Справа № 826/10244/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 січня 2016 року письмове провадження № 826/10244/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Арсірія Р.О., суддів Кузьменка В.А., Огурцова О.П., вирішив у письмовому провадженні адміністративну справу

За позовомВсеукраїнської громадської організації «Українська палата арбітражних керуючих»
до Міністерства юстиції України
за участю третіх осібОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Громадської організації «Всеукраїнської самоврядної організації фахівців конкурсного процесу»
провизнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Всеукраїнська громадська організація «Українська палата арбітражних керуючих» (надалі - позивач або ВГО «Українська палата арбітражних керуючих») з позовом до Міністерства юстиції України (надалі - відповідач або Міністерство юстиції України), в якому просила суд:

1. Визнати протиправним пункт 1 наказу відповідача від 13.05.2015 року № 139/7, яким було утворено Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) у складі згідно з додатком, в частині наступного складу зазначеного у додатку до наказу Міністерства юстиції України від 13.05.2015 року № 139/7: ОСОБА_3 - арбітражний керуючий, представник громадської організації «Всеукраїнська асоціація фахівців з питань відновлення платоспроможності та банкрутства», член Комісії; ОСОБА_4 - арбітражний керуючий, представник громадської організації «Всеукраїнська самоврядна організація фахівців конкурсного процесу», член Комісії; ОСОБА_2 - представник громадської організації «Всеукраїнська самоврядна організація фахівців конкурсного процесу», член Комісії; ОСОБА_1 - представник громадської організації «Всеукраїнська самоврядна організація фахівців конкурсного процесу», член Комісії.

2. Скасувати частково пункт 1 наказу відповідача від 13.05.2015 року № 139/7, яким було утворено Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) у складі згідно з додатком, в частині наступного складу зазначеного у додатку до наказу Міністерства юстиції України від 13.05.2015 року № 139/7: ОСОБА_3 - арбітражний керуючий, представник громадської організації «Всеукраїнська асоціація фахівців з питань відновлення платоспроможності та банкрутства», член Комісії; ОСОБА_4 - арбітражний керуючий, представник громадської організації «Всеукраїнська самоврядна організація фахівців конкурсного процесу», член Комісії; ОСОБА_2 - представник громадської організації «Всеукраїнська самоврядна організація фахівців конкурсного процесу», член Комісії; ОСОБА_1 - представник громадської організації «Всеукраїнська самоврядна організація фахівців конкурсного процесу», член Комісії.

3. Зобов'язати відповідача утворити Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) в частині, що обирається саморегулівним організаціями арбітражних керуючих з числа їх членів у кількості чотирьох осіб, з представників саморегулівним організацій арбітражних керуючих, згідно поданих ними повідомлень за оголошенням, опублікованим 24.03.2015 року на сайті Міністерства юстиції України 24.03.2015 року про початок подачі кандидатур до складу дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від саморегулівних організацій арбітражних керуючих у відповідності до Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), у редакції, затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 11.01.2013 року № 81/5, зареєстрованим в Мін'юсті 14.01.2013 року за № 112/22644, (із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2013 року № 1727/5).

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що оскаржуваний акт є незаконним та підлягає частковому скасуванню, так як прийнятий в порушення пункту 6 Положення про Дисциплінарну комісію, оскільки у зв'язку із поданням відповідачу повідомлень про більше ніж 4-х представників саморегулівним організацій арбітражних керуючих, відповідачем утворено Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) з представників, що мають менший досвід роботи у сфері відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ніж представник позивача; є членами саморегулівним організацій арбітражних керуючих з меншою кількістю членів, ніж у позивача, що брали/беруть участь у меншій, ніж члени позивача, сукупній кількості процедур, що застосовуються у справах про банкрутство щодо боржника, та не мають статусу «Всеукраїнської СРО», на відміну від позивача, чим порушено його права і законні інтереси та можливості бути обраним членом до складу відповідної комісії.

Відповідач подав через канцелярію суду письмові заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначив про безпідставність заявлених позовних вимог у зв'язку з їх необґрунтованістю та просив суд відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 30.07.2015 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, судом залучені - ОСОБА_3 (надалі - третя особа 1), ОСОБА_4 (надалі - третя особа 2), ОСОБА_2 (надалі - третя особа 3), ОСОБА_1 (надалі - третя особа 4).

У судовому засіданні 09.09.2015 року судом ухвалено залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Громадську організацію «Всеукраїнська самоврядна організація фахівців конкурсного процесу» (надалі - третя особа 5).

Представник третьої особи 5 подав суду письмові заперечення проти адміністративного позову та просив суд відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі з підстав його необґрунтованості та безпідставності.

Керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи неприбуття у судове засідання третіх осіб 1, 3, 4, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового розгляду, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позиції сторін, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем видано наказ від 13.05.2015 року № 139/7 «Про утворення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів)», яким утворено Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) у складі семи членів: ОСОБА_5 - заступника Міністерства юстиції України, голова Комісії; ОСОБА_6 - директора Департаменту з питань банкрутства; ОСОБА_7 - заступника директора департаменту - начальника відділу контролю за діяльністю арбітражних керуючих та супроводу процедур банкрутства Департаменту з питань банкрутства; ОСОБА_3 - арбітражного керуючого, представника громадської організації «Всеукраїнська асоціація фахівців з питань відновлення платоспроможності та банкрутства»; ОСОБА_4 - арбітражного керуючого, представника громадської організації «Всеукраїнська самоврядна організація фахівців конкурсного процесу»; ОСОБА_2 - представника громадської організації «Всеукраїнська самоврядна організація фахівців конкурсного процесу»; ОСОБА_1 - представника громадської організації «Всеукраїнська самоврядна організація фахівців конкурсного процесу».

Вважаючи зазначений акт відповідача протиправним в частині призначення до складу комісії чотирьох представників членів громадської організації «Всеукраїнська самоврядна організація фахівців конкурсного процесу», позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом про його скасування у відповідній частині.

Дослідивши та надавши оцінку, за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про відновлення платоспроможності боржник або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року № 2343-XIІ та Положенням про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим наказом Мінюсту України від 11.01.2013 року № 81/5 (надалі - Положення).

Згідно пункту 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 року № 228, Міністерство юстиції України, крім іншого, є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства та використання електронного цифрового підпису. Міністерство юстиції України є державним органом з питань банкрутства.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3, підпунктів 50-52 пункту 4 зазначеного Положення, основними завданнями Міністерства юстиції України є, зокрема, забезпечення формування та реалізація політики з питань банкрутства, на виконання якого Міністерство юстиції України: здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); бере участь у справі про банкрутство і користується процесуальними правами та несе процесуальні обов'язки учасника у справі про банкрутство; здійснює контроль (нагляд) за діяльністю саморегулівної організації арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); визнає в установленому Кабінетом Міністрів України порядку статус Всеукраїнської саморегулівної організації арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Міністерство юстиції України у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням (пункту 10 Положення про Міністерство юстиції України).

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів встановлює Закон України «Про відновлення платоспроможності боржник або визнання його банкрутом» (надалі - Закон).

Статтею 1 Закону закріплені наступні визначення термінів, зокрема:

арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України;

банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури;

учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

За правилами частини 1-3статті 108 Закону, для здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики утворюється Дисциплінарна комісія у встановленому державним органом з питань банкрутства порядку.

Дисциплінарна комісія складається з семи осіб, три з яких призначаються наказом керівника державного органу з питань банкрутства, а чотири обираються саморегулівними організаціями арбітражних керуючих.

Очолює дисциплінарну комісію керівник державного органу з питань банкрутства або визначена ним відповідальна особа зазначеного органу.

Порядок утворення при Міністерстві юстиції України як державному органі з питань банкрутства Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Комісія), її завдання, функції та порядок діяльності визначає Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (надалі - Положення).

Згідно пункту 5 Положення, до складу Комісії входять сім осіб, три з яких призначаються з числа працівників Міністерства юстиції України, а чотири обираються саморегулівними організаціями арбітражних керуючих з числа їх членів.

Представники саморегулівних організацій арбітражних керуючих, які входять до складу Комісії, повинні мати досвід роботи у сфері відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом не менше п'яти років.

Відповідно до пункту 6 Положення, Міністерство юстиції України з метою формування складу Комісії розміщує на офіційному веб-сайті Міністерстао юстиції України у мережі Інтернет інформацію щодо необхідності надання саморегулівними організаціями арбітражних керуючих повідомлень стосовно обраних ними представників, які відповідають вимозі, встановленій у пункті 5 цього Положення.

Повідомлення саморегулівних організацій арбітражних керуючих стосовно обраних ними представників приймаються Міністерством юстиції України протягом тридцяти днів з дня розміщення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України у мережі Інтернет інформації щодо необхідності надання такого повідомлення.

В інформації щодо необхідності надання саморегулівними організаціями арбітражних керуючих повідомлень стосовно обраних ними представників, розміщеній на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України у мережі Інтернет, обов'язково зазначається день завершення прийому відомостей.

