Справа № 807/955/15
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2015 рокум. Ужгород№ 807/955/15
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В. ,

при секретарі Стенавській А.М.,

за участю сторін:

позивача: Публічне акціонерне товариство "Мукачівський завод "Точприлад" - представник Лакіза О.Є.,

відповідача: Мукачівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області - представник Ліуш Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Мукачівський завод "Точприлад" до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2015 року, позивач - Публічне акціонерне товариства "Мукачівський завод "Точприлад" звернувся у Закарпатський окружний адміністративний суд з позовною заявою до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - відповідач), якою просить: 1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області від 20.01.2015 року № в частині збільшення Публічному акціонерному товариству "Точприлад" податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на суму 671 342, 82 грн. (шістсот сімдесят одну тисячу триста сорок дві гривні вісімдесят дві копійки), з яких 447 561,88 грн. - за основним платежем та 223 780,94 грн. за штрафними санкціями; 2) зобов'язати відповідача повернути суму сплаченого судового збору на рахунок позивача та решту суми судового збору стягнути з відповідача (том І, а.с.3-12).

Позовні вимоги вмотивовані наступним.

Відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання позивачем вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року.

За результатами перевірки складено акт за № 7132/22-00/14307452 від 19.12.2014 року та на його підставі прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 20.01.2015 року за № , яким позивачу збільшено податок на прибуток підприємств на суму 464 840,00 грн. у тому числі: - за 3 квартал 2012 року на суму 50 764,00 грн.; - за 4 квартал 2012 року на суму 318 678,00 грн.; - за 2013 рік на суму 95 398 грн. та нараховано штрафні санкції в розмірі 232 420,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням податкового органу позивачем було розпочато процедуру адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення та акту перевірки, однак вищестоящими податковими органами було відхилено скарги позивача, а рішення залишено без змін.

Стосовно збільшення доходу позивача за 3 квартал 2012 року на суму 69 058,00 грн. та за 2013 рік на суму 229 748,00 грн. позивач зазначає наступне. З метою компенсації курсової різниці, яка виникла в результаті різниці між курсом євро, закладено в ціну виконаної роботи та фактичним курсом продажу євро, що утворилася згідно договору про переробку давальницької сировини № 1 від 01.12.2009 р. укладеного з ТОВ «Lear corporation Hungary automotive manufacturing limited liability company», країни Угорщина, виставило рахунок № 021/12 від 22.06.2012 р. на суму 6819,52 євро зі строком оплати 07.07.2012 р. При цьому у червні місяці без отримання попередньою узгодження оплати даних коштів з іноземним замовником - в головної книзі зазначено як дохід. Але ТОВ «Lear corporation Hungary automotive manufacturing limited liability company», країни Угорщина, відмовило оплатити цей рахунок як виставлений безпідставно. Тобто фактично кошти не були отримані. В результаті у липні місяці рахунок № 021/12 від 22.06.2012 р. на суму 6819,52 євро був анульований, а дохід підприємства був зменшений на суму 6819,52 євро у зв'язку з відсутністю їх поступлення. Сума 69058 грн. - зазначена відповідачем помилково.

У листопаді 2013 року підприємством були виставлені «Knowles Electronics Austria GmbH» рахунки на оплату додаткових робіт на суму 17491,80 євро (копії рахунків №16/2013-487 від 25.11.2013 р. на суму 4496,92 євро, № 16/2013-491 від 30.11.2013 р. на суму 5826,88 євро, № 16/2013-503 від 30.11.2013 р. на суму 7168,00 євро), які заздалегідь не були узгоджені з замовником, в результаті чого підприємство фактично не отримало кошти на суму 189766 грн., тому дохід у грудні 2013 року був зменшений на суму не отриманих та не узгоджених коштів, оплата яких не передбачена договором.

У зв'язку з вищенаведеним позивач вважає що правомірно зменшив дохід у липні 2012 року та грудні 2013 року на суми позначені "червоне сторно" за 3 квартал 2012 року на суму 69 058,00 грн. та за 2013 рік на суму 229 748,00 грн.

Стосовно включення до складу витрат витрати на реконструкцію енергетичного корпусу "Ж" проведених ПП "Будремторг", технічного нагляду по реконструкції наданих ПП ОСОБА_3, розробки проектної документації системі відео контролю, монтажу система обмеження доступу та обліку робочого часу на об'єктах позивача, що надані ТОВ "Козацька стріла»" позивач пояснив наступне.

Згідно п.146.12 Податкового кодексу України "Сума витрат, що пов'язана з ремонтом та поліпшенням об'єктів основних засобів, у тому числі орендованих або отриманих у концесію чи створених (збудованих) концесіонером у розмірі, що не перевищує 10% сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів на початок звітного року, відноситься платником податку до складу витрат".

Позивач вважає, що правомірно відніс до складу витрат у 2012 році витрати пов'язані з ремонтом та поліпшенням основних засобів, які були проведенні шляхом реконструкції енергетичного корпусу "Ж", технічного нагляду по реконструкції, розробки проектної документації системі відео контролю, монтажу система обмеження доступу та обліку робочого часу на об'єктах позивача в сумі 1 079 057,00 грн., які складають 10% від балансної вартості основних засобів на початок року, оскільки вартість останніх за 2012 рік складала 10 790 567,00 грн.).

