Справа № 295/8769/15-а
Суддя: Зосименко О. М.
Дата ухвалення: 2015-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/8769/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2015 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Зосименко О.М.,розглянувши в порядку скороченого провадження одноособово справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років у зв'язку із звільненням з роботи у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Житомирі здійснити перерахунок пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, у розмірі 90% від місячного заробітку, починаючи з 01 травня 2015 року на підставі поданої довідки прокуратури Житомирської області від 30.04.2015 №18-187 про суму заробітної плати та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, перерахувавши її на особистий пенсійний рахунок.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що з 07.07.2010 року отримує пенсію за вислугу років відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». 30.04.2015 року позивач звільнена з органів прокуратури та 05.05.2015 року звернулася до відповідача про проведення перерахунку пенсії за вислугою років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення пенсії у звязку із звільненням з роботи та підвищенням посадових окладів прокурорсько-слідчих працівників, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 року. Проте, листом за №7680/03 від 14.05.2015 року Управлінням Пенсійного фонду України у м. Житомирі повідомлено про відмову у проведенні перерахунку пенси за вислугу років за документами пенсійної справи.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності зі ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Від Управління пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області надійшли 01.07.2015 року заперечення на позов, відповідно до яких відповідач позов не визнає, просить відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю, зокрема, оскільки Кабінетом Міністрів України не врегульовано порядок перерахунку пенсій. Письмові заперечення приєднані до справи.

Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач перебуває на пенсійному обліку і отримує пенсію за вислугою років. Пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» призначена позивачу з 07.07.2010 року та виплачується на підставі довідки прокуратури Житомирської області №18-220 від 02.07.2010 з урахуванням 90% від заробітної плати, що становить 3889,09 грн.

05.05.2015 позивач звернулася до управління з заявою про поновлення виплати пенсії та здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, додавши довідку №18-187 від 30.04.2015 року. Проте, відповідачем не здійснено перерахунок пенсії на підставі довідки №18-187 від 30.04.2015 року з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов праці, що існували на день звільнення.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено положеннями ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ в редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

Так, відповідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ в редакції на момент звернення позивача про здійснення перерахунку пенсії (на 05.05.2015 року) встановлено, що після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього закону поновлюється.

Частиною 14 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ в редакції на момент звернення позивача про здійснення перерахунку пенсії (на 05.05.2015 року) встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячі з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Отже, перерахунок пенсії особам, відповідно до цього закону здійснюється виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком пенсії, тобто з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов праці, що існували на день звільнення.

Таким чином, відповідачем безпідставно, в порушення вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ в редакції на момент звернення позивача про здійснення перерахунку пенсії (на 05.05.2015 року) не проведено перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки №18-187 від 30.04.2015 року з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов праці, що існували на день звільнення, а саме на 30.04.2015 року.

Частиною 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ в редакції на момент звернення позивача про здійснення перерахунку пенсії встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. Однак, на даний час порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України не встановлено.

Проте, згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції Україниперебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Таким, чином, суд дійшов висновків про необхідність застосування норм, а саме частини тринадцятої та вісімнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам в редакції, яка діяла на момент призначення позивачу пенсії та здійснення відповідного перерахуноку з урахуванням фактично отримуваних позивачем виплат і умов праці, що існували на день звільнення..

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково, а саме в частині визнання незаконними дій відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, у розмірі 90% від місячного заробітку, починаючи з 01 травня 2015 року на підставі поданої довідки прокуратури Житомирської області від 30.04.2015 №18-187 про суму заробітної плати та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії на підставі поданої довідки прокуратури Житомирської області від 30.04.2015 №18-187 про суму заробітної плати.

В решті позовних вимог слід відмовити, оскільки виплата різниці здійснюється після перерахунку в порядку виконання судового рішення, а вимога щодо перерахування на особистий пенсійний рахунок позивача коштів не відноситься до належного способу захисту порушеного права.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 6, 17-19, 94, 104, 183-2, 256, 267 КАС України, суд,-

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі щодо відмови здійснити перерахунок пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, у розмірі 90% від місячного заробітку, починаючи з 01 травня 2015 року на підставі поданої довідки прокуратури Житомирської області від 30.04.2015 №18-187 про суму заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі здійснити перерахунок пенсії перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, у розмірі 90% від місячного заробітку, починаючи з 01 травня 2015 року на підставі поданої довідки прокуратури Житомирської області від 30.04.2015 №18-187 про суму заробітної плати.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя О.М. Зосименко