Справа № 823/5385/15
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/5385/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк В.О. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Безименної Н.В., Карпушової О.В.,

при секретарі: Бродацькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 11.12.2015 року по справі за її позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа: Вікторівський психоневрологічний інтернат про визнання рішення протиправним, скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом про:

визнання протиправним рішення про відмову у наданні їй дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 18,0527 га, 38,8708 га та 25,5998 га в оренду для створення фермерського господарства в адміністративних межах Шукайводської сільської ради Христинівського району Черкаської області;

скасування наказу від 16.04.2015 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 18,0527 га та 25,5998 га Вікторівському психоневрологічному інтернату та накази без зазначення дати про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам України в адміністративних межах Шукайводської сільської ради Христинівського району Черкаської області, як такі, що прийняті з порушенням норм матеріального права;

зобов'язання розглянути заяви, що надійшли до 16.04.2015 року, тобто на момент видачі наказу на отримання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 18,0527 га, 38,8708 га та 25,5998 га в адміністративних межах Шукайводської сільської ради Христинівського району Черкаської області в оренду за участі всіх суб'єктів подання та згідно законодавства України.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 11.12.2015 року у відкритті провадження по справі відмовлено у зв'язку з неможливістю її розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу про скасування незаконної, на її думку, ухвали суду першої інстанції та просить направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому апелянт посилається на неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі. Апеляційна інстанція повністю підтримує таку правову позицію з огляду на слідуюче.

За ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (п. 6 ч.1 ст. 3 КАС України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно вимог ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 24.03.2015 року позивачкою була подана заява на отримання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 18,0527 га, 38,8708 га та 25,5998 га в оренду для створення фермерського господарства в адміністративних межах Шукайводської сільської ради Христинівського району Черкаської області.

Листами Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 09.07.2015 року № 1167, 1168, 1169 ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні заяви, так як дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення вищезазначених земельних ділянок у власність було надано іншим заявникам.

Зі змісту адміністративного позову слідує, що позивачка незгодна з наданням дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок у власність третіх осіб, що вказує на відсутність публічності даного спору та наявність власного інтересу ОСОБА_2 в отриманні вказаних ділянок у власність шляхом скасування спірних наказів, прийнятих відносно інших осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; … .

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, …, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник землі вільний у виборі суб'єкта щодо надання йому права власності земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснював владних управлінських функцій.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може бути розглянуто за правилами КАС України.

Таким чином, колегія суддів приходить до однозначного висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 09.12.2014 року по справі № 21-308а14

Колегія суддів вважає, що в цьому випадку неоднаково застосовано ст. 6 Конвенції стосовно «суду, встановленого законом». Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Отже, правовідносини, що склалися між сторонами, є лише цивільно-правовими та не можуть бути предметом спору у адміністративному процесі, оскільки в даному випадку в наявності спір про право цивільне.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення ухвали суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205 та 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 11.12.2015 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 20.01.2016 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Безименна Н.В.

Карпушова О.В.