Справа № 824/2443/15-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2016 р. м. Чернівці Справа № 824/2443/15-а

13 год.14 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

суддів Левицького В.К.,

Спіжавки Г.Г.

за участю:

секретаря судового засідання Якимець Х.В.,

представників позивача Бобика Й.Б., Аврама Ю.М.,

представника відповідача Швець О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеленецьке" до Державної фіскальної служби України, третя особа Хотинська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльність,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправною бездіяльність, яка полягає у ненадісланні протягом 20-ти денного строку вмотивованого рішення за скаргою, а скаргу вважати повністю задоволеною на користь платника податків.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що Хотинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області 24.04.2015 р. було винесено податкове повідомлення-рішення №, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеленецьке" застосовано санкцію у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування готівки у касі. Зазначене рішення оскаржене до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області 07.05.2015 року. Позивачем 25.05.2015 р. отримано рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області від 21.05.2015 р. про розгляд скарги. Не погоджуючись з отриманим рішенням, позивач 04.06.2015 р. звернувся зі скаргою до Державної фіскальної служби України. Зазначена скарга була отримана відповідачем 11.06.2015 р., однак відповідач 22.06.2015 р. надіслав Товариству з обмеженою відповідальністю "Зеленецьке" лист, яким повідомив про залишення скарги без розгляду. Лист мотивовано тим, що позивач подав скаргу з порушенням законодавчо встановленого строку, а саме 08.06.2015 року. Товариство з обмеженою відповідальністю "Зеленецьке" зазначає, що згідно норм чинного законодавства відповідач був зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення на надіслати його позивачу протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги. Однак, позивач вважає, що лист податкового органу від 22.06.2015 р. не може вважатись рішенням, яке приймається за наслідками розгляду скарги платника податків, оскільки він не оформлений відповідно до норм Податкового кодексу України, зокрема не містить вступної, описової, мотивувальної частини, а в резолютивній частині не містить висновок про повне чи часткове задоволення скарги або про залишення скарги без задоволення. На підставі зазначеного, позивач стверджує, що податковим органом було пропущено 20-ти денний строк на направлення вмотивованого рішення за його скаргою, а відтак, відповідно до норм чинного законодавства, скарга вважається повністю задоволеною на його користь.

В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у письмових запереченнях. Так, податковий орган зазначив, що Державна фіскальна служба України отримала скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеленецьке" (вхідний №16003/6 від 11.06.2015 р.) на податкове повідомлення-рішення Хотинської ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області 08.06.2015 р., що підтверджується датою, зазначеною на поштовому конверті. Під час розгляду скарги з'ясовано, що рішення, прийняте за розглядом первинної скарги на зазначене податкове повідомлення-рішення, надіслано поштою з повідомленням про вручення і згідно поштового повідомлення було вручено позивачу 25.05.2015 року. На підставі зазначеного, податковий орган стверджує, що позивачем було пропущено 10 денний строк на оскарження податкового повідомлення-рішення, а відтак Державна фіскальна служба України законно та у відповідності до норм чинного законодавства залишила скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеленецьке" без розгляду, про що повідомила позивача у 20-ти денний строк з дня отримання даної скарги. Відповідач також зазначив, що днем подання скарги при надсиланні поштою є дата отримання відділенням поштового зв'язку від платника податків поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв'язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті. Крім того, відповідач зазначив, що додані позивачем копія фіскального чеку щодо поштового відправлення та копія повідомлення про рекомендоване відправлення є документами, які не долучаються до матеріалів справи, оскільки відповідно видаються споживачу і повертаються відправнику поштою з відміткою про вручення.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

21 травня 2015 р. Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області розглянуло скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеленецьке" від 07.05.2015 р. на податкове повідомлення-рішення Хотинської ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області від 24.04.2015 р. № та прийняло рішення про залишення її без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 24.04.2015 р. № без змін. (а.с.9-11).

Зазначене рішення від 21.05.2015 р. позивачу направлено в той же день 21.05.2015 р. та отримано ним 25.05.2015 р., що підтверджується поштовим конвертом та довідкою про відстеження пересилання поштових відправлень. Вказані обставини визнаються сторонами. (а.с. 12).

04 червня 2015 р. позивачем складена та направлена Державній фіскальній службі України листом (штриховий ідентифікатор: 780) скарга на податкове повідомлення-рішення Хотинської ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області від 24.04.2015 р. № та рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій від 21.05.2015 р. №694/10/24-13-10-01-08. (а.с.13-14)

Направлення скарги від 04.06.2015 р. згідно фіскального чеку про направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення та повідомлення про вручення поштового відправлення відбулось 04.06.2015 року, в останній день 10-ти денного строку на оскарження рішення. Відповідач отримав зазначену скаргу 11.06.2015 року. (а.с. 15, 16).

