Справа № 804/17824/14
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2016-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2016 рокусправа № 804/17824/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.

суддів: Гімона М.М. Шальєвої В.А.

при секретарі: Федосєєвій Ю.В.,

за участю представника позивача Макаренка С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2015 року у справі № 804/17824/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення від 22.05.2014 року, та зобов'язати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення винесене відповідачем про відмову у реєстрації прав та їх обтяжень № 13255143 від 22.05.2014 р., а також зобов'язати останнього провести державну реєстрацію права приватної власності позивача на нежитловий будинок, що розташований у м. Дніпропетровську по вул. Карла Лібкнехта, 49.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з наявності у відповідача правових підстав для відмови у державній реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна у зв'язку з не усуненням позивачем обставин, що стали підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 433482, Публічне акціонерне товариство "Банк Фамільний" зареєстровано виконавчим комітетом Донецької міської ради 27.12.1991 року, зміна найменування юридичної особи із зміною свідоцтва про державну реєстрацію відбулась 24.12.2009 р. (а.с. 14).

14.04.2014 р. довіреною особою позивача до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області подано заяву про державну реєстрацію прав на нежитловий будинок, що розташований у м. Дніпропетровську по вул. Карла Лібкнехта, 49, яка була прийнята за реєстраційним номером 6244024 (а.с. 128).

На підтвердження права власності на зазначений об'єкт нерухомості, позивачем до Реєстраційної служби надано копію договору купівлі-продажу нежитлової будівлі № 1 від 23.07.1998 р., згідно якого, Донецький комерційний біржовий банк "Донбіржбанк" придбав у власність нежитловий будинок, що розташований у м. Дніпропетровську, вул. Карла Лібкнехта, 49, а також протоколи зборів учасників юридичної особи, якими зафіксовано зімни в найменуванні банківської установи, та інші установчі документи, перелік яких наведено в картці прийому заяви (а.с. 155).

Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Коноваленко А.В. № 12904219 від 07.05.2014 р. розгляд заяви ПАТ «Банк Фамільний» про державну реєстрацію права власності на вказаний нежитловий будинок було зупинено у зв'язку з неподанням позивачем всіх необхідних документів.

Зокрема, в рішенні зазначено про необхідність надання вибіркового витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців для встановлення послідовності змін найменувань та організаційно-правової форми юридичної особи, а також надання передавального акту, затвердженого засновниками (учасниками) юридичної особи, та документів, що підтверджують факт передачі такого майна юридичній особі в результаті кожної зміни найменування та зміни організаційно-правової форми (а.с. 152-154).

Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Коноваленко А.В. № 13255143 від 22.05.2015 р. у державній реєстрації права власності на нежитловий будинок, що розташований у м. Дніпропетровську, вул. Карла Лібкнехта, 49, було відмовлено, у зв'язку з неусуненням позивачем обставин, що були підставами для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви (а.с. 165).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спеціальним законом, що визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV) .

Державний реєстратор, згідно п. 1, 2 ст. 9 цього Закону, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; а також приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 1952-IV, реєстрація проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Частиною 4 даної статті передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно частини 5 цієї статті, державна реєстрація прав (надання відмови в ній) проводиться у строк, що не перевищує пяти робочих днів (крім випадків, установлених частиною сьомою цієї статті) з дня надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію і передбачених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до нього, документів, необхідних для її проведення.

Статтею 19 Закону № 1952-IV визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відмова у державній реєстрації прав та їх обтяжень відповідно статті 24 Закону № 1952-IV здійснюється у разі, якщо, зокрема, подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (пункт 4 статті); якщо після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення (пункт 5-4 статті).

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пунктах 4, 5?-5-6 частини першої цієї статті, не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень (ч. 2, 3 ст. 24).

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 р. (далі Порядок).

Згідно п. 15 Порядку, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями.

Відповідно до п. 16 Порядку у разі подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, не в повному обсязі, державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття. Якщо протягом пяти робочих днів після отримання заявником рішення про зупинення розгляду заяви до органу державної реєстрації прав, нотаріуса не надійшли документи, які підтверджують усунення в повному обсязі обставин, що були підставою для прийняття такого рішення, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 р. (далі Порядок).

Пунктом 53 Порядку визначено, що для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва у зв'язку з передачею у власність фізичним та юридичним особам об'єктів нерухомого майна у результаті припинення (ліквідації чи реорганізації) юридичної особи або виділу з неї нової юридичної особи заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає, зокрема, у разі злиття, приєднання або перетворення юридичної особи - передавальний акт, затверджений засновниками (учасниками) юридичної особи або органом, який прийняв рішення про злиття, приєднання або перетворення юридичної особи, та документ, що підтверджує факт передачі такого майна юридичній особі.

