Справа № 804/10258/15
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Озерянської С.І.
при секретарі Дерев'янко К.П.
представника позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про стягнення заборгованості,-
Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області в якому просить стягнути з ОСОБА_4 на користь Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрати, пов'язані з її утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ у сумі 21 690,24 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2 проходила публічну службу в органах внутрішніх справ України з 01.08.2012 р. по 29.05.2015р. та з 01.08.2012 року зарахована курсантом на денну форму навчання за державним замовленням до ДДУВС з присвоєнням першого спеціального звання "рядовий міліції". Відповідно до вимог Закону України "Про міліцію" та наказу МВС від 14.05.2007р. №150 між відповідачем, ДДУВС та ГУМВС України в Дніпропетровській області 11.03.2015 року був укладений договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. 16.06.2015 року наказом ДДУВС № 242 о/с відповідач була звільнена з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України за п. 64 "ж" (за власним бажанням, що призвело до порушення положень договору. Відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі у разі звільнення особи зі служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу. Оскільки в добровільному порядку відповідачем сума витрат, пов'язаних з його утриманням у навчальному закладі не відшкодовані, у відповідності до Закону України "Про міліцію" та Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, відшкодування повинно бути здійснено в судовому порядку.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували та просили відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області до суду не з'явився, на адресу суду надав письмові пояснення, згідно яких позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Згідно із частиною 6 статті 18 Закону України "Про міліцію", курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Пунктом 1 Положення про Міністерство внутрішніх справ України затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №383/2011 визначено, що Міністерство внутрішніх справ України (МВС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.
МВС України входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та реалізації державної політики у сфері захисту прав і свобод людини та громадянина, власності, інтересів суспільства і держави від злочинних посягань, боротьби зі злочинністю, розкриття та розслідування злочинів, охорони громадського порядку, забезпечення громадської безпеки, безпеки дорожнього руху, а також з питань формування державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Судом встановлено, що згідно із пунктом 1.3 статуту Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ - позивач є державним вищим навчальним закладом четвертого рівня акредитації, підпорядкованим Міністерству внутрішніх справ України.
Відповідно до статті 1 Закону України від 10.01.2002 № 2925 "Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України" навчальні заклади, науково - дослідні установи, підприємства та установи забезпечення включенні до загальної структури МВС України.
11.03.2015 року між ОСОБА_2, ДДУВС (виконавець) та ГУМВС України в Дніпропетровській області (замовник) був укладений адміністративний договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня "бакалавр" за напрямом (спеціальністю) правоохоронна діяльність.
Так, пунктом 2.3.6 вказаного договору передбачено, що в разі звільнення з ОВС по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п.3 договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, згідно з затвердженим розрахунком.
Відповідно до п.3.3 договору, підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи зі служби протягом перших трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням.
Згідно із статтею 9 Закону України "Про міліцію" на курсантів, слухачів, ад'юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, поширюються права і обов'язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.
Відповідно до статті 24 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов'язаних.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1410 від 15 грудня 1997 затверджено єдину систему військової освіти до якої входить позивач.
Судом встановлено, що на підставі рішень приймальної комісії від 27.07.2012 року та 31.07.2012 року ДДУВС було винесено наказ від 01.08.2012 р. №98 о/с та з 01.08.2012 року відповідач була зарахована курсантом на денну форму навчання до ДДУВС з присвоєнням спеціального звання "рядовий міліції".
Наказом ДДУВС № 235 від 29.05.2015 року, відповідно до рішеннь екзаменаційних комісії №№1,2 від 21.05.2015 року, відповідач отримав освітньо-кваліфікаційний рівень "бакалавр" та отримала диплом.
16.06.2015 року наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області № 242 о/с, згідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, відповідач була звільнена з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України за п.64 "ж" (за власним бажанням).
За змістом пункту 4 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" до видів військової служби серед іншого відноситься - військова служба (навчання) курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки є одним із видів військової служби.
Так, згідно з пунктом 2.3.6 укладеного Договору особа, в даному випадку - ОСОБА_2, зобов'язується в разі відрахування із навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.
Постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 1 березня 2007 року затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ (далі - Порядок №313), який визначає механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС прирівнюється до проходження військової служби (далі - особи), витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:
1) дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС (далі - навчальний заклад) у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушенням нею дисципліни;
2) відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.
Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Порядок розрахунку витрат установлює МВС разом з Мінфіном.
Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця у навчальному закладі, який укладається між навчальним закладу, головним управлінням або управлінням МВС та особою.
Наказом Міністерства внутрішніх справ N 150 від 14.05.2007 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року N 313 "Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ" та відповідно до вимог Законів України "Про вищу освіту"; "Про міліцію", з метою вдосконалення порядку підготовки фахівців у вищих навчальних закладах МВС України за державним замовленням, затверджено Типовий договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, згідно якого передбачено відшкодування вказаних витрат.
Спільним Наказом МО України, МФ України, МВС України, МТЗ України, АДПС України, УДО України, СБ України №419/831/240/605/537/219/534 від 16 липня 2007 року затверджено Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі Порядок № 419).
Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 419 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення, продовольче забезпечення, речове забезпечення, медичне забезпечення, перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад, оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Так, курсанти, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби (понад 12 місяців) відшкодовують витрати за перші 12 місяців навчання:
- грошове забезпечення, продовольче забезпечення у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-облікової спеціальністю (п. 2.1.1.2, п. 2.1.2.2 Порядку розрахунку витрат),
- вартість отриманого речового забезпечення у повному обсязі (п. 2.1.3.2 Порядку розрахунку витрат),
- витрати на медичне забезпечення та витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв взагалі не відшкодовуються (п. 2.1.4.2, п. 2.1.6.2 Порядку розрахунку витрат).
За період навчання, що перевищує 12 місяців, указана категорія курсантів відшкодовує витрати на грошове забезпечення (п. 2.1.1.1 Порядку розрахунку витрат), продовольче забезпечення (п. 2.1.2.1 Порядку розрахунку витрат), речове забезпечення (п. 2.1.3.1 Порядку розрахунку витрат), оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв у повному обсязі (п. 2.1.6.1 Порядку розрахунку витрат).
Оскільки відповідача звільнено за пунктом 64 "ж" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за власним бажанням), що підпадає під підпункт 3.3 пункту 3 Договору, виходячи з формулювання причин звільнення, вона зобов'язана відшкодувати витрати на її утримання за період навчання у позивача.
Проте зазначені витрати на час розгляду справи відповідачем не відшкодовано добровільно.
Відповідно до пункту 6 Порядку № 313 у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку.
В розумінні вимог пункту 12 статті 2 Бюджетного кодексу України, позивач є бюджетною установою, яка повністю утримується за рахунок державного бюджету.
Позивач включений до Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів є їх розпорядником та здійснює витрати на навчання з відповідного бюджетного рахунку.
Приймаючи до уваги зазначений статус позивача, делеговані повноваження щодо розпорядження бюджетними коштами та їх стягнення, суд приходить до висновку про необхідність стягнення коштів на відповідний бюджетний рахунок.
Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що відповідач - ОСОБА_2, яку звільнено з органів внутрішніх справ у запас за п. 64 "ж" (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з її утриманням у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ.
Згідно довідки-розрахунку №28 від 08.07.2015 року, витрати, пов'язані з навчанням ОСОБА_2 за період з 01.08.2012 року по 29.05.2015 року складають 21 690,24 грн.
Зазначені суми також підтверджено відповідними довідками, долученими до матеріалів справи.
Відповідно до підпункту 4.5 Договору та пункту 6 Порядку у разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Згідно зі статтею 9 Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-XII "Про міліцію" (далі - Закон № 565-XII) на курсантів, слухачів, ад'юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, поширюються права і обов'язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.
Відповідно до частини першої Закону № 565-XII працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади, а тому його служба є публічною.
Згідно з пунктом 6.8 Положення про вищі навчальні заклади МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14 лютого 2008 року № 62 "Про затвердження Положення про вищі навчальні заклади МВС", початком проходження служби в органах внутрішніх справ уважається дата, зазначена в наказі про зарахування на навчання до вищого навчального закладу.
Таким чином, навчаючись у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, особа проходить публічну службу в міліції.
Отже, позовні вимоги Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2 про стягнення з неї витрат, пов'язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі є обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Пунктом 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Тому, згідно із частиною 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України вимога позивача про стягнення з ОСОБА_2 судового збору у розмірі 182,70 грн. не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрати, пов'язані з її утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, у сумі 21 690, 24 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 25 грудня 2015 року

Суддя С.І. Озерянська