Стосовно відображення у складі витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування в Декларації з податку на прибуток за 2013 р. в розмірі 189 199,00 грн. за послуги, надані ТОВ «Мета-Днепр», згідно договору № 04-П/13 від 23.01.2013 р. та актів здачі-приймання робіт: № 04-П/13 -02 від 30.12.2013 р. на суму 55 000,00 грн. та № 04-П/13 -01 від 30.12.2013 р. на суму 134 199,00 грн. позивач пояснив наступне.

Вищенаведені документи відповідно до чинного законодавства України є первинними документами, оформлені належним чином, що відображає факт надання послуг, а тому посилання перевіряючих в акті на неналежне або не повне відображення у звітності бухгалтерського та податкового обліку інших юридичних осіб (ТОВ "Мактрейд" та "РСК-Інвест") не створює для ПАТ "Мукачівський завод "Точприлад" ніяких правових наслідків, оскільки позивач не має з ними жодних господарських відносин, а тому не може бути підставою для відмови у включенні до складу витрат коштів, які сплачені згідно зазначених вище договорів, укладених з ТОВ "Мета-Днепр" та ТОВ «Компанія "Укрпромторг".

Отже, позивач вважає, що правомірно відніс у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік до витрат послуги надані ТОВ "Мета-Днепр" на суму 55 000,00 грн. та 134 199,00 грн.

Стосовно відображення у складі витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування в Податковій декларації зподатку на прибуток підприємства за 2012 рік витрат за послуги страхування в розмірі 522 971,00 грн., наданих згідно договорів добровільного страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ: 1) № 0810/01-П від 10.08.2012р., 2) № 0810/02-П від 10.08.2012р., 3) № 0810/0З-П від 10.08.2012 р., укладених з ТДВ "Страхова компанія "Сяйво" зі страхування зокрема давальницької сировини, ввезеної на виробництво ПАТ "Мукачівський завод "Точприлад" іноземними замовниками на підставі договорів про переробку давальницької сировини позивач пояснив наступне.

Підпункт 140.1.6 ст.140 Податкового кодексу України передбачено надане право платнику податку при визначенні об'єкта оподаткування враховувати такі витрати подвійного призначення, зокрема будь-які витрати із страхування фінансових, кредитних та інших ризиків платника податку, пов'язаних із провадженням ним господарської діяльності, в межах звичайної ціни страхового тарифу відповідного виду страхування, що діє на момент укладення такого страхового договору, за винятком страхування життя, здоров'я або інших ризиків, пов'язаних з діяльністю фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з платником податку, обов'язковість якого не передбачена законодавством, або будь-яких витрат із страхування сторонніх фізичних чи юридичних осіб.

Позивач вважає, що відповідно до п.140.1.6. ст.140 Податкового кодексу України, правомірно відніс у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2012 рік до витрат послуги страхування в розмірі 522 971,00 грн., наданих згідно договорів добровільного страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ.

У судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти позовних вимог з мотивів наведених у письмових запереченнях та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Пояснив наступне. Перевіркою встановлено заниження позивачем показників декларації "інші доходи" на загальну суму 109 040,00 грн. в тому числі за ІІІ квартал 2012 року на суму 69 058,00 грн. та за 2013 рік на 39 982,00 грн. Нерезидент «Knowles Electronics Austria GmbH» відмовився оплачувати рахунки, виставлені позивачем та у зв'язку з чим останній здійснив коригування розміру інших доходів в сторону зменшення на суми, які були включені до складу інших у листопаді 2013 року. При здійсненні коригування позивач зменшив доходи на суму, що в гривневому еквіваленті становить більшу суму ніж сума гривневому еквіваленті, яка була включена до складу доходів у листопаді 2013 року, а саме: 174491,80 євро, що складало 189766,45 грн., а виключено зі складу доходів суму 229748,00 грн., тобто позивачем зайво виключено із складу інших доходів 39982,00 грн., що на думку відповідача призвело до заниження доходу за 2013 рік на 39982,00 грн.

Позивачем включено до складу інших доходів липня 2012 року з подальшим відображенням у декларації по податку на прибуток за 09 місяців 2012 року та у декларації за 2012 рік рахунком № 22/12 від 19.07.2012 року (відшкодування виробничих витрат) виставлених нерезидентом ТОВ «Lear corporation Hungary automotive manufacturing limited liability company» суму 6 819,52 євро або 69 057,86 грн.

Позивачем занижено дохід за ІІІ квартал 2012 року на суму 69057,86 грн. у зв'язку з тим, що нерезидент ТОВ «Lear corporation Hungary automotive manufacturing limited liability company» відмовився оплатити вищенаведений рахунок. Однак, відповідач стверджує, що в електронному листуванні між позивачем та нерезидентом ТОВ «Lear corporation Hungary automotive manufacturing limited liability company» йдеться про рахунок № 021/12, що не відповідає рахунку зазначеному в декларації № 22/12 на підставі якого позивач здійснив формування доходу. Дату рахунку № 021/12 з листування встановити неможливо, в електронному листуванні про рахунок № 22/12 мови не йдеться, а тому у позивача відсутні підстави для ствердження про відмову його оплачувати нерезидентом та відповідно зменшувати доходи на суму 69057,86 грн.