Як вбачається з матеріалів справи, Донецький комерційний біржовий банк "Донбіржбанк" було реорганізовано шляхом перетворення у ТОВ Донецький комерційний біржовий банк "Донбіржбанк", а згодом - у ТОВ "Банк Фамільний", правонаступником якого, у зв'язку із наступним перетворенням, виступив ПАТ "Банк Фамільний".

Згідно ст. 26 Закону України "Про банки і банківську діяльність" № 2121-III від 07.12.2000 р., реорганізація банку може здійснюватися шляхом злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення.

Пунктами 5.3.-5.5. Положення "Про особливості реорганізації банку за рішенням його власників", затвердженого постановою Правління Національного банку України № 189 від 27.06.2008 р., передбачено, що банк у разі проведення реорганізації шляхом злиття, приєднання складає передавальний акт. Банк у разі проведення реорганізації шляхом поділу або виділення складає розподільчий баланс. Передавальний акт/розподільчий баланс складається після проведення інвентаризації активів банку, що реорганізовується, та усунення виявлених розбіжностей, що підтверджується відповідним актом, оформленим згідно з вимогами законодавства України, і закінчення строку для пред'явлення кредиторами вимог (задоволення чи відхилення вимог кредиторів). До передавального акта/розподільчого балансу додаються розшифрування активів, зобов'язань і капіталу, які передаються банку-правонаступнику, у розрізі рахунків (додатки 7, 8). Розшифрування активів, зобов'язань і капіталу до передавального акта/розподільчого балансу здійснюються відповідно до вимог, установлених Правилами організації статистичної звітності, що подається до Національного банку України, затвердженими постановою Правління Національного банку України від 19.03.2003 р. № 124, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 07.05.2003 р. за № 353/7674. Передавальний акт/розподільчий баланс підписуються головою та членами комісії для проведення реорганізації. Підписи голови та членів комісії для проведення реорганізації повинні бути нотаріально посвідчені.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, банк при проведенні реорганізації повинен передати на баланс реорганізованої юридичної особи (банку) всі активи банку, який було реорганізовано, шляхом оформлення передавального акту/розподільчого балансу.

Відповідно, ПАТ "Банк Фамільний" після проведення реорганізації попередніх банківських установ (ДКББ "Донбіржбанк", ТОВ ДКББ "Донбіржбанк", ТОВ "Банк Фамільний") за наявності у власності цих юридичних осіб нежитлового будинку, що розташований у м. Дніпропетровську, вул. Карла Лібкнехта, буд. 49, повинен був прийняти на баланс разом з активами цих реорганізованих банківських установ також і зазначений нежитловий будинок, шляхом оформлення відповідного передавального акту/розподільчого балансу.

Натомість, з наданих позивачем установчих документів, а саме: Статуту ПАТ "Банк Фамільний", Змін до Статуту ПАТ "Банк Фамільний", протоколів установчих зборів засновників (ПАТ "Банк Фамільний", ТОВ "Банк Фамільний", ТОВ ДКББ "Донбіржбанк"), не вбачається наявності у власності банку нежитлового будинку, що розташований у м. Дніпропетровську, вул. Карла Лібкнехта, 49. Правовстановлюючі ж документи на зазначений будинок, надані позивачем, підтверджують лише факт його придбання та реєстрації у 1998 році за Донецьким комерційним біржовим банком «Донбіржбанк».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що у відповідача були підстави під час розгляду заяви про реєстрацію права приватної власності на нежитловий будинок, що розташований у м. Дніпропетровську по вул. Карла Лібкнехта, 49, зупинити її розгляд та зобов'язати надати вибірковий витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців для встановлення послідовності змін найменувань та організаційно-правової форми юридичної особи, а також надати передавальний акт, затверджений засновниками юридичної особи та документи що підтверджують факт передачі такого майна юридичній особі в результаті кожної зміни найменування та зміни організаційно-правової форми. Оскільки позивач не надав вказаних документів, колегія суддів вважає, що при прийнятті спірного рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень державний реєстратор діяв у відповідності до вимог Закону № 1952 та Порядку № 868.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам справи та вірно застосував законодавство, що регулює спірні правовідносини, а відтак постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

Повний текст виготовлено 15 січня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України,суд,

У Х В А ЛИ В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2015 року у справі № 804/17824/14 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: В.А. Шальєва