Справа № 233/6572/15-а
Суддя: Жаботинська Світлана Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мартишева Т.О.
Суддя-доповідач - Жаботинська Світлана Володимирівна
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року справа №233/6572/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Жаботинської С.В., Васильєвої І.А., Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 - керівника ТОВ «Сади Донбасу» на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2015 року у справі № 233/6572/15-а (головуючий І інстанції Мартишев Т.О.) за позовом ОСОБА_2 - керівника ТОВ «Сади Донбасу» до Костянтинівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив скасувати постанову заступника начальника Костянтинівської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області Чепракової Олени Василівни серія АА № 218534 від 19.11.2015 року і закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 165 КУпАП є незаконним та необґрунтованим, оскільки постанова винесена на підставі протоколу АА № 729517 від 05.11.2015 року, який складений у порушення вимог ст. 61, 62, 75, 86 Податкового кодексу України та Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства. Пояснення, які складені позивачем до протоколу, залишені відповідачем без уваги. Крім того, вказує на те, що відповідач в установленому порядку повідомлений з боку ТОВ «Сади Донбасу» про оскарження в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України (м. Києв) вимоги № Ю-218-23 від 02.10.2015 року про сплату єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування і про те, що таке зобов'язання станом на сьогодні залишається неузгодженим. Вказує на те, що з 14.03.2015 року по 22.09.2015 року ТОВ «Сади Донбасу» звільнено від нарахування, сплати і звітності єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування згідно з Законом України № 1669 від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки перебувало на окупованій території.

За таких обставин, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що саме по собі включення того чи іншого населеного пункту до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, не є безумовною підставою для невиконання чи виконання не в повному обсязі платниками єдиного внеску своїх обов'язків, передбачених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Вказує на те, що позивач звільнений від сплати єдиного внеску за умови дотримання відповідної процедури - звернення до контролюючого органу у визначений законом строк із наданням документу, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, а саме - є сертифікат Торгово-промислової палати України. Крім того, зазначає, що відповідачем дотримано вимоги ст. ст. 254, 265 КУпАП.

Позивач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу в якій, з підстав зазначених у позові, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постанову заступника начальника Костянтинівської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області Чепракової Олени Василівни серія АА № 218534 від 19.11.2015 року і закрити провадження у справі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 197 КАС України, апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

05 листопада 2015 року представником відповідача відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 729517 відповідно до ст. 165-1 ч. 3 КУпАП, згідно якого позивачем порушено п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за серпень 2015 року в сумі 21864, 27 грн. по граничному строку сплати 21.09.2015 року, станом на 21.09.2015 року недоїмка - 454604, 47 грн. ( а.с. 5).

Про дату, час і місце складення протоколу позивача повідомлено листом від 06 жовтня 2015 року № 1808/10/05-14-17-01 на адресу підприємства ТОВ «Сади Донбасу», що вбачається з копії поштового повідомлення, опису вкладення та квитанції про відправлення листа (а.с. 37-38).

Актом щодо неявки для складання, ознайомлення та підписання протоколу про адміністративне правопорушення керівника ТОВ «Сади Донбасу» встановлено факт неявки для складання, ознайомлення та підписання протоколу про адміністративне правопорушення керівника ТОВ «Сади Донбасу» ОСОБА_2 ( а.с. 39).

Примірник протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 729517 від 05 листопада 2015 року Костянтинівською ОДПІ згідно копії чеку відділення поштового зв'язку, опису вкладення направлено на адресу позивача 06 листопада 2015 року та одержано ним 10 листопада 2015 року відповідно копії поштового повідомлення (а.с. 41).

На розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.165-1 КУпАП 19 листопада 2015 року до приміщення Костянтинівської ОДПІ позивач не з'явився, про що було складено відповідний акт від 19 листопада 2015 року (а.с. 42).

19 листопада 2015 року заступником начальника Костянтинівської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області Чепраковою О.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на керівника ТОВ «Сади Донбасу» ОСОБА_2 у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. щодо несплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за серпень 2015 року на суму 21864 гривні 27 копійок по граничному строку сплати 21 вересня 2015 року; станом на 21 вересня 2015 року недоїмка становить 454604 гривні 47 копійок, чим порушено п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнобов'якове державне соціальне страхування».

Наведені у постанові АА № 218534 від 19 листопада 2015 року відомості про нараховані суми єдиного соціального внеску та розмір недоїмки підтверджуються також наданим представником відповідача роздрукуванням з автоматизованої системи обліку щодо платника податків 30736395 ТОВ «Сади Донбасу» (а.с. 43).

02.10.2015 року № Ю-218-23 відповідачем винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 415101 грн. 13 коп. (а.с. 7).

Позивачем до ДФС України на зазначену вище вимогу подано скаргу (а.с. 8-13), відомості про результати її розгляду в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з довідки ТОВ «Сади Донбасу» №9/12 від 09 грудня 2015 року (а.с. 48), підприємство перереєстроване з території у зоні АТО 23 вересня 2015 року, що також підтверджується витягом про взяття на облік ТОВ «Сади Донбасу» до Костянтинівської ОДПІ 23 вересня 2015 року, платник вибув з обліку ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька (а.с. 50).

Згідно листа Донецької Торгово-промислової палати від 27 лютого 2015 року (а.с. 49), на звернення ТОВ «Сади Донбасу» підприємству роз'яснено положення норм Податкового кодексу України та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», та повідомлено про порядок та підставу звернення до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем тимчасового проживання щодо звільнення від виконання обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 вказаного закону.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності застосування податковим органом до керівника підприємства штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в період проведення антитерористичної операції.

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною восьмою статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

За приписами пункту 12 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до ч. 11 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно розділу VIІнструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 20.04.2015 року № 449 до платників, які не виконали визначені Законом обов'язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена фіскальними органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках:

якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами;

якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Згідно п. 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Згідно ст. 26 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за: порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску; неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску; подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі, інших відомостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.п. 20.1.41 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: складати стосовно платників податків - фізичних осіб та посадових осіб платників податків - юридичних осіб протоколи про адміністративні правопорушення та виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення у порядку, встановленому законом.

Згідно вимог ст. 234-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення щодо порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (ст. 165-1). Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники.

Відповідно до вимог п. 3 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення. Отже у разі незгоди з постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, встановлено законодавче право її оскарження до суду.

Згідно до ч. 3 ст. 165-1 КУпАП, передбачено, що несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від сорока до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім п. 4 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

За положеннями статті першої цього Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На час вирішення справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО триває.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Пунктом 5 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено обов'язок Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 жовтня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014 у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/18327/14 від 26 січня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року, визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.04.2015 року у справі № К/800/19383/15 клопотання Кабінету Міністрів України про зупинення виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року задоволено та зупинено виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року до розгляду касаційної скарги у Вищому адміністративному суді.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 липня 2015 року у справі № К/800/19383/15 задоволено частково касаційну скаргу Кабінету Міністрів України, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» знаходилось у м. Донецьку до 23.09.2015 року, відповідно до пункту 1 статті 1 Переліку від 30.10.2014 року та Переліку від 02.12.2015 року м. Донецьк входить до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 2 вересня 2014 року № 1669-VII визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 11 цього Закону внесено зміни до Закону України від 8 липня 2010 року № 2464 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а саме розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 9-3 такого змісту: платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Спірна постанова податкового органу серії АА № 218534 від 19.11.2015 року прийнята саме в період дії Закону № 1669.

З огляду на викладене, встановлено, що положення, передбачені п. 9 3 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" щодо звільнення від виконання обов'язків, визначених статтею 6 цього Закону, поширюються на позивача як платника єдиного внеску.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звертався до Донецької торгово-промислової палати щодо засвідчення форс-мажорних обставин та листом Донецької Торгово-промислової палати від 27 лютого 2015 року (а.с. 49) на звернення ТОВ «Сади Донбасу» підприємству роз'яснено положення норм Податкового кодексу України та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», та повідомлено про порядок та підставу звернення до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем тимчасового проживання щодо звільнення від виконання обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 вказаного закону.

Крім того, колегія суддів зазначає, що п.п. б) п. 8 ст. 11 Закону № 1669 встановлюється лише граничний термін подання заяви і позивач такої можливості не позбавлений.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» звільняється від виконання своїх обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану згідно вимог Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", а підстав для притягнення керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» немає.

Таким чином, позовні вимоги в частині скасування постанови серії АА № 218534 від 19.11.2015 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680, 00 грн. підлягають задоволенню, оскільки в діях (бездіяльності) позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Щодо позовної вимоги про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 171-2 КАС України. Зазначені справи розглядаються в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов крім іншого, може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень. Крім того, ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову крім іншого про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення або окремих його положень. Отже, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не входить до повноваження адміністративного суду під час розгляду справи за правилами КАС. На підставі викладеного, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, що є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» - задовольнити частково.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2015 року у справі № 233/6572/15-а - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» до Костянтинівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 19 листопада 2015 року серії АА № 218534 заступника начальника Костянтинівської ОДПІ Головного Управління Міндоходів у Донецькій області Чепракової О.В. про притягнення ОСОБА_2 - керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді накладення штрафу у розмірі 680, 00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В.Жаботинська

Судді І.А.Васильєва

Е.Г.Казначеєв