Також відповідач зазначив, що позивачем проведено реконструкцію енергетичного корпусу "Ж", як полягала у розробці проектної документації на проведення реконструкції, переобладнання приміщення котельні, встановленні котлів на дровах, насосів та підключення їх до існуючої системи опалення та водопостачання. Вартість реконструкції склала 863 269,00 грн., відображена у складі витрат ІV кварталу 2012 року на реконструкцію та модернізацію у межах 10% балансової вартості основних засобів на початок року.

Позиція відповідача спирається на пп.139.1.5 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, зокрема він стверджував, що витрати на реконструкцію не включаються до складу витрат. Зокрема відповідач прямо зазначає, що п.146.12 ст.146 Податкового кодексу України, до складу витрат включаються суми витрат, пов'язані з ремонтом та поліпшенням об'єктів основних засобів. Тим самим, відповідач суперечить сам собі.

Відповідач також зазначив, що позивач уклав договір № 04-П/13 від 23.01.2013 року з ТОВ "Мета-Днепр" про надання послуг з прибирання та догляду приміщень. Згідно вищенаведеного договору вартість послуг за один місяць складає 227 038,80 грн. Однак, 06.12.2013 року між ТОВ "Мета-Днепр" укладено договір з ТОВ "Компанія Укрпромторг" про відступлення права вимоги за договором №04-П/13 від 23.01.2013 року.

Під час перевірки податковим органом сформовано до позивача запит від 17.11.2014 року № 6921/10/07-09-22-01 у якому запитувалася інформація для встановлення осіб, які надавали послуги, щодо порядку допуску працівників ТОВ "Мета-Днепр" або субпідрядних організацій на територію позивача. Однак, позивач надав перевіряючому органу лише засвідчені копії первинних документів щодо придбання послуг та їх оплати.

Відтак, відповідач стверджує, що надані позивачем на запит документи, носять характер первинних, лише у разі фактичного здійснення господарської операції, в іншому випадку не можуть братися до уваги. Перевіркою також встановлено, що включення позивачем до складу витрат суми в розмірі 545 575,98 грн., сплаченої ТДВ "Страхова компанія "Сяйво"" за договорами добровільного страхування, згідно умов останніх предметом яких є майнові інтереси позивача, пов'язані з користуванням майном, а саме: обладнанням, ввезеним по договорам оренди та давальницькою сировиною, ввезеною по договорам на переробку давальницької сировини. Однак, відповідач вважає, що дану суму коштів позивачем неправомірно віднесено до складу витрат, оскільки згідно пп.140.1.6 п.140.1 ст.140 Податкового кодексу України, давальницька сировина, не є власністю позивача, а належить виключно замовнику нерезиденту, а тому витрати на страхування майна, що не належать позивачу не підлягають відображенню у складі його витрат, що враховується при визначені об'єкту оподаткування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні пояснення сторін та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідачем в період з 03.11.2014 року по 12.12.2014 року проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складено акт перевірки за № 7132/22-00/14307452 від 19.12.2014 року (том І, а.с.14-89).

На підставі проведеної перевірки і виявлених порушень та складеного на цій підставі акту, відповідачем сформовано 20 січня 2015 року податкове повідомлення-рішення форми "Р" за № , яким позивачу збільшено податок на прибуток підприємств на суму 464 840,00 грн., з яких: 1) за 3 квартал 2012 року на суму 50 764,00 грн.; 2) за 4 квартал 2012 року на суму 318 678,00 грн.; 3) за 2013 рік на суму 95 398,00 грн. та нараховано штрафних санкцій в розмірі 232 420,00 грн. (том І, а.с.90, 91).

Не погоджуючись з рішенням Мукачівської ОДПІ ПАТ «Мукачівський завод «Точприлад» було розпочато процедуру досудового врегулювання спору та подано:

1) первинну скаргу - до Головного управління Міндоходів у Закарпатській області від 04.02.2015 р. № 130/72 на вищевказане повідомлення-рішення та Акт перевірки. Рішенням Головного управління ДФС у Закарпатській області від 25.02.2015 р. № 234/10/07-16-10-04-44 «Про результати розгляду скарги» податкове повідомлення-рішення Мукачівської ОДНІ від 20.01.201 5 р. № залишено без змін, а скаргу - без задоволення;

2) вторинну скаргу - до Державної фіскальної служби України від 06.03.2015 р. № 244/72. 19.05.2015 року позивачем отримано від ДФС України «Рішення про результат розгляду скарги» від 14.05.2015 р. яким податкове повідомлення рішення від 20.01.2015 р. № залишено без змін, а скаргу без задоволення (том ІІ, а.с.135-143).