Повідомлення саморегулівних організацій арбітражних керуючих стосовно обраних ними представників надсилаються на поштову адресу Міністерства юстиції України та повинні містити такі дані:

найменування саморегулівної організації арбітражних керуючих (із зазначенням її статусу), членом якої є обраний представник, її кількісний склад, адміністративно-територіальні одиниці України, на територіях яких її члени здійснюють свою діяльність, та сукупна кількість процедур, що застосовуються у справах про банкрутство щодо боржника, в яких брали/беруть участь її члени;

прізвище, ім'я та по батькові представника і досвід роботи у сфері відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Розгляд, опрацювання і аналіз повідомлень саморегулівних організацій арбітражних керуючих стосовно обраних ними представників, які надійшли до Міністерства юстиції України, здійснює структурний підрозділ.

До складу Комісії входять обрані саморегулівними організаціями арбітражних керуючих їх представники, які відповідають вимозі, встановленій у пункті 5 цього Положення, та повідомлення стосовно яких подано у порядку та строк, встановлені цим Положенням.

У разі надходження до Міністерства юстиції України із дотриманням вимог цього Положення повідомлення стосовно більш ніж чотирьох представників, обраних саморегулівними організаціями арбітражних керуючих, до складу Комісії з них входять представники, які: мають більший досвід роботи у сфері відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом; є членами саморегулівної організації арбітражних керуючих з більшою кількістю членів, адміністративно-територіальних одиниць України, на територіях яких її члени здійснюють свою діяльність, сукупною кількістю процедур, що застосовуються у справах про банкрутство щодо боржника, в яких брали/беруть участь її члени; є членами Всеукраїнських саморегулівних організацій арбітражних керуючих.

Склад Комісії затверджується наказом Міністерства юстиції України (пункт 7 Положення).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання наведених вимог Положення, відповідачем 24.03.2015 року на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України було розміщено інформацію щодо необхідності надання саморегулівним організаціями арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) повідомлень стосовно обраних ними представників для формування складу Дисциплінарної комісії. Останнім днем завершення прийому зазначених повідомлень було визначено 22.04.2015 року. Аналогічна інформація була розміщена у друкованому ЗМІ «Голос України» від 18.04.2015 року № 70 (6074).

Станом на 21.04.2015 року до Міністерства юстиції України надійшло 6 повідомлень від саморегулівних організацій із кандидатурами щодо включення до складу Дисциплінарної комісії: Всеукраїнської громадської організації «Асоціація антикризового менеджменту»; Всеукраїнської громадської організації «Українська палата арбітражних керуючих»; Громадської організації «Всеукраїнська асоціація фахівців з питань відновлення платоспроможності боржника та банкрутства»; Громадської організації «Всеукраїнська самоврядна організація фахівців конкурсного процесу»; Громадської організації «Системні рішення»; Всеукраїнська громадська організація «Національна саморегулівна організація арбітражних керуючих». Тобто, Зазначеними організаціями, на власний розсуд, всього було надано 18 кандидатів для включення до складу вказаної комісії, з яких лише 4 особи могли бути включені до складу Дисциплінарної комісії.

У встановленому пунктом 6 Положення порядку, до складу Комісії з 18 кандидатів було обрано 4 особи, кандидатури яких затверджені наказом відповідача від 13.05.2015 року № 139/7.

Таким чином, з огляду на наведені норми, відповідачем реалізовано надані йому дискреційні повноваження. При цьому, позивач перебираючи на себе дискреційні повноваження відповідача, вказуючи, як на його думку, на протиправність зазначеного наказу в частині, здійснив оцінку ділових якостей кандидатів для включення до складу Дисциплінарної комісії не маючи на те, а ні правових підстав, а ні належної кваліфікуючої інформації по ним, зробивши суб'єктивні висновки про переваги своєї кандидатури, що сприймається судом критично.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З огляду на положення частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти будь-яке рішення.

Аналогічна правова позиція підтверджується численною судовою практикою, зокрема, постановою Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 року № П-278/10, встановлено, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.07.2014 року у справі № К/800/62158/13 встановлено, що суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що за результатом оцінки наявних у матеріалах справи доказів, затверджені відповідачем спірним наказом кандидатури до складу Дисциплінарної комісії відповідають вимогам встановленим наведеними нормами законодавства.

За правилами частини 1 статті 9, частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, відповідач як суб'єкт владних повноважень по даній справі належним чином виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Приймаючий до уваги викладене у сукупності, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165,167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Всеукраїнської громадської організації «Українська палата арбітражних керуючих» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя Р.О. Арсірій

Судді В.А. Кузьменко

О.П. Огурцов