Крім того, згідно довідки про відстеження пересилання поштових відправлень листа зі штриховим ідентифікатором: 780 вбачається, що лист за вказаним номером прийнятий поштовим відділенням 04.06.2015 р. о 13:00 год. та відправлений 09.06.2015 року. (а.с. 17).

До матеріалів справи надана копія конверта поштового відправлення зі штриховим ідентифікатором: 780, де проставлений штамп відділу поштового зв'язку датується 08.06.2015 роком. (а.с. 42).

Державна фіскальна служба України 22.06.2015 р. направила позивачу рішення про розгляд поданої скарги (вхідний номер 16003/6 від 11.06.2015 р.), яким залишила її без розгляду у зв'язку зі спливом 10 календарних днів на її подання. У даному рішенні зазначено, що скарга була подана позивачем 08.06.2015 року. (а.с. 18).

До вказаних правовідносин суд застосовує положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобов'язаний перевірити дотримання вказаних критеріїв суб'єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Відповідно до п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п. 56.2 та п. 56.3 ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Пунктом 56.6 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли контролюючий орган приймає рішення про повне або часткове незадоволення скарги платника податків, такий платник податків має право звернутися протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання рішення про результати розгляду скарги, зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня.

Відповідно до п. 56.7 та п. 56.8 ст. 56 Податкового кодексу України у разі порушення платником податків вимог пунктів 56.3 і 56.6 подані ним скарги не розглядаються та повертаються йому із зазначенням причин повернення. Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20-ти календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, позивач 07.05.2015 р. оскаржував до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області податкове повідомлення-рішення №, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеленецьке" застосовано санкцію у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування готівки у касі. Позивачем 25.05.2015 р. отримано рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області від 21.05.2015 р., яким відмовлено у задоволенні скарги. Позивач 04.06.2015 р. звернувся зі скаргою до Державної фіскальної служби України, що підтверджується фіскальним чеком про направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення та повідомлення про вручення поштового відправлення на якому міститься відмітка про його відправлення саме 04.06.2015 року (а.с.16). На підтвердження направлення скарги саме 04.06.2015 р. позивачем надано довідку про відстеження пересилання поштових відправлень листа зі штриховим ідентифікатором: 780, з якої вбачається, що лист за вказаним номером прийнятий поштовим відділенням 04.06.2015 р. о 13:00 год. та відправлений 09.06.2015 року. Зазначена скарга була отримана відповідачем 11.06.2015 р., однак відповідач 22.06.2015 р. надіслав Товариству з обмеженою відповідальністю "Зеленецьке" лист, яким повідомив про залишення скарги без розгляду. Судом встановлено, що рішення про залишення скарги позивача без розгляду мотивоване тим, що згідно конверту про направлення поштового відправлення, скарга була надіслана на адресу відповідача 08.06.2015 р., а не 04.06.2015 р., як це стверджує позивач, що призвело до пропущення 10 календарних днів на звернення із зазначеною скаргою.

Як встановлено в ході судового розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, позивач передав лист зі скаргою від 04.06.2015 р. зі штриховим ідентифікатором: 780 до відділення пошти 04.06.2015 р., лист був відправлений адресату 09.06.2015 р. з незалежних від позивача причин. З урахуванням встановлених обставин, суд не може погодитись із твердженням відповідача про те, що позивачем пропущено 10 денний строк на подання скарги, оскільки згідно наданих доказів, чітко прослідковується, що скарга, надіслана листом зі штриховим ідентифікатором: 780, прийнята поштовим відділенням 04.06.2015 року.

Згідно з п. 56.16 ст. 56 Податкового кодексу України днем подання скарги вважається день фактичного отримання скарги відповідним контролюючим органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв'язку від платника податків поштового відправлення із скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв'язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Суд звертає увагу, що право на звернення зі скаргою у позивача виникло з 25.05.2015 р. (дата отримання рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області від 21.05.2015 р., яким відмовлено у задоволенні первинної скарги), а тому згідно вищезазначених зазначених норм Податкового кодексу України, у позивача було 10 календарних днів на подання скарги до Державної фіскальної служби України. Так, враховуючи зазначене, останнім днем на звернення позивача зі скаргою до відповідача було 04.06.2015 року. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позивач дотримався строків на звернення зі скаргою, оскільки 04.06.2015 року віддав її до поштового відділення.