Щодо доводів адміністративного позову про протиправність податкового повідомлення-рішення від 20.01.2015 року № про збільшення податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на суму 697 260 гривень 00 копійок (464 840 грн. за основним платежем та 232 420 грн. за штрафними санкціями судом встановлено наступне:

1) стосовно збільшення доходу позивача на суми, які у головної книзі позначені позначкою - «червоне сторно» (стор. 8,14 акту):

- за 3 квартал 2012 р. на суму 69058 грн.,

- за 2013 р. на суму 229748 грн.

Позивачем з метою отримання компенсації курсової різниці, яка виникла в результаті різниці між курсом євро, закладеного в ціну виконаної роботи та фактичним курсом продажу євро, що утворилася згідно договору про переробку давальницької сировини № 1 від 01.12.2009 р. укладеного з ТОВ "Lear corporation Hungary automotive manufacturing limited liability company" країни Угорщина, виставило рахунок № 021/12 від 22.06.2012 р. на суму 6 819 ,52 євро зі строком оплати 07.07.2012 року (том ІІ, а.с.44-75).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, даний рахунок бухгалтером підприємства було виставлено помилково і пізніше (09 липня 2012 року) анульовано (том І, а.с.107, 108).

При цьому у червні місяці без отримання попереднього узгодження оплати даних коштів з іноземним замовником - в головної книзі зазначено як дохід. Але ТОВ "Lear corporation Hungary automotive manufacturing limited liability company", країни Угорщина, як ствердив позивач в судовому засіданні відмовило оплатити цей рахунок як виставлений безпідставно, отже кошти не були отримані. В результаті цього у липні місяці рахунок № 021/12 від 22.06.2012 р. на суму 6819,52 євро був анульований, а дохід підприємства був зменшений на суму 6819,52 євро в зв'язку з відсутністю їх поступлення (витяг з Головної книги за 2012 р. з позначкою 65192,00 грн. «червоне сторно» у серпні 2012 року).

Згідно п.137.16 ст.137 Податкового кодексу України, датою отримання інших доходів є дата їх виникнення згідно з Положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, якщо інше не передбачено нормами цього розділу. В свою чергу п.14 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 р. № 290) встановлює: якщо дохід (виручка) від надання послуг не може бути достовірно оцінений і не існує імовірності відшкодування зазнаних витрат, то дохід не визнається, а зазнані витрати визнаються витратами звітного періоду.

У листопаді 2013 року позивачем були виставлені "Knowles Electronics Austria GmbH" рахунки на оплату додаткових робіт на суму 17491,80 євро (копії рахунків №16/2013-487 від 25.11.2013 р. на суму 4496,92 євро, № 16/2013-491 від 30.11.2013 р. на суму 5826,88 євро. № 16/2013-503 від 30.11.2013 р. на суму 7168,00 євро), які заздалегідь не були узгоджені з замовником, в результаті чого підприємство фактично не отримало кошти на суму 189766,00 грн., тому дохід у грудні 2013 року був зменшений на суму не отриманих та не узгоджених коштів, оплата яких не передбачена договором (том І, а.с.110-112).

Однак, суд зазначає, що при здійсненні коригування позивач зменшив дохід на суму, що в гривневому еквіваленті становить більшу суму ніж сума в гривневому еквіваленті, яка була включена до складу доходів у листопаді 2013 року, а саме: до складу інших доходів було включено загальну суму 17491,80 євро, що складало 189766,45 грн., а виключено зі складу доходів суму - 229748,00 грн.

При цьому, як встановлено судом, ці ж рахунки враховані при визначенні загального кредитового обороту та включені до складу інших доходів підприємства по декларації на прибуток підприємства за 2013 рік.

Таким чином, позивач допустив розбіжність у наданих послугах по вказаних рахунках що пов'язано із гривневим еквівалентом шляхом коригування (зменшення) обсягів по тих же рахунках у листопаді та коригування у грудні 2013 року на загальну суму 39982 грн. (229748 грн.-189766 грн.).

Відповідно до п. 135.1 статті 131 Податкового кодексу, доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті за якою доходи визначаються на підставі первинних документів..

Згідно п.137.1 ст.137 Податкового кодексу України, дохід від надання послуг та виконання робіт визнається за датою складення акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або надання послуг.

Отже, суд щодо даних обставин погоджується з висновками відповідача, що й не було спростовано позивачем перед судом, що останнім в порушення п.135.1, 135.2 статі 135 ПК України занижено дохід на суму 39982 грн. за 2013 рік, а відповідно позов в цій частині є недоведеним та не підлягає задоволенню.

Щодо інших обставин в даній частині адміністративного позову, суд вважає прийнятними доводи позивача по не підписанню акту виконаних робіт сторонами та не прийняття рахунку "Knowles Electronics Austria GmbH" до оплати, то позивачем вірно проведено коригування методом "червоне сторно" на суму 189766,00 грн. у грудні 2013 року.

Право на коригування методом «Червоне сторно», яким скористався позивач, передбачено п.16 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 6 "Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах" (затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 травня 1999 р. №137): події після дати балансу, які надають додаткову інформацію про визначення сум. пов'язаних з умовами, що існували на дату балансу, вимагають коригування відповідних активів і зобов'язань. Коригування активів і зобов'язань здійснюється шляхом сторнування та (або) додаткових записів в обліку звітного періоду, які відображають уточнення оцінки відповідних статей внаслідок подій після дати балансу.

