Справа № 2а-5170/09/1370
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року Справа № 876/11991/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Мікули О.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

представника позивача Краснопольської Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2015 року у справі за позовом Львівської митниці ДФС до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2009 року Львівська митниця звернулася з позовом до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування постанови.

Позивач посилався на те, що 03.08.2009 року на його адресу надійшла постанова начальника підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Львівській області Кошевої Н.І. від 16.07.2009 року, якою відмовлено у задоволенні скарги Львівської митниці про скасування постанови головного державного виконавця ППВР ВДВС ГУЮ у Львівській області від 24.06.2009 року про відкриття виконавчого провадження.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, оскільки виконавче провадження відкрито з порушенням вимог ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, відсутній ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника, позивач звернувся до суду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21.08.2009 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 9.03.2011 року, позивачу в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.07.2015 року у справі № К/9991/17936/11 задоволено частково касаційну скаргу Львівської митниці, ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2011 року та постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21.08.2009 року у цій справі скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Направляючи справу на новий судовий розгляд, Вищий адміністративний суд України вказав, що відповідно до частини третьої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

15.10.2015 року протокольною ухвалою суду першої інстанції замінено відповідача, а саме підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Також в судовому засіданні 15.10.2015 року протокольною ухвалою суду згідно ч.1 ст. 52 КАС України замінено позивача на Львівську митницю ДФС.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Львівська митниця ДФС, подавши на неї апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у виконавчому документі повинен зазначатися ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника. Відсутність такого унеможливлює виконання виконавчого документу, оскільки є незрозумілим, яка саме митниця повинна виконати рішення суду.

Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

У справі встановлено, що постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2008 року у справі № 2а-975/08, яка набрала законної сили, визнано протиправним і скасовано наказ голови Державної митної служби України № 693-к від 25.04.2008 року в частині звільнення ОСОБА_3 з посади старшого інспектора сектора митного оформлення № 1 відділу митного оформлення митного поста «Краковець», визнано незаконним і скасовано п. 2 наказу голови Державної митної служби України № 301-к від 18.03.2008 року «По особовому складу митних органів» в частині визнання недоцільним подальшого перебування ОСОБА_4 на державній службі в митних органах та зобов'язано голову Державної митної служби України та начальника Львівської митниці запропонувати ОСОБА_4 посаду старшого інспектора сектора митного оформлення № 1 відділу митного оформлення митного поста «Краковець» Львівської митниці і укласти з ОСОБА_4 трудову угоду, призначивши його на зазначену посаду.

Згідно із ч.1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

За правилами ч.4 ст. 257 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Оскаржувана позивачем постанова про відкриття виконавчого провадження від 24 червня 2009 року винесена старшим державним виконавцем ППВР ДВС ГУЮ у Львівській області Прокопом С.Б. на підставі виконавчого листа з примусового виконання вищевказаної постанови від 27.11.2008 року у справі № 2-975/08, виданого судом 03 червня 2009 року.

Покликання позивача на необхідність обов'язкового зазначення у виконавчому документі ідентифікаційного коду юридичної особи судом до уваги не приймаються, оскільки ст.5 Закону надає право виконавцю при здійсненні виконавчого провадження одержувати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки, іншу інформацію.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного коду боржника чи стягувача, не може бути безумовною підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Крім того, судом першої інстанції вірно звернуто увагу на положення пункту 1.8 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністра юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року, відповідно до п'ятого абзацу якого постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження не може бути скасована лише з формальних підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», які не перешкоджають подальшому провадженню виконавчих дій.

Враховуючи зібрані докази у сукупності, колегія суддів приходить до висновків, що відповідач належними і допустимими доказами довів законність своїх дій.

Суд першої інстанції повно встановив обставини справи, дав належну оцінку доказів, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, внаслідок чого прийняв законну та обґрунтовану постанову про задоволення позову, підстав для задоволення якої не має.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2015 року у справі №2а-5170/09/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : О.І. Мікула

Д.М. Старунський