Справа № 742/4425/15-а
Суддя: Коваленко А. В.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/3/16
Єдиний унікальний № 742/4425/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Гапоненко Л.М., позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представників Дідовецької сільської рада : ОСОБА_5, ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Дідовецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Дідовецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення, при цьому зазначає, що він є власником житлового будинку та земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1. На відстані 25 метрів від межі належної йому земельної ділянки, яка огороджена парканом, знаходиться діюче кладовище. 09 квітня 2015 року рішенням Дідовецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області було збільшено розміри та встановлено межу кладовища на відстані 5 метрів від паркану ОСОБА_2 22 липня 2015 року рішенням Дідовецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області було скасовано рішення виконавчого комітету Дідовецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 09.04.2015 року та вирішено відповідно до технічної документації із землеустрою відновити межі земельної ділянки на якій розташоване кладовище в с.Єгорівка. Позивач вважає, що рішенням Дідовецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 22 липня 2015 року фактично було збільшено розміри земельної ділянки існуючого кладовища. Крім того не була дотримана санітарна зона від території збільшеного кладовища до його будинку, вказане рішення було прийнято без погодження з місцевими установами державної санітарно-епідеміологічної служби. Тому позивач у своїй позовній заяві просить визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Дідовецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 22 липня 2015 року в частині відновлення меж земельної ділянки, на якій розташоване кладовище в с.Єгорівка.

Ухвалою суду від 17.12.2015 року за клопотанням позивача залучено до участі в справі в якості належного відповідача Дідовецьку сільську раду Прилуцького району Чернігівської області.

Після уточнення позовних вимог позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення Дідовецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 22 липня 2015 року в частині відновлення меж земельної ділянки, на якій розташоване кладовище в с.Єгорівка.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали уточнені позовні вимоги, аргументуючи їх тим, що наявність даного рішення про відновлення меж кладовища дає можливість здійснювати поховання в межах санітарної зони, безпосередньо біля паркану позивача, а отже порушує його права. Дане рішення прийнято з порушенням вимог Земельного кодексу України без погодження технічної документації. На момент коли позивач виготовляв землевпорядну документацію останні поховання були здійснені на відстані близько 30 метрів, але в даний час поховання здійснюються все ближче до його паркану.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, аргументуючи свої заперечення тим, що оскільки кладовище знаходиться на даному місці близько 100 років і його розмір відображений на землевпорядних документах то необхідності погодження технічної документації немає. Крім того зазначив, що межові знаки раніше не установлювалися і на даний час не установлені.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги виходячи з наступного.

06 жовтня 2004 року ОСОБА_7 подарував ОСОБА_2 ? частку та ОСОБА_8 ? частку житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1(а.с.6).

17 серпня 2012 року ОСОБА_8 продала ОСОБА_2 ? частину житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель під НОМЕР_1, розташованого по АДРЕСА_1.(а.с.8)

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 01.09.2006 року, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,1441 га. розташованої за адресою:АДРЕСА_1(а.с.19).

Як встановлено в судовому засіданні і не заперечується сторонами, земельна ділянка, яка належить ОСОБА_2 по лінії А-Г( згідно державного акту) межує з землями сільської ради на яких розміщено кладовище.

Рішенням Дідовецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 22 липня 2015 року, про скасування рішення позачергової 49 сесії 6 скликання Дідовецької сільської ради від 09 квітня 2015 року «Про встановлення меж кладовища в с.Єгорівка», вирішено відповідно до технічної документації із землеустрою відновити межі земельної ділянки на якій розміщено кладовище в с.Єгорівка (а.с.28).

З топографічних карт досліджених в судовому засіданні вбачається, що виділена для кладовища земельна ділянка становить 0,8 га.

З технічного звіту по наданню послуг з топографічної зйомки масштабу 1:2000 на територію с.Дідівці, с.Єгорівка, с.Манжосівка Дідовецької сільської ради Прилуцького району, Чернігівської області та доданої до неї карти топографічних зйомок від 2015 року вбачається, що площа земельної ділянки кладовища с.Єгорівка Прилуцького району Чернігівської області визначено в натурі в існуючих межах.

Відповідно до статті 107 Земельного кодексу України, основою для відновлення меж є земельно-кадастрова документація. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки.

Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначається механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010 року та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686 встановлено порядок відновлення меж земельних ділянок.

Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків,їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок (п.4.1.Інструкції).

Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України ( 2768-14 ) документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (п.4.3.Інструкції).

Закріплення відновлених меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) межовими знаками здійснюється відповідно до розділу III цієї Інструкції( п. 4.5 Інструкції).

Відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезични вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна для об'єктів будівництва III-V категорії складності, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Порядок погодження проектів землеустрою визначений ст.186 Земельного Кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що межі кладовища виділялися в натурі та визначалися межовими знаками, крім того представник позивача в судовому засіданні визнав, що межові знаки, щодо встановлення меж кладовища взагалі не встановлювалися.

Також з досліджених картографічних планів вбачається, що дійсно на території с.Єгорівка мається кладовище та зазначена його площа 0,8 га , але межі його не встановлені.

На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті рішення про відновлення межі земельної ділянки, на якій розташоване кладовище в с.Єгорівка порушив вимоги ст.ст.107,186 Земельного кодексу України , а саме відновив межі кладовища на підставі лише звіту про надання послуг з топографічної зйомки, який не є проектом землеустрою, відповідно до ст.50 Закону України «Про землеустрій».

Інших доказів на підтвердження наявності проекту землеустрою, щодо відновлення меж кладовища в с.Єгорівка та погодження його відповідно до ст.186 ЗК України відповідачем не надано.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.69, 159,160-162, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Дідовецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Дідовецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 22 липня 2015 року в частині відновлення меж земельної ділянки на якій розташоване кладовище в с.Єгорівка.

Стягнути з Дідовецької сільської ради на користь ОСОБА_2 487,20 гривень в рахунок понесених ним витрат при сплаті судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена в Київському апеляційному адміністративному суді шляхом подання протягом десяти днів апеляційної скарги з дня її проголошення через Прилуцький міськрайонний суд, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Коваленко А.В