Щодо включення позивачем до складу витрат, витрат на реконструкцію енергетичного корпусу «Ж» проведених ПП «Будремторг», технічного нагляду по реконструкції наданих ПП ОСОБА_3, розробки проектної документації системі відео контролю, монтажу системи обмеження доступу та обліку робочого часу на об'єктах позивача, що надані ТОВ «Козацька стріла» суд встановив наступне (стор.13, 23 акту).

Витрати, які виникли у підприємства в зв'язку з ремонтом та поліпшенням основних засобів, який був проведений шляхом реконструкції енергетичного корпусу «Ж», проведення технічного нагляду по реконструкції наданих ПП ОСОБА_3, розробки проектної документації системі відео контролю, монтажу системи обмеження доступу та обліку робочого часу на об'єктах позивача, що надані ТОВ «Козацька стріла» підтверджуються наступними документами:

- договір генерального підряду № 32/12 від 07.08.2012 р. з ПП «Будремторг» (том І, а.с.113-124);

- акт приймання виконаних будівельних робіт ПП «Будремторг» за грудень 2012 р. договору № 32/12 від 07.08.2012 р. (том І, а.с.125-145);

- договір на виконання робіт № 29-Б/13 від 04.12.12 р. з ПП «Будремторг» (том І, а.с.155-157);

- акт приймання викопаних будівельних робіт ПП «Будремторг» за грудень 2012 р. договору № 29-Б/13 від 04.12.12 р. (том І, а.с.158-163);

- платіжне доручення № 371 від 06.02.13 р. на суму 81 038,00 грн. (том І, а.с.149);

- платіжне доручення № 17 від 04.01.13 р. на суму 90 000,00 грн. (том І, а.с.150);

- платіжне доручення № 12335 від 22.11.12 р. на суму 100 000,00 грн. (том І, а.с.151);

- платіжне доручення № 11594 від 14.09.12 р. на суму 140 000,00 грн. (том І, а.с.152);

- платіжне доручення № 11420 від 31.08.12 р. на суму 210 000,00 грн. (том І, а.с.153);

- платіжне доручення № 11139 від 08.08.12 р. на суму 210 000,00 грн. (том І, а.с.154);

- договір про надання послуг з технічного нагляду № 21/12 від 21.08.12 р. та правочин від 28.12.2012 р. з ОСОБА_3 (том І, 164-168);

- акт здачі-приймання робіт з технагляду ОСОБА_3 від 28.12.2012 р. на суму 32231,00 грн. (том І, а.с.169);

- платіжне доручення № 11322 від 22.08.12 р. на суму 1750,00 грн. (том І, а.с.170);

- платіжне доручення № 372 від 06.02.13 р. на суму 25235,00 грн. (том І, а.с.171);

- договір № 191212 від 19.12.2012 р. на виконання робіт ТОВ «Козацька стріла» (том І, а.с.172-174);

- акт здачі-приймання робіт ТОВ «Козацька стріла» № ОУ-0000455 від 31.12.2012 р. на суму 195 833,33 грн. за договором № 191212 від 19.12.2012 р. (том І, а.с.176);

- платіжне доручення № 12701 від 20.12.12 р. на суму 235 000,00 грн. за договором № 191212 від 19.12.2012 р. (том І, а.с.175);

- договір № 13/12 від 17.04.2012 р. на виконання робіт з монтажу системи обмеження доступу та обліку робочого часу з ТОВ «Козацька стріла» (том І, а.с.177-181);

- акт здачі-приймання робіт ТОВ «Козацька стріла» № ОУ-0000301 від 05.07.2012 р. на суму 86 721,19 грн. згідно договору 13/12 від 17.04.12 р. з ТОВ «Козацька стріла» (том І, а.с.184, 185);

- акт здачі-приймання робіт ТОВ «Козацька стріла» № ОУ-0000425 від 25.09.2012 р. на суму 14 348,17 грн. (том І, а.с.187);

- платіжне доручення № 10039 від 23.04.2012 р. на суму 60 000,00 грн. згідно договору 13/12 від 17.04.12 р. з ТОВ «Козацька стріла» (том І, а.с.182);

- платіжне доручення № 11127 від 07.08.12 р. на суму 44064,43 грн. згідно договору 13/12 від 17.04.12 р. з ТОВ «Козацька стріла» (том І, а.с.183);

- платіжне доручення № 11928 від 16.10.12 р. на суму 17217,80 грн. (том І, а.с.186).

Відповідач в судовому засіданні посилався на приписи статті 139, п. 139.5 Податкового кодексу, яким визначено, що не включаються до складу витрат витрати на придбання, виготовлення, будівництво, реконструкцію, модернізацію та інше поліпшення основних засобів та витрати, пов'язані з видобутком корисних копалин, а також з придбанням ( виготовленням) нематеріальних активів, які підлягають амортизації згідно із статтями 144-148 цього Кодексу, з урахуванням пунктів 146.11 і 146.12 статті 146 ПК та пункту 148.5 статті 148 цього Кодексу, що призвело до завищення підприємством витрат на загальну суму 863 269 грн., у тому числі за 4 квартал 2012 року 863269 грн.

