балонах» - 48,00 грн. без ПДВ; загальна сума договору складає суму усіх його накладних.
Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за лютий-червень 201 4року заборгованість між позивачем та ТОВ «Айтерс» по зазначеному договору відсутня.
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Деймос ІНВ» судом встановлено, що між цими суб'єктами господарювання було укладено агентський договір №428 від 09.12.2013р., відповідно до якого ТОВ «Деймос ІНВ», як комерційний агент, зобвязується в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним в Україні законодавством, за агентську винагороду надавати ТОВ «Дніпропромсінтез», як принципалу, послуги із сприяння в укладені договору, визначеного п.1.2 даного договору (т.3 а.с.104-108).
За змістом п.1.2 договору №428 від 09.12.2013р. комерційний агент повинен сприяти в укладенні договору підряду між принципалом - ТОВ «Дніпропромсінтез» та ТОВ «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» (контрагент) на виготовлення автореципієнту встановленої конструкції із 27 балонів для перевезення стисненого азоту у кількості 2 одиниць.
Згідно п.1.3, п.1.4 вказаного договору сприяння комерційним агентом в укладанні договору, визначеного п.1.2 даного договору, полягає у посередництві від імені, в інтересах та під контролем принципала. Після укладення договору з ТОВ «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат», сприяння в укладанні договору полягає, враховуючи вищевикладене та не обмежуючись також у тому, що комерційний агент: контролює хід виконання договору підряду; розробляє та приймає участь в підготовці проектів документів, пов'язаних з виконанням договору підряду (додаткові угоди, додатки, калькуляції, регламенти робіт, технічні завдання тощо); аналізує усю документацію, яка має відношення до договору підряду; повідомляє принципала про виявлені недоліки документації; сприяє своєчасному укладанню усіх документів, які пов'язані з виконанням договору підряду; вносить пропозиції принципалу про внесення змін та доповнень до договору підряду з метою його покращення.
Відповідно до п.4.2 договору №428 від 09.12.2013р. розмір агентської винагороди становить 22% від суми грошових коштів, які отримані принципалом за договором підряду з ТОВ «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат».
За змістом п.4.4 комерційний агент має надати принципалу підписаний акт про надання послуг, податкову на накладну та рахунок.
Надані послуги оплачені ТОВ «Дніпропромсінтез» у повному обсязі згідно платіжних доручень №2151 від 27.02.2014р. та №2150 від 27.02.2014р.
При цьому судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» дійсно було укладено договір підряду №283/Д від 09.12.2013 року, за умовами якого ТОВ «Дніпропромсінтез», як підрядник, зобов'язувався своїми силами та з власних матеріалів за завданням замовника - ТОВ «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» та відповідно до технічного завдання (додаток №5) виготовити авторецепієнт встановленої конструкції із 27 балонів для перевезення стисненого азоту у кількості двох одиниць у встановлений цим договором строк, а замовник зобов'язувався прийняти результати робіт та оплатити їх (т.3 а.с.184-187).
Позивачем надано суду технічну документацію, що є невід'ємною частиною договору підряду №283/Д від 09.12.2013 року, а саме: комплектацію авторецепієнта, схему авторецепієнта встановленої конструкції, принципову схему авторецепієнта, технічну специфікацію напівпричепу МАЗ 938660-044РЗ, креслення напівпричепу МАЗ 938660-044РЗ, технічне завдання на виготовлення авторецепієнта встановленої конструкції із 27 балонів для перевезення стисненого азоту, а також додаткові угоди до вказаного договору підряду (т.3 а.с.188-197).
Як пояснив представник позивача суду, обрання ТОВ «Деймос ІНВ» в якості комерційного агенту було зумовлено відсутністю на ТОВ «Дніпропромсінтез» відповідних технічних спеціалістів для розробки технічних додатків до договору, схем, креслень, принципової схеми та співставлення зазначених замовлень з технічною специфікацією напівпричепу МАЗ 938660-044РЗ.
Таким чином, факт здійснення реальних господарських операцій між позивачем та його вищенаведеними контрагентами підтверджується наявними в матеріалах справи копіями первинних документів, а також документів, оформлених на виконання умов укладених договорів, які повністю відображають зміст та обсяг цих господарських операцій, а також свідчать про зміни в майновому стані позивача та рух його активів.
