Справа № 822/6250/15
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/6250/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКозачок І.С.
при секретаріЛитвинюк К.Б.
за участі: представника позивача представників відповідачаГащака Б.В. Сурника М.О., Напраснікової Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Славутський комбінат "Будфарфор" до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними, скасування рішення та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України.

Просить визнати протиправними та скасувати прийняті Хмельницькою митницею (митний пост Славута) рішення про коригування митної вартості товару №400040000/2015/000005/2 від 29.09.2015 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №400040000/2015/00006 від 29.09.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.07.2015 року між позивачем та закритим акціонерним товариством "Уклад" (Російська Федерація) укладений контракт №667/07 купівлі - продажу товарів.

28.09.2015 року з метою митного оформлення товару позивач подав митну декларацію №400040000/2015/004595 з додатками, розрахувавши митну вартість за першим (основним) методом.

Однак, митницею було відмовлено у митному оформленні, а декларанту запропоновано надати додаткові документи для підтвердження числових складових заявленої митної вартості.

У подальшому митним органом прийняте рішення №/2015/000005/2 від 29.09.2015 року про коригування митної вартості товарів, внаслідок чого митну вартість товару було збільшено.

Позивач не погоджується з рішеннями відповідача та просить їх скасувати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримує, підтвердивши обставини, зазначені у ньому. Просить позов задоволити.

Представники відповідача адміністративний позов не визнають, надали заперечення та письмові пояснення, де вказують, що Хмельницька митниця діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений вимогами чинного законодавства України.

Посилаються на те, що під час аналізу документів, поданих ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" до митного оформлення по митній декларації №400040000/2015/004595 від 28.09.2015 року з товаром згідно із Специфікацією №4 від 09.09.2015 року, посадовою особою митниці встановлено, що документи, подані до митного оформлення, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, зокрема, відсутні документи, що підтверджують ціну транспортування товару.

Крім того, представники посилаються на наявну у митного органу інформацію про митне оформлення іншого ідентичного або аналогічного товару за іншою вартістю.

Представники відповідача просять у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 24.07.2015 року між позивачем - ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" як покупцем з однієї сторони, та закритим акціонерним товариством "Уклад" (РФ) як продавцем з іншої сторони укладений контракт №667/07 купівлі - продажу товарів.

Відповідно до умов п. 1.1 контракту кількість, якість та ціна товару визначається у Специфікації.

28.09.2015 року з метою митного оформлення товару позивачем подано Хмельницькій митниці (митний пост Славута) митну декларацію №400040000/2015/004595, в якій ціна товару визначена на рівні:

- арматура сантехнічна для змивного керамічного бачка, призначена для наповнення змивного бачка водою та подачі її на змив в унітаз вартістю 1 439 828,00 російських рублів та митна вартість - 1 439 828,00 російських рублів;

- вироби санітарно-технічного призначення з пластмаси. Сидіння для унітаза - 423 122,00 російських рублів та митна вартість - 423 122,00 російських рублів.

Під час митного оформлення товару відповідачем витребувані додаткові документи відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України); виписку з бухгалтерської документації (п. 4 ч. 3 ст. 53 МК України); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (п. 8 ч. 3 ст. 53 МК України).

У подальшому відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товару №400040000/2015/000005/2 від 29.09.2015 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №400040000/2015/00006 від 29 вересня 2015 року.

Причиною відмови вказано, що позивачем невірно проведений розрахунок митної вартості та не подані документи, що підтверджують відомості про заявлену митну вартість товару відповідно до вимог п. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Також зазначається про невідповідність обраного позивачем методу визначення митної вартості товару вимогам, передбаченим п. 3 ч. 5 ст. 54 та ст. 55 МК України.

Згідно з рішенням про коригування митної вартості відповідачем скориговано заявлену підприємством митну вартість товару в сторону збільшення, а саме:

- арматура сантехнічна для змивного керамічного бачка, призначена для наповнення змивного бачка водою та подачі її на змив в унітаз - з 1 439 828,00 російських рублів до 1 483 389,50 російських рублів;

- вироби санітарно-технічного призначення з пластмаси. Сидіння для унітаза - з 423 122,00 російських рублів до 486 192,46 російських рублів.

У рішенні про коригування митної вартості №400040000/2015/000005/2 від 29.09.2015 року зазначається про неподання позивачем до митного оформлення документів, які підтверджують складові митної вартості відповідно до вимог п.2, 8, 9 статті 52 та ч. 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Вказується, що документи, передбачені у п.2 статті 53 Митного кодексу України містять розбіжності, а саме: рахунок на оплату №747 від 09.09.2015 року, який обумовлює запропоновану ціну товарів на умовах самовивозу не відповідає зовнішньоекономічному контракту №667/07 від 24.07.2015 року та додаткам до нього, де умовою поставки відповідно до правил "Інкотермс - 2010" є DАР- Славута.

Таким чином, на думку митниці, документи, подані позивачем, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме витрат на транспортування товару (п. 5 ст. 58 МК України) від м. Псков (Російська Федерація) до н. п. Виступовичі - Нова Рудня (митного кордону України).

Також вказано, що основний метод - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються не застосований відповідно до ч. 6 статті 54 та ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України. Консультацію з представником ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" проведено. До товарів №1 та №2 по митній декларації застосований другорядний метод, за ціною договору щодо подібних товарів.

Зауваження до інших документів були відсутні.

Оцінюючи правомірність оскаржуваних рішень, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як зазначається у ч. 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

З пояснень представника відповідача встановлено, що у митного органу виникли сумніви щодо умов поставки та включення до складу митної вартості витрат на транспортування товару.

Відповідно до ст. 632 та ст. 691 Цивільного кодексу України ціна товару, що підлягає поставці, визначається договором. Також у договорі зазначаються основні умови поставки.

Підпунктом 1.6 п. 1 Положення про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів), затвердженого наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 06 вересня 2001 року №201 визначено, що до умов, які повинні бути передбачені в договорі (контракті), відносяться ціна та загальна вартість договору (контракту).

Розділ 4.1 контракту № 667/07 передбачає, що позивач та продавець визначили, що умови DАР - Славута (Інкотермс 2010) є обов'язковими для них.

Згідно із умовами DАР Інкотермс 2010 (пп. "а", п. АЗ) продавець зобов'язаний за власний рахунок укласти контракт (договір) перевезення, зокрема, продавець зобов'язаний за власний рахунок укласти контракт (договір) перевезення товару до названого місця призначення або узгодженого пункту. У покупця відсутні будь - які зобов'язання щодо укладання контракту (договору) перевезення, а саме покупець не має жодного зобов'язання перед продавцем щодо укладення контракту (договору) перевезення.

Судом встановлено, що позивачем для проведення митного оформлення були надані наступні документи, які підтверджують, що поставка товару здійснювалась на умовах DАР - Славута (Інкотермс 2010) або містять відсилання до контракту: контракт купівлі - продажу товарів №667/07 від 24.07.2015 року, декларація країни відправлення від 25.09.2015 року, калькуляція собівартості продукції, що відвантажується на адресу позивача 01.09.2015 року, у якій включені витрати на транспортування на умовах DАР м. Псков - м. Славута.

Крім цього, до митного оформлення позивачем були надані СMR від 25.09.2015 року, пакувальний лист від 24.09.2015 року, сертифікат про походження товару №RUUA від 25.09.2015 року та рахунок на оплату №747 від 09.09.2015 року.

Також позивачем були надані роз'яснення під час проведення консультацій та додаткові документи, зокрема, пояснення від постачальника, в яких зазначається про те, що форма відповідного рахунку на оплату є типовою, але якщо поставка здійснюється на підставі контракту, то про це зазначається в рахунку.

В рахунку на оплату №747 від 09.09.2015 року міститься посилання на зовнішньоекономічний контракт №667/07 від 24.07.2015 року.

Отже, висновок відповідача про наявність розбіжностей в частині включення до митної вартості складової у вигляді витрат на транспортування не відповідає дійсності, оскільки витрати на транспортування згідно із умовами контракту №667/07, DАР (Інкотермс 2010) та іншими документами ніс продавець.

На думку суду, позивачем у наданих для оформлення документах були вказані усі необхідні числові значення на підтвердження митної вартості товару.

Крім того, суд не погоджується із посиланням відповідача на інші декларації, по яких, начебто здійснювалось декларування аналогічного товару за іншою ціною. У рішенні про коригування митної вартості товару від 29 вересня 2015 року №400040000/2015/000005/2 відповідач зазначає, що другорядний резервний метод застосований на основі інформації щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

З метою митного оформлення товару позивачем було заповнено та подано до підрозділу Хмельницької митниці ДФС митного посту "Славута" митну декларацію 400040000/2015/004311 від 11.09.2015 року, в якій товар був задекларований у митний режим "імпорт". Визначення митної вартості товару позивач здійснив за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Вартість за одиницю товару, яка розмитнювалась згідно із митною декларацією №400040000/2015/004311 від 11.09.2015 року та вартість товару згідно із митною декларацією від 28.09.2015 року №400040000/2015/004595, яка стала підставою для прийняття оскаржуваних рішень, є ідентичними.

Згідно із Специфікацією №3 та Специфікацією №4 до контракту купівлі - продажу товарів №667/07 від 24 липня 2015 року вартість товару, що розмитнювався, у обох випадках не змінювалась. Єдиною відмінністю між двома специфікаціями була кількість товару, що поставлявся, та його вага.

Виходячи із вищенаведеного, відповідач збільшив митну вартість товару на підставі митної декларації, згідно якої поставлявся ідентичний товар за аналогічною ціною.

Разом з тим, у випадку підтвердження митної вартості товару належними та необхідними згідно з законом документами, саме наведена у них інформація має значення для обрання методу визначення митної вартості.

У той же час, наявна у митного органу інформація щодо інших оформлень сама по собі не може бути підставою для зміни методу визначення митної вартості у разі, якщо наданими декларантом документами підтверджується правомірність застосування основного методу.

Інакше кажучи, митний орган міг використати наявні у нього відомості лише у разі не підтвердження документами числових значень складових митної вартості товару.

Відповідно до ч.2 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 вказаної статті).

Згідно з ч.1 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

На думку суду, позивачем доведено, що для здійснення митного оформлення вищевказаної партії товару ним були подані усі необхідні документи, і у митного органу були відсутні підстави вимагати надання додаткових документів, оскільки складові митної вартості були чітко визначені на підставі наявних документів, які надавались представникам митниці.

У той же час документи, які витребувались додатково, не могли підтвердити зазначені числові складові митної вартості.

Згідно зі статтею 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідачем не доведено, що оскаржувані рішення прийняті відповідно до вимог закону, зважаючи на що їх не можна вважати правомірними. Тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України (митний пост Славута) №400040000/2015/000005/2 від 29.09.2015 року про коригування митної вартості товару, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №400040000/2015/00006 від 29 вересня 2015 року.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Славутський комбінат "Будфарфор" судові витрати в сумі 2 436 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 15 січня 2016 року 12.00

Суддя/підпис/І.С. Козачок
"Згідно з оригіналом" Суддя І.С. Козачок