Згідно п.146.12 ст.146 ПК України, сума витрат, що пов'язана з ремонтом та поліпшенням об'єктів основних засобів, у тому числі орендованих або отриманих у концесію чи створених (збудованих) концесіонером у розмірі, що не перевищує 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів на початок звітного року, відноситься платником податку до складу витрат.

Суд, з аналізу наданих суду первинних документів, а саме аналізу декларації на прибуток ( а.с. 92-96, Т.1) та виходячи із приписів п.146.12 ст.146 Податкового кодексу України, ПАТ «Мукачівський завод «Точприлад» правомірно відніс до складу витрат у 2012 р. витрати в сумі 1 079 057 грн., які складають 10 % від балансової вартості основних засобів на початок року (вартість основних засобів за 2012 рік складали 10 790 567 грн.) Доказом є дані зазначені у таблиці 2. «Витрати на ремонт та поліпшення основних засобів (а.с.96, Т.1) відповідно до п.146.12 ст.146 розділу III Податкового кодексу України» Додатку АМ до рядка 06.4.27 додатків ІВ до податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2012 рік. Дані вартості основних засобів за 2012 р. в розмірі 10 790 567 грн., що зазначені у податкової декларації з податку па прибуток підприємства за 2012 рік.

Оскільки отримані послуги безпосередньо пов'язані з ремонтом та поліпшенням основних засобів та їх вартість не перевищує 10 % від вартості активів, то платник податків па законних підставах відніс у 2012 р. витрати в сумі 1 079 057 грн. на витрати зазначеного податкового періоду, а висновки відповідача про реконструкцію є неповними та однобоко відображають всі зміни, що мали місце в енергетичному корпусі позивача та спростовуються ст. 146.12 статті 146 ПК, ст. 139 ПК України. Крім того, з метою поліпшення основних засобів, встановлення котлів на дровах позивачем було придбано котли 700 кВт в кількості 2 шт. загальною вартістю 502000,0 грн. які відповідно до наказу від 11 січня 2013 року та актів введення в експлуатацію від 29.12.2012 року "Про зарахування об'єктів ОФ на баланс".

Щодо відображення у складі витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування в декларації з податку на прибуток за 2013 р. в розмірі 189 199 грн. (стор. 15-22 акту) за послуги, надані ТОВ «Мета-Дпепр» згідно договору № 04-П/13 від 23.01.2013 р. та актів здачі-приймання робіт: № 04-11/13 -02 від 30.12.2013 р. на суму 55 000,00 грн. та № 04-П/13 -01 від 30.12.2013 р. на суму 134 199,00 грн. суд встановив наступне (том І, а.с.188-190, 193, 194).

Договір про надання послуг з прибирання та догляду приміщень та територій № 04-П/13 від 23.01.2013 р., укладений між ПАТ «Мукачівський завод «Точприлад» та ТОВ «Мета-Днепр», а також договір про відступлення права вимоги від 06.12.2013 р., що укладений між ПАТ «Мукачівський завод «Точприлад», ТОВ «Мета-Днепр» та ТОВ «Компанія «Укрпромторг»: 1) є чинними; 2) не розірваними сторонами, 3) не визнані судом недійсними (том І, а.с.188-192).

Згідно ст.639 ЦК України, договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Саме з цього моменту у сторін договору виникли взаємні права та зобов'язання.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Посилання відповідача про те, що договір від ТОВ «Мета-Днепр» підписаний ОСОБА_5 (стор. 15 акту), а не особою, яка зазначена директором у АІС «Податковий блок» - ОСОБА_6, не відповідають дійсності виходячи з наступного.

Згідно Витягу з ЄДРПОУ вбачається, що:

- керівником ТОВ «Мета-Днепр». який уповноважений представляти юридичну особу та діяти без довіреності, у т.ч. підписувати договори від імені юр. особи є ОСОБА_5;

- на момент підписання Актів здачі-приймання робіт (надання послуг): № 04-П/13 -02 від 30.12.2013 р. на суму 55 000,00 грн. та № 04-П/13 -01 від 30.12.2013 р. на суму 134 199,00 грн., ТОВ «Мета-Днепр» знаходилося у Державному реєстру підприємств і організацій України.

ОСОБА_6 згідно витягу з ЄДРПОУ, що додано до справи є головою комісії з припинення або ліквідатор.

В період надання ТОВ «Мета-Днепр» послуг з професійного прибирання за приміщеннями та територією позивача (у грудні 2013 року), яке було викликано недостатньою кількістю прибиральниць у позивача, та очікуванням аудиту з автомобільного концерну «МЕРСЕДЕС».

Позивач уклав договір про відступлення права вимоги від 06.12.2013 р., який належним чином підписаний представниками сторін, а саме: ТОВ «Мета-Днепр» в особі директора ОСОБА_5, ПАТ «Мукачівський завод «Точприлад» в особі голови правління ОСОБА_7 та ТОВ «Компанія «Укрпромторг» в особі директора ОСОБА_8 (стор. 17 акту).

