Справа № 808/3070/15
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/3070/15

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ПОСТАНОВА

16 вересня 2015 року

(12 год. 00 хв.)

Справа № 808/3070/15

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна»

до: Запорізької митниці ДФС

про: визнання протиправними та скасування рішень суб’єкта владних повноважень.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним.

На підтвердження своєї правової позиції позивач надав суду копію Договору купівлі-продажу виливниць від 24.04.2014 № б/н; додаток № 1 (специфікації від 15.08.2014 № 3 та від 06.10.2014 № 4) до Договору купівлі-продажу виливниць від 24.04.2014 № б/н; копії інвойсів (рахунків) від 18.11.2014 № ІМ-14-090, від 18.11.2014 № ІМ-14-091, від 19.11.2014 № ІМ-14-092, від 20.11.2014 № ІМ-14-094; копії листів позивача від 26.05.2014 № 11/2743 та від 10.11.2014 № 213-1955; копії звернень позивача про надання дозволу на випуск товару; копії ProForma інвойсів; копії сертифікатів походження та їх переклади; копії сертифікатів відповідності та їх переклади; копії CMR; копії експертних декларацій MRN, копії DELIVERY-NOTE; копії листів «Lintorfer Eisengiesserei GmbH»; копії ВМД № 112030000/2014/022310, № 112030000/2014/022951 з відміткою банку про сплату, копію банківського підтвердження сплати; копію листа відповідача від 18.03.2015 № 234/11/08-70-25-02; копію заяви позивача від 31.03.2015 № 171/1-145.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 11.06.2015 відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

У ході попереднього судового засідання представниками сторін надані додаткові докази, а також додаткові пояснення та заперечення на обґрунтування їх правових позицій.

Ухвалою суду від 16.09.2015 закінчено підготовче провадження і за письмовою згодою представників позивача та відповідача справу призначено до судового розгляду на той самий день, а саме на 16.09.2015.

16.09.2015 судом було отримано клопотання представників позивача та відповідача про розгляд справи у порядку письмового провадження.

У судове засідання 16.09.2015 особи, які беруть участь у справі, не прибули.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали і з’ясувавши обставини адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 029409 позивача зареєстровано як юридичну особу 15.04.1994 (т. 1, а.с. 28). Згідно зі Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідача зареєстровано як юридичну особу – орган державної влади 06.11.2014 (т. 2, а.с. 61).

До видів діяльності позивача за КВЕД-2010 належать: виробництво чавуну, сталі та феросплавів (24.10); діяльність лікарняних закладів (86.10); надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (68.20); функціонування театральних і концертних залів (90.04); оптова торгівля металами та металевими рудами (46.72); професійно-технічна освіта (85.32) (т. 1, а.с. 29).

24.04.2014 між Фірмою «INTERCOMMODITIES SA» (далі – Продавець) та позивачем (далі – Покупець) було укладено контракт купівлі-продажу виливниць No.2014/MOULDS (далі – Контракт від 24.04.2014 No.2014/MOULDS), за яким Продавець продає, а Покупець придбає виливниці, виготовлені з чавуну з кулястим графітом, обробленими головною і донною частинами (у подальшому – «Товар»), кількість, якість, ціна, вартість, строки та умови поставки якого визначаються у специфікаціях (далі – Додаток № 1), що додаються до даного Контракту та є його невід’ємними частинами. Сума за даним контрактом не повинна перевищувати 3 000 000,00 (три мільйони) євро. Продаж товару відбувається на умовах DAP Запоріжжя у відповідності до Інкотермс в редакції 2010 р. Вантажовідправник: Lintorfer Eisengiesserei GmbH. Оплата здійснюється банківським переказом у розмірі 100 % вартості товару, що поставляється, протягом 120 днів від дати відвантаження товару зі складу продавця. Валюта платежу та контракту – євро. Строк дії контракту до 31.12.2015 (т. 1, а.с. 31-365.

Згідно з Додатком № 1 (специфікація № 3) до Контракту від 24.04.2014 No.2014/MOULDS товаром, що поставляється, є: виливниця 4,5 т., кількість (шт.): 30, ціна за шт. у валюті платежу, євро: 5 880,00; вартість у валюті платежу, євро: 176 400,00; виливниця 4,8 т., кількість (шт.): 30, ціна за шт. у валюті платежу, євро: 6 210,00; вартість у валюті платежу, євро: 186 300,00; виливниця 6,5 т., кількість (шт.): 20, ціна за шт. у валюті платежу, євро: 6 683,00; вартість у валюті платежу, євро: 133 660,00; виливниця 1,0 т., кількість (шт.): 15, ціна за шт. у валюті платежу, євро: 2 052,00; вартість у валюті платежу, євро: 30 780,00; виливниця 3,6 т., кількість (шт.): 50, ціна за шт. у валюті платежу, євро: 4 686,00; вартість у валюті платежу, євро: 234 300,00 (т. 1, а.с. 46). Загальна вартість товару відповідно до специфікації № 3 – 761 440,00 грн. Умови поставки: DAP Запоріжжя у відповідності до Інкотермс в редакції 2010 року.

Згідно з Додатком № 1 (специфікація № 4) до Контракту від 24.04.2014 No.2014/MOULDS товаром, що поставляється, є: виливниця 4,5 т., кількість (шт.): 10, ціна за шт. у валюті платежу, євро: 5 880,00; вартість у валюті платежу, євро: 58 800,00; виливниця 4,8 т., кількість (шт.): 60, ціна за шт. у валюті платежу, євро: 6 210,00; вартість у валюті платежу, євро: 372 600,00; виливниця 6,5 т., кількість (шт.): 20, ціна за шт. у валюті платежу, євро: 6 683,00; вартість у валюті платежу, євро: 133 660,00; виливниця 1,0 т., кількість (шт.): 20, ціна за шт. у валюті платежу, євро: 2 052,00; вартість у валюті платежу, євро: 41 040,00; виливниця 3,6 т., кількість (шт.): 100, ціна за шт. у валюті платежу, євро: 4 686,00; вартість у валюті платежу, євро: 468 600,00 (т. 1, а.с. 47). Загальна вартість товару відповідно до специфікації № 4 – 1 074 700,00 грн. Умови поставки: DAP Запоріжжя у відповідності до Інкотермс в редакції 2010 року.

Загальна вартість товару (виливниць) за Контрактом від 24.04.2014 No.2014/MOULDS склала 1 836 140,00 грн.

15.12.2014 для проведення митного оформлення поставленого позивачем товару за Контрактом від 24.04.2014 No.2014/MOULDS, згідно з вищезазначеним додатком, останнім на адресу відповідача було направлено електронною поштою ВМД форми МД-2 № 112030000/2014/022310 та доповнення до неї (т. 1, а.с. 36-38). Митна вартість товару у зазначеній ВМД була визначена позивачем за першим методом.

15.12.2014 після аналізу поданих позивачем документів відповідач дійшов висновку щодо необхідності витребування додаткових документів, про що склав відповідне повідомлення. Повідомлення обгрунтоване тим, що документи, надані позивачем до митного оформлення товару (виливниці), не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару, а саме: відсутні документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, на підставі яких проводився розрахунок його митної вартості.

Зокрема, відповідачем було зазначено, що в документах наявні такі розбіжності: 1) згідно з умовами Контракту від 24.04.2014 No.2014/MOULDS позивачу повинен бути наданий сертифікат відповідності виробника. Такі документи надані позивачем до митного контролю, однак вони видані на підставі замовлення № 60-0949/14, до якого позивач не має ніякого відношення; 2) у надісланій позивачем сканованій копії висновку ЗТПП від 10.11.2014 № ОИ-669 відсутні умови формування товару «Виливниці», що унеможливлює проведення обчислення вартості з урахуванням ст. 52 МК України; 3) інформація, зазначена у розрахунках ціни (калькуляції) від 11.11.2014, не підтверджена документально; 4) в надісланих сканованих оригіналах CMR, яка по суті є документом, що підтверджує укладання договору міжнародного перевезення, відсутні умови поставки товару; 5) з урахуванням поданих документів, в яких зазначені вартісні показники товару, відсутня практична можливість обрахунку суми загальної вартості товару «Виливниці», зазначеній у копіях митних декларацій країни відправлення; 6) у надісланій копії калькуляції вартості продукції від 11.11.2014 відсутня можливість визначення числових значень складових митної вартості через те, що одиниці виміру складових визначені у незрозумілому показнику EUR/штука, який не може бути застосований до зазначених у калькуляції складових.

З урахуванням виявлених розбіжностей відповідач запропонував позивачу надати на підтвердження митної вартості товару (виливниць) наступні документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації. Також, відповідачем було зазначено, що позивач за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (т. 1, а.с. 41,42).

23.12.2014 на повідомлення відповідача про надання додаткових документів щодо поставки виливниць по інвойсам від 18.11.2014 № ІМ-14-090, від 19.11.2014 № ІМ-14-092, від 20.11.2014 № ІМ-14-094 позивачем було надано письмові пояснення.

Зокрема, позивач зазначив, що згідно з Контрактом від 24.04.2014 No.2014/MOULDS відправником товару є Lintorfer Eiseggiesserei GmbH, який, відповідно, і експортує виливниці до України та надає експорті декларації на виливниці, у свою чергу отримувачем виливниць є позивач, для якого виробник і надав сертифікати відповідності; інформація, зазначена у розрахунках ціни, підтверджена заказом № 60-0949/14, в якому визначена ціна, умови постачання і оплати.

Щодо відсутності умов поставки товару у CMR позивач пояснив, що в ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів всі дані, які повинна містити вантажна накладна, є нормативно визначеними. Також зазначено, що у випадку потреби вантажна накладна повинна також містити наступні дані: заява про те, що перевантаження забороняється; платежі, які відправник зобов’язується сплатити; сума платежу, що підлягає сплаті при доставці; декларована вартість вантажу і сума додаткової цінності його для відправника; інструкції відправника перевізнику відносно страхування вантажу; погоджений термін, протягом якого повинно бути виконано перевезення; перелік документів, переданих перевізнику. Таким чином, позивач вважає, що умови поставки в CMR вказуватись не повинні.

Крім того, позивач у своїх поясненнях вказав, що в МД країни відправлення відсутні вартісні показники через те, що форма заповнення МД не містить цієї інформації, на підтвердження чого було надано лист компанії «Lintorfer» від 11.11.2014. Крім того, в графі 7 кожної МД країни відправлення містить номер заказу та номер відвантажувальної відомості, де міститься інформація про номер заказу, його дату, вагу, серійні номери виливниць, відправника, отримувача, номер транспортного засобу перевезення, тощо.

Також, було зазначено, що в якості каталогів, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару в пакеті до митного оформлення було надано калькуляцію вартості виливниць від 11.11.2014, надану виробником компанією «Lintorfer». Натомість, в якості документу, який підтверджує митну вартість товару, в пакеті документів для митного оформлення було надано акт експертизи Запорізької торгово-промислової палати від 10.11.2014 № ОИ-669 (т. 1, а.с. 44, 45).

26.12.2014 позивач подав відповідачу нову митну декларацію № 112030000/2014/022951 із урахуванням вимог рішення про коригування митної вартості товарів від 23.12.2014 № 112030000/2014/000300/1, яку останнім було прийнято до митного оформлення та випущено у вільний обіг товари шляхом надання гарантій (т. 1, а.с. 127-129).

Не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості від 23.12.2014 № 112030000/2014/000300/1, позивач 12.03.2015 звернувся до відповідача з листом № 171/1-125, в якому просив скасувати вказане рішення, повернути (вивільнити) надану фінансову гарантію та зарахувати у рахунок сплати наступних митних платежів кошти, внесені як фінансову заставу (т. 1, а.с. 132). На обгрунтування листа від 12.03.2015 № 171/1-125 позивачем додатково було надано копію банківські підтвердження оплати за рахунками від 19.11.2014 та від 21.11.2014 (т. 1, а.с. 227-246).

Листом від 18.03.2015 № 234/11/08-70-25-02 «Щодо розгляду додаткових документів» відповідач відмовив позивачу у скасуванні рішення про коригування митної вартості товарів від 23.12.2014 № 112030000/2014/000300/1 та поверненні (вивільненні) наданої фінансової гарантії (т. 1, а.с. 139-141).

31.03.2015 позивач надіслав відповідачу заяву № 171/1-145, в якій зазначив, що у зв’язку з відмовою відповідача переглянути та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 23.12.2014 № 112030000/2014/000300/1 сума наданої фінансової гарантії (грошова застава) у розмірі 95 677,89 грн. перерахована ним до Державного бюджету (т. 1, а.с. 142).

Відносини, пов’язані із справлянням митних платежів, регулюються МК України, Податковим кодексом України (далі – ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування.

Частиною 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов'язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно зі ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод – за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з ч. 2 ст. 53 МК України є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, – банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, – страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, законодавцем регламентовано вичерпний перелік документів, що мають подаватись декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Крім того, за приписами ч.ч. 1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (стаття 257 МК України).

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Таким чином, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митного органу при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Судом встановлено, що 15.12.2014 позивачем для проведення митного оформлення товару за Контрактом від 24.04.2014 No.2014/MOULDS на адресу відповідача було направлено електронною поштою ВМД форми МД-2 № 112030000/2014/022310 та доповнення до неї (т. 1, а.с. 36-38). Митна вартість товару у зазначеній ВМД була визначена позивачем за першим методом. Однак, у зв'язку з виявленими розбіжностями відповідач запропонував позивачу надати додаткові документи, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про сплату комісійних посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 4) виписку з бухгалтерської документації.

23.12.2014 на повідомлення відповідача про надання додаткових документів позивачем було надано письмові пояснення щодо встановлених розбіжностей.

Суд встановив, що позивачем для проведення митного оформлення товару у встановленому законом порядку були подані відповідачу всі необхідні документи з дотриманням вимог ч. 2 ст. 58 МК України та пояснення до них. Також суд зазначає, що законом регламентовано вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість, серед яких, зокрема відсутні експортна декларація продавця, сертифікат відповідності виробника, висновок ТПП, калькуляція тощо. Відтак, виявлення у них будь-яких розбіжностей чи неточностей, або їх відсутність не надає відповідачу права витребовувати додаткові документи за умови достатності обов’язкових документів.

Крім того, оскільки виявлені розбіжності не впливають на числові значення складових митної вартості товарів та не підтверджують обраний метод її визначення, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні законні підстави для виникнення обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісно і достовірно та/або відсутності хоча б однієї із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Також, суд зважає на той факт, що в рішенні про коригування митної вартості товарів від 23.12.2014 № 112030000/2014/000300/1 відповідачем у графі 33 спірних рішень, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, відповідачем не надано пояснень щодо зроблених коригувань обсягів партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначена докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості від 23.12.2014 № 112030000/2014/000300/1 є протиправним.

З огляду на вказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 23.12.2014 № 112030000/2014/000300/1 є обґрунтованими, а, відтак, в цій частині позов підлягає задоволенню.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 – 12, 14, 86, 94, 98, 158 – 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень суб’єкта владних повноважень.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості від 23.12.2014 № 112030000/2014/000300/1.

Судовий збір у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок) присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» (код ЄДРПОУ 00186536) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Прудивус