Справа № 816/1655/15
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1655/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Скорика С.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

позивача ОСОБА_2
до відповідача Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області
про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

6 жовтня 2015 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла справа за адміністративним позовом ОСОБА_2 (надалі - позивач або ОСОБА_2.) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (надалі - відповідач або УМВС України в Полтавській області), у якому (у редакції заяви про зміну позовних вимог від 30 листопада 2015 року та усних уточнень позовних вимог від 12 січня 2016 року) позивач просить:

- визнати неправомірними дії УМВС України в Полтавській області щодо невиконання вимог пункту 7 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №707;

- зобов'язати УМВС України в Полтавській області вчинити дії щодо прийняття рішення стосовно ОСОБА_2 про призначення виплати відповідно до пункту 7 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №707.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатом звернення до Полтавської обласної медико-соціальної експертної комісії позивачу встановлено третю групу інвалідності з 19 лютого 2015 року (захворювання пов'язане з виконанням службових обов'язків). У подальшому, керуючись нормами Закону України "Про міліцію", позивач подав заяву (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги. Однак, УМВС України в Полтавській області не подало до МВС України у семиденний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) висновку щодо можливості проведення одноразової грошової допомоги разом з документами, а повернуло подані документи позивачу. Позивач, не погоджуючись з діями відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

У судовому засіданні представник позивача змінені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, надав суду заперечення проти адміністративного позову, згідно з якими просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись, зокрема, на те, що в ході збору матеріалів для нарахування допомоги не було виявлено походження тілесних ушкоджень як закрита черепно-мозкова травма та струс головного мозку. Відповідач зазначає, що оскільки в ході перевірки виникли суперечності в частині обставин отримання потерпілим такого виду тілесних ушкоджень як закрита черепно-мозкова травма та струс головного мозку та їх причинно-наслідкового зв'язку з протиправними діями порушника ОСОБА_3, в УМВС України в Полтавській області не було і не має підстав щодо здійснення виплат одноразової допомоги позивачу /а.с. 208-211/.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що з 17 квітня 2006 року по 17 грудня 2014 року ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ, що підтверджується копіями трудової книжки та послужного списку /а.с. 193-201, 213-217/.

На підставі рапорту ОСОБА_2 від 27 листопада 2014 року, подання Київського РВ Полтавського МУ від 08 грудня 2014 року, свідоцтва про хворобу №761-С, виданого 27 листопада 2014 року військово-лікарською комісією, підпорядкованою УМВС, наказом УМВС України в Полтавській області від 17 грудня 2014 року №596 о/с капітана міліції ОСОБА_2 (НОМЕР_1), оперуповноваженого сектору карного розшуку Київського районного відділу Полтавського міського управління звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "б" (у запас через хворобу) /а.с. 218/.

Постановою військово-лікарської комісії УМВС України в Полтавській області від 30 січня 2015 року №15/ВЛК встановлено, що травма колишнього співробітника ОВС ОСОБА_2: гостра закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку; забій, підшкірна гематома лівої гомілки, так, пов'язана з виконанням службових обов'язків /а.с. 38/.

Полтавською обласною медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності з 19 лютого 2015 року (захворювання пов'язане з виконанням службових обов'язків) /а.с. 54-55/.

На підставі зазначеного позивач звернувся до УМВС України в Полтавській області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги з відповідними документами.

Листом - відповіддю від 23 квітня 2015 року №4/1233 УМВС України в Полтавській області повернуто пакет документів для виплати одноразової грошової допомоги з огляду на те, що у ході вивчення матеріалів для призначення вказаної виплати виявлені суттєві розбіжності висновку за результатами розслідування нещасного випадку, який стався 11 грудня 2013 року під час виконання службових обов'язків, з актами форм Н-1, Н-5, у частині обставин отримання такого виду тілесних ушкоджень як ЗЧМТ та струс головного мозку та їх причинно-наслідкового зв'язку протиправними діями порушника ОСОБА_3; всі обставини отримання травми були предметом дослідження в порядку кримінального судочинства; за наслідками кримінального провадження між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, яка затверджена вироком Київського районного суду м. Полтави від 28 березня 2014 року. У цьому листі також зазначено, що відповідно до угоди та вироку суду позивачу завдано один удар по лівій нозі в область гомілки, внаслідок чого ОСОБА_2 одержано ушкодження у вигляді гематоми м'яких тканин нижньої кінцівки, яке кваліфікується як легке, що спричинило короткочасний розлад здоров'я; про будь-яке падіння від удару відсутні відомості. За твердженням відповідача, характер, локалізація та кількість тілесних ушкоджень, що зазначені у вироку суду, не відповідають тим, що зазначені у висновку розслідування нещасного випадку /а.с. 32/.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про міліцію" (який втратив чинність 07.11.2015) держава гарантує працівникам міліції соціальний захист.

Частиною шостою статті 23 Закону України "Про міліцію" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції затверджений постановою Кабінету Міністрів України №707 від 12 травня 2015 року (надалі - Порядок №707).

Згідно з пунктами 5 та 6 Порядку №707 для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби за місцем проходження служби: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком; довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення групи інвалідності; довідку про грошове забезпечення; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника); копію ідентифікаційного номера та довідку від Національної акціонерної страхової компанії "ОРАНТА" про проведену або не проведену раніше виплату.

Відповідно до 7 Порядку №707 орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті).

МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати (абзац другий пункту 7 Порядку №707).

Отже, прийняття рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги знаходиться поза компетенцією відповідача та належить до повноважень Міністерства внутрішніх справ України.

Так, після отримання заяви (рапорту) від ОСОБА_2 про виплату одноразової грошової допомоги УМВС України в Полтавській області висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами до МВС не надіслано, натомість, за результатами розгляду заяви самостійно прийнято рішення, викладене у формі листа від 23 квітня 2015 року №4/1233, про відсутність правових підстав для оформлення матеріалів на виплату грошової допомоги.

Суд звертає увагу, що УМВС України в Полтавській області при наданні відповіді у листі від 23 квітня 2015 року №4/1233 не зазначено про неналежне оформлення позивачем заяви (рапорту) про виплату одноразової грошової допомоги та/або про відсутність будь-яких документів, передбачених пунктом 5 Порядком № 707, які додаються до такої заяви.

Таким чином, Управління МВС України в Полтавській області при прийнятті рішення, оформленого листом від 23 квітня 2015 року №4/1233, діяло не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, які передбачені чинним законодавством України, що є підставою для визнання неправомірними дій Управління МВС України в Полтавській області щодо невиконання вимог пункту 7 Порядку № 707.

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення гарантії дотримання і захисту прав позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку відповідача - суб'єкта владних повноважень, який не виконав вимоги пункту 7 Порядку № 707, слід зобов'язати Управління МВС України в Полтавській області вчинити дії щодо прийняття рішення стосовно ОСОБА_2 відповідно до пункту 7 Порядку № 707.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, не довів суду правомірності свого рішення, що є підставою для задоволення адміністративного позову повністю.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області щодо невиконання вимог пункту 7 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707.

Зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області вчинити дії щодо прийняття рішення стосовно ОСОБА_2 відповідно до пункту 7 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 18 січня 2016 року.

Суддя Т.С. Канигіна