Згідно п.14.1.36 ст.14 ПК, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання: назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пункт 138.2 ст.138 ПК України встановлює, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно підпункту (г) п.138.8.5 ст.138 ПК до складу загальновиробничих витрат включаються витрати на утримання, експлуатацію та ремонт, страхування, оперативну оренду основних засобів, інших необоротних активів загальновиробничого призначення.

Керуючись п.14.1.36 ст.14, п.44.1 ст.44, п.138.2, п.138.8.5 ст.138 ПК України позивач правомірно підніс у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік до витрат послуги, надані ТОВ «Мета-Днепр». Крім того, реальність таких правовідносин стверджується первинними документами позивача: актами здачі-приймання робіт: № 04-П/13 -02 від 30.12.2013 р. па суму 55 000,00 грн. та № 04-П/13-01 від 30.12.2013 р. на суму 134 199,00 грн.( а.с. 193,194 , Т.1); Договором про надання послуг від 23.01.2013 року укладений між позивачем та ТОВ "Мета-Днепр" ( а.с. 188, Т.1); Договором про відступлення права вимоги від 06.12.2013 року ( а.с.192, Т.1); платіжними дорученнями ( а.с. 197-199, Т.1); рахунками - фактурами від 19.12.2013 року на суму 55 000 грн та на суму 134 199 грн ( а.с. 195-196, Т.1) які свідчать про сплату ПДВ. Надані докази складені у відповідності до вимог податкового законодаства.

Щодо відображення у складі витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування в Податковій декларації з податку на прибуток за 2012 рік витрат за послуги страхування, судом встановлено наступне.

Як слідує з висновків контролюючого органу, які зазначені зокрема на (а.с.40, Т.1), що товариство віднесло витрати на страхування до об'єктів оперативного або фінансового лізингу та витрат на страхування майна платника податку. Аналізом вказаних договорів встановлено, що страховий платіж за кожним договором визначався шляхом застосування страхового тарифу - 0,17 %, визначеного в п.4.1. Договору, до страхової суми по договору визначеної в п.3.1.1 - вартість обладнання та 3.1.2 - вартість давальницької сировини. Отже, витратами на страхування ризиків, що підлягали відображенню у складі витрат був страховий тариф- 17%, що становить 22 604, 54 грн.

Як встановлено судом, згідно договорів добровільного страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ: 1) № 0810/01-П від 10.08.2012 р., 2) № 0810/02-П від 10.08.2012 р., 3) № 0810/03-П від 10.08.2012 р., укладених з ТДВ «Страхова компанія «Сяйво» зі страхування зокрема давальницької сировини, ввезеної на виробництво ПАТ «Мукачівський завод «Точприлад» іноземними замовниками на підставі договорів про переробку давальницької сировини (том 2, а.с.1-7; том 1, 214-220, а.с.207-213).

Згідно умов зазначених договорів страхування - підприємство застрахувало, зокрема, повний обсяг давальницької сировини, яка протягом року постачається іноземними власниками та переробляється у готову продукцію згідно договорів про переробку давальницької сировини:

- № 1/11 від 28.03.2011 р., укладеного з ТОВ «Lear corporation Poland II SP.Z.O.O» (вартість давальницької сировини на кожний рік складає 20 163 496 євро, що по курсу НБУ на момент укладення договору страхування становить 161 166 823 грн.) (том ІІ, а.с.12-43),

- № 1 від 01.12.2009 р., укладеного з ТОВ «Lear corporation Hungary automotive manufacturing limited liability company», країни Угорщина, (вартість давальницької сировини на кожний рік складає 15 823 963 євро, що по курсу НБУ на момент укладення договору страхування становить 126 480 936 грн.) (том ІІ, а.с.44-75),

- № 260 від 06.11.2009 р. укладеного з ТОВ «EPCOS», країни Угорщина, (вартість давальницької сировини на кожний рік складає 2 500 000 євро, що по курсу НБУ на момент укладення договору страхування становить 19 982 500 грн.) (том ІІ, а.с.76-95).

Підставами для страхування за згаданими договорами стають:

1. Наявність в договорах про переробку давальницької сировини для ПАТ «Мукачівський завод «Точприлад» обов'язкової умови страхування давальницької сировини, яка належить, Замовнику (постачальнику). Зокрема дане зобов'язання зазначено:

- в п.12.7 договору № 260 від 06.11.2009 р., укладеного з ТОВ «EPCOS», країни Угорщина, а саме: «Виконавець зобов'язується страхувати давальницьку сировину на час її перебування на території Виконавця.».

- в п. 3.3 договору № 1/11 від 28.03.2011 р., укладеного з ТОВ «Lear corporation Poland II SP.Z.O.O», а саме: Страхування. Підрядник (ПАТ «Мукачівський завод «Точприлад») повинен (і) отримати страхування на Давальницьку Сировину, Готову Продукцію, яке задовольняє LEAR POLAND та (і) підтримувати дане страхування протягом всього терміну дії даного Договору. Будь-яке порушення умов, викладених у цьому пункті, буде вважатися серйозним порушенням договору та може призвести до його негайного розірвання.