При цьому в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту розірвання, визнання недійсними чи неукладеними вказаних правочинів. Також відповідачем не було надано належних та допустимих доказів нікчемності означених договорів, фіктивної господарської діяльності контрагентів позивача, безтоварності господарських операцій, відсутності зв'язку укладених угод з господарською діяльністю позивача, притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб вказаних підприємств за ухилення від сплати податків або інші податкові правопорушення, а також, що укладені правочини порушують публічний порядок відповідно до ч.2 ст.228 Цивільного кодексу України.
Необхідними умовами для визнання угоди нікчемною в силу вимог ст.228 Цивільного кодексу України є її укладання з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних протиправних наслідків. При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Проте, існування відповідних обставин у даній справі податковим органом не доведено.
Зміст укладених ТОВ «Дніпропромсінтез» з ТОВ «Промбудмаркет», ТОВ «Транслем», ТОВ «Гіппер Трейд», ТОВ «Деймос ІНВ», ТОВ «Мета-Днепр», ТОВ «СК Маріо», ТОВ «Верштат» та ТОВ «Айтерс» договорів не суперечить актам цивільного законодавства, а відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що зміст цих угод не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договорів або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо. В межах спірних правовідносин позивач не складав податкових накладних, а отримував такі податкові накладні від контрагентів та згідно них і формував податковий кредит за відповідні періоди.
При цьому, як на час укладення угод між позивачем та його означеним вище контрагентами, так і на час їх виконання, вказані суб'єкти господарювання знаходилися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також були платниками податку на додану вартість, що відповідачем не заперечується.
Виписані цими суб'єктами господарювання податкові накладні на підставі укладених з позивачем договорів оформлені з дотриманням вимог ст.201 Податкового кодексу України, що відповідачем не заперечується.
Відповідні податкові зобов'язання та податковий кредит по взаємовідносинам з вказаними контрагентами були задекларовані позивачем у податковій звітності з податку на додану вартість, що відповідачем також не заперечується.
Посилання відповідача на те, що позивач неправомірно завищив суму податкового кредиту та суму податкових зобов'язань з податку на додану вартість по взаємовідносинам з цими суб'єктами господарювання, оскільки правочини, укладені з ними не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені такими правочинами, підтвердженням чого є висновки актів про неможливість проведення зустрічних звірок та актів перевірок цих контрагентів позивача, отримані від інших органів доходів і зборів, згідно яких встановлено, що дані суб'єкти господарювання здійснювали операції з продажу та купівлі товарів (робіт, послуг) без фактичної поставки товару (робіт, послуг), що є порушенням ст.185 Податкового кодексу України в частині оподаткування податком на додану вартість безтоварних операцій по ланцюгу постачання, а також що у означених контрагентів позивача відсутнє необхідне виробниче обладнання, необхідна кількість трудових ресурсів, складські та торгівельні приміщення, транспорт тощо, що свідчить про відсутність наміру на здійснення реальних господарських операцій, судом також не приймаються, оскільки, не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податку та його безпосереднім контрагентом. Навіть, якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) і порушив вимоги податкового законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на відшкодування ПДВ за правочином з таким контрагентом у разі, якщо платник податку виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування, сплатив за виконані послуги і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту та здійснених витрат.
При цьому жодною нормою законодавства України не передбачається обов'язку платників податків - одержувачів товарів - вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо повноти сплати ними податків за окремою операцією придбання товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників у ланцюгу), перевіряти додержання чи порушення ними законодавчих приписів, а також наявність у цих контрагентів умов для належного здійснення господарської діяльності, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а також від господарських та виробничих можливостей контрагента.
Крім того, означені вище перевірки (звірки) контрагентів позивача переважно стосувалися їх взаємовідносин з іншими суб'єктами господарювання, а не з ТОВ «Дніпропромсінтез», а дії контролюючих органів по проведенню таких перевірок (звірок) були оскаржені в судовому порядку та визнані протиправними за результатами такого розгляду.
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, а, отже, позовні вимоги в цій частині - задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що позивачем при подачі позову до суду понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 565 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням, наявним в матеріалах справи (т.1 а.с.2), а відповідно до ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Таким чином, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені вищенаведеними належними доказами підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь позивача пропорційно частині задоволених позовних вимог у сумі 491 грн. 92 коп.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропромсінтез» до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та визнання протиправними дій - задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова