Справа № 817/3265/15
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"18" січня 2016 р. Справа № 817/3265/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "25" листопада 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до суду в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України в Рівненській області від 01.09.2015 №, №.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 25.11.2015 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою позов задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, контролюючим органом проведено було документальну невиїзну перевірку дотримання громадянином України ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товару з поданням митної декларації від 13.08.2013р. №204050002/2013/031046,

За наслідками перевірки складено акт 25.08.2015р. № 36/5/17-00-17-03-10/НОМЕР_1, яким встановлені порушення законодавства України з питань державної митної справи платником податків ОСОБА_3, вимог статті 257, частини 1 та 2 статті 270, частини 1 статті 272, частини 2 статті 277, статті 278, частини 3 статті 279, статті 368, частини 1 статті 377 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VІ зі змінами та доповненнями, пункту 187.8 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-ІV, із змінами та доповненнями, та, як наслідок, до несвоєчасної та в неповному обсязі сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товару з поданням митної декларації типу ІМ40ДЕ від 13.08.2013р. №204050002/2013/031046.

Листом Рівненської митниці від 20.02.2015р. №877/33/17-70-26 стверджено ввезення на митну територію України в адресу громадянина України ОСОБА_3 транспортного засобу "RENAULT", модель «KANGOO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_2.

У відповідності до матеріалів справи відповідач отримав документи від повноважених митних органів Литовської Республіки, які відрізняються від відомостей, заявленим декларантом до митного оформлення, зокрема:

- митна декларація країни експорту від 05.08.2013р. 13LТLG3000ЕК01F8С0, де зазначена фактурна вартість транспортного засобу 16000 литовських літів, що по курсу НБУ на день заявления товару до митного оформлення складає 49187,70 грн.;

- рахунок - фактура серії MINVI №0002748 від 05.08.2013 та документ купівлі-продажу серії MINV №002972 від 05.08.2013, де зазначена вартість транспортного засобу 6000 литовських літів.

Разом з цим, за результатами аналізу відомостей, зазначених в митній декларації та її електронній копії, що міститься в ПІК «Інспектор - 2006», МД типу ІМ40ДЕ від 13.08.2013 №204050002/2013/031046, встановлено, що 13.08.2013 декларантом ПП «Альянс-Брокер» () ОСОБА_5 подано до митного оформлення ввезений громадянином України ОСОБА_6, за довіреністю громадянина України ОСОБА_3, транспортний засіб автомобіль вантажний марки "RENAULT", модель «KANGOO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_2, загальна кількість місць, включаючи місце водія - 2, призначення: для використання по дорогах загального користування, номер двигуна - НОМЕР_3, тип двигуна - дизельний, робочий об'єм циліндрів - 1461 см. куб. вантажопідйомність - 0,667 т, маса в разі максимального завантаження - 1,918 т, бувший у використанні, колісна формула 4х2, тип кузова - фургон, в наявності стаціонарна перегородка між кабіною водія та вантажним відділенням, відсутні вікна в бокових панелях, відсутні доступні отвори для кріплення сидінь та встановлення пристроїв безпеки, відсутні в задній частині кузова декоративне оздоблення та ознаки комфорту, календарний рік виготовлення - 2008, модельний рік виготовлення - 2008.

Судом встановлено, що загальна фактурна вартість становить 15 922, 06 грн. грн. (1500 євро) згідно наданого до митного оформлення документу купівлі-продажу №б/н від 06.08.2013р. на ім'я громадянин України ОСОБА_3, заявлена декларантом загальна митна вартість в сумі 28532,32 грн. (2688 євро), метод визначення вартості - 6 (графа 43).

Відтак, до митного оформлення в Україні подано документ купівлі-продажу від 06.08.2013р. б/н, де зазначена вартість автомобіля 1500 євро (або 15922,06 грн. ).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, відповідач встановивши порушення позивачем митного законодавства, а саме заниження бази оподаткування товару, який ввозяться на митну територію України донарахував позивачу податкові зобов'язання, що прямо передбачено вищевказаними нормами

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VІ, який набрав чинність з 01 червня 2012 року, а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Головне управління ДФС у Рівненській області є органом доходів і зборів, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів, тому воно вправі проводити документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи з підстав, визначених Митним кодексом України.

Як визначено частиною першою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. При цьому пунктами 4, 5 частини п'ятої вказаної статті передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів також шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до частини першої та другої статті 345 Митного кодексу України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Частиною першою статті 351 Митного кодексу України визначено, що предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Однією з підстав для проведення документальних невиїзних перевірок є надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України (пункт 2 частини другої статті 351 Митного кодексу України).

Відповідно до частини восьмої статті 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

При цьому, декларант за правилами пункту 2 частини другої статті 52 Митного кодексу України зобов'язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Враховуючи те, що від митних органів Литовської Республіки надійшла інформація, в якій митна вартість значно відрізняється від задекларованої під час ввезення транспортного засобу на митну територію України, тому в органу доходів і зборів були всі підстави для призначення та проведення документальної невиїзної перевірки.

За таких обставин, Головне управління ДФС у Рівненській області наділено компетенцією перевіряти правильність визначення митної вартості ввезених транспортних засобів після їх фактичного випуску на митну територію України.

Судом першої інстанції встановлено, що копії документів, надіслані митними органами Литовської Республіки, містять відомості, які суперечать відомостям, заявленими декларантом до митного оформлення.

За правилами пункту 5 частини першої статті 352 Митного кодексу України, посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.

Крім того, в експортній МД відсутні відомості про документ, що свідчить про те, що В країні експорту документ купівлі-продажу від 06.08.2013р. б/н до митного оформлення поданий не був.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що отримані від уповноважених органів Литовської Республіки документально підтверджені відомості (митна декларація країни експорту від 05.08.2013р. 13LТLG3000ЕК01F8С0, рахунок - фактура серії MINVI №0002748 від 05.08.2013 та документ купівлі-продажу серії MINV №002972 від 05.08.2013) щодо вартісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, в силу приписів статті 352 Митного кодексу України правомірно були використані посадовими особами відповідача в ході проведення перевірки, є належними та допустимими доказами для прийняття їх судом при вирішенні даного спору, оскільки отримані з офіційних джерел.

Разом з цим, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином на думку колегії суддів, позивачем не підтверджено належними доказами та аргументованими доводами протиправність дій контролюючого органу щодо нарахування для сплати відповідних сум податку на додану вартість та мита за ввезення на територію України автомобіля; суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

Апелянт не виконав процесуального обов'язку доказування правомірності спірних податкових повідомлень-рішень та не довів порушення позивачем п.198.3 ст.198, п.200.3 та п.200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, за приписами вищевказаної статті, правильне застосування норм матеріального та процесуального права необхідне для гарантування справедливого результату судочинства та справедливого процесу його здійснення, що забезпечує такий результат. Для ухвалення обґрунтованого рішення суду необхідно правильно оцінити докази, оцінка яких здійснюється на основі внутрішнього переконання, що має бути засноване на повному, безпосередньому, всебічному та об'єктивному дослідженні доказів.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції про задоволення позову ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні усіх обставин справи в їх сукупності. Судом вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення , не встановлено. Твердження апеляційної скарги зазначений висновок суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "25" листопада 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління ДФС у Рівненській області вул.Відінська,12,м.Рівне,33023

- ,