- в п.3.3 договору № 1 від 01.12.2009 р., укладеного з ТОВ «Lear corporation Hungary automotive manufacturing limited liability company», країни Угорщина, а саме: Страхування. Підрядник (ПАТ «Мукачівський завод «Точприлад») повинен (і) отримати страхування на Давальницьку Сировину. Готову Продукцію, яке задовольняє LEAR та (іі) підтримувати дане страхування протягом всього терміну дії даного Договору. Будь-яке порушення умов, викладених у цьому пункті, буде вважатися серйозним порушенням договору та може призвести до його негайного розірвання.

Підпункт 140.1.6 ст.140 ПК України, який надає право платнику податку при визначенні об'єкта оподаткування враховувати такі витрати подвійного призначення:

- будь-які витрати із страхування фінансових, кредитних та інших ризиків платника податку, пов'язаних із провадженням ним господарської діяльності, в межах звичайної ціни страхового тарифу відповідного виду страхування, що діє на момент укладення такого страхового договору, за винятком страхування життя, здоров'я або інших ризиків, пов'язаних з діяльністю фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з платником податку, обов'язковість якого не передбачена законодавством, або будь-яких витрат із страхування сторонніх фізичних чи юридичних осіб.

Як встановлено судом, основною діяльністю ПАТ «Мукачівський завод «Точприлад» є виготовлення готової продукції з давальницької сировини іноземних замовників, що являється його господарською діяльністю;

- згідно договорів страхування, застраховано майнові інтереси товариства, пов'язані з користуванням безпосередньо у виробництві давальницької сировини, що підпадає під визначення «інших ризиків платника податку, пов'язаних із провадженням ним господарської діяльності».

- страховий тариф у всіх договорах є єдиний: - в розмірі 0,17% від загальної страхової суми по кожному договору (тобто є звичайним);

- страхування давальницької сировини не включено до вичерпного переліку витрат, які не можуть бути віднесені до витрат платника податку, а саме: - страхування життя, здоров'я або інших ризиків, пов'язаних з діяльністю фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з платником податку, обов'язковість якого не передбачена законодавством, або будь-яких витрат із страхування сторонніх фізичних чи юридичних осіб.

Позивач відніс витрати на страхування давальницької сировини до витрат пов'язаних з іншими ризиками платника податку, пов'язаних із провадженням ним господарської діяльності, що в повному обсязі відповідає вимогам закону.

Керуючись п.140.1.6 ст.140 ПК України. ПАТ «Мукачівський завод «Точприлад» правомірно відніс у Податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2012 рік до витрат послуги страхування в розмірі 522 971 грн. згідно договорів добровільного страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ:

- № 0810/01-П від 10.08.2012 р. на суму страхового платежу в частині 273983,60 грн.;

- № 0810/02-П від 10.08.2012 р. на суму страхового платежу в частині 215017,60 грн.;

- № 0810/03-П від 10.08.2012 р. на суму страхового платежу в частині 33970 грн. укладених з ТДВ «Страхова компанія «Сяйво».

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково, а саме: податкове повідомлення-рішення Мукачівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області від 20.01.2015 року за № підлягає визнанню протиправним та скасуванню в частині збільшення ПАТ "Мукачівський завод "Точприлад" податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємства в сумі 659 947, 95 грн. з яких (439 965, 53 грн. за основним зобов'язанням та 219 989,65 грн. за штрафними фінансовими санкціями).

Відповідно до частини 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI врегульовано правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. Статтею 4 вказаного Закону передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача є майновими. Відповідно до п.п.1 п.3 ч.2 ст.4 вищезазначеного Закону за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставки судового збору встановлені у розмірі 2 відсотка розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Розмір мінімальної заробітної плати на 2014 рік затверджено Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та станом на 1 січня 2015 року така складає - 1218,00 грн.

Згідно частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір", під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Таким чином, з Державного бюджету України підлягає стягнення з врахуванням ставки збору (встановленої пп.1 п.3 ч.2 ст.4 цього Закону) та суми сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору (згідно платіжного доручення від 28.05.2015 року № 1202 на суму - 487,20 грн.), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Публічне акціонерне товариство "Мукачівський завод "Точприлад" (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Берегівська № 110, ) пропорційно до задоволених та відхилених вимог витрати зі сплати судового збору в сумі 477,46 грн. (чотириста сімдесят сім гривень, 46 коп.) грн.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 160,163,165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Мукачівський завод "Точприлад" до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Мукачівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області від 20.01.2015 року № в частині збільшення ПАТ "Мукачівський завод "Точприлад" податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємства на суму 659 947 грн. 95 коп. (шістсот п'ятдесят дев'ять тисяч дев'ятсот сорок сім гривень, 95 коп.) з яких (439 965 грн. 53 коп. за основним зобов'язанням та 219 989 грн.65 коп. за штрафними фінансовими санкціями)

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Публічне акціонерне товариство "Мукачівський завод "Точприлад" (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Берегівська № 110, ) витрати зі сплати судового збору в сумі 477,46 грн. (чотириста сімдесят сім гривень, 46 коп.) грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяТ.В. Скраль