Згідно з абз. 2 п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України, якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Вказані положення Податкового кодексу України не можуть бути застосовані до вказаних правовідносин оскільки, вони регулюють випадки, коли податковий орган жодним чином не реагує на скаргу, тобто фактично погоджується із її змістом - "мовчазна згода". Однак, у даному випадку податковим органом було відреаговано на скаргу шляхом надання відповіді про залишення її без розгляду. Так, суд погоджується із тим, що це не було рішення по суті порушеного питання, однак рішення про залишення скарги без розгляду і її повернення було прийнято у вигляді листа, відповідь на скаргу була направлена.

Відповідно до п. 56.7. ст. 56 Податкового кодексу України у разі порушення платником податків вимог пунктів 56.3 і 56.6 подані ним скарги не розглядаються та повертаються йому із зазначенням причин повернення. Згідно п. 9.1 наказу Міністерства доходів і зборів України «Про затвердження Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду органами доходів і зборів» від 25.12.2013 р. №848 (чинному на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Наказ №848) у разі розгляду скарги орган доходів і зборів, перевіривши правомірність та обґрунтованість рішення, що оскаржується, приймає рішення за результатами розгляду скарги. Рішення органу доходів і зборів про залишення скарги без розгляду оформлюється у виді листа, в якому зазначаються мотиви такого рішення.

З наведеної норми вбачається, що рішення органу доходів і зборів про залишення скарги без розгляду є одним із можливих рішень, які податковий орган може прийняти за результатами розгляду скарги, а тому суд вважає необґрунтованим твердженням позивача, що рішення Державної фіскальної служби України від 22.06.2015 р. про залишення скарги без розгляду і її повернення не є вмотивоване рішення за скаргою платника податків в розумінні ст. 56 Податкового кодексу України.

Тому враховуючи наведене вище, підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у ненадісланні протягом 20-ти денного строку вмотивованого рішення за скаргою, а скаргу вважати повністю задоволеною на користь платника податків, не існує, а тому в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що при прийняті рішення від 22.06.2015 р., податковий орган, з незалежних від нього підстав, виходив із недостовірних даних, зазначених на конверті поштового відправлення, яким було направлено скаргу позивача від 04.06.2015 р. зі штриховим ідентифікатором: 780, де проставлений штамп відділу поштового зв'язку датується 08.06.2015 р., в той час, як матеріалами справи підтверджується прийняття скарги відділом поштового зв'язку 04.06.2015 року.

Однак, звертаючись до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльність, яка полягає у ненадісланні протягом 20-ти денного строку вмотивованого рішення за скаргою, а скаргу вважати повністю задоволеною на користь платника податків, суд вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд вважає, що податковим органом ненадіслано протягом 20-ти денного строку вмотивованого рішення за скаргою позивача з незалежних від нього підстав, а саме через невірне зазначення відділом поштового зв'язку дати прийняття листа, що призвело до невірного обрахунку строків на надання вмотивованого рішення. На підставі зазначеного, суд вважає, що для об'єктивного та повного захисту прав, свобод та інтересів позивача необхідно зобов'язати Державну фіскальну службу України розглянути по суті скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеленецьке" від 04.06.2015 року. Оскільки відповідач помилявся щодо пропущення позивачем строку на оскарження рішення. При цьому позивач надав суду звернення до ДФС України від 18.08.2015 року, в якому він повідомляв відповідача і надав докази на підтвердження того, що він подав скаргу ТОВ "Зеленецьке" на податкове повідомлення-рішення Хотинської ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області від 24.04.2015 року №0 саме 04.06.2015 року, однак, відповідач посилаючись на дату, яка зазначена на відбитку календарного штемпеля на конверті повторно зазначив, що датою отримання поштового відправлення відділенням поштового зв'язку є 08.06.2015 року і повідомив позивача, що скаргу залишено без розгляду. (53-54).

Зазначене свідчить про те, що для позивача важливо отримати рішення по суті поданої скарги і таке право платника податків на адміністративне оскарження визначено ст. 56 Податковим кодексом України, а тому формальні причини не можуть слугувати підставою для відмови у її отриманні.

Суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача буде вимога зобов'язати Державну фіскальну службу України розглянути по суті скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеленецьке" від 04.06.2015 р.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Державна фіскальна служба України не довела правомірність прийнятих рішень.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

У відповідності до ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З урахуванням того, що вимоги які заявлені позивачем не задоволені, а також враховуючи те, що суд вийшов за межі позовних вимог питання щодо повернення судових витрат не вирішується.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати Державну фіскальну службу України розглянути по суті скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеленецьке" від 04.06.2015 р.

3. В решті позову відмовити.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Т.М. Брезіна

Судді В.К. Левицький

Г.Г. Спіжавка

Постанова в повному обсязі складена 20 січня 2016 р.