Справа № 361/6759/15-а
Суддя: Селезньова Т. В.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 361/6759/15-а
провадження № 2-а/361/10/16
19 січня 2016 року місто Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого – судді Селезньової Т.В.,
при секретарі – Коваль А.В.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Бровари адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал Бровари» до Броварської міської ради Київської області, третя особа – Фінансове управління Броварської міської ради Київської області про визнання рішення органу місцевого самоврядування протиправним і не чинним,-
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та не чинним рішення Броварської міської ради Київської області від 14.07.2015 року № 1489-56-06 «Про встановлення місцевих податків і зборів, ставок земельного та акцизного податків на території м. Бровари» з 01 січня 2016 року.
Позовні вимоги мотивував тим, що дане рішення є регуляторним актом, але воно прийняте з порушенням процедури прийняття таких актів, зокрема в порушення ст..59 Закону «Про місцеве самоврядування» та Закону «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», зокрема ст..5 Закону, яким визначено процедуру прийняття регуляторних актів , зокрема планування діяльності з підготовки проектів регуляторних актів; оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань, а також відкриті обговорення за участю представників громадськості питань, пов'язаних з регуляторною діяльністю. Крім того проект такого регуляторного акту не був оприлюднений для обговорення, а після прийняття оспорюваного рішення воно в порушення вимог ст.. 12 Закону не було оприлюднено в друкованих засобах масової інформації, тому не може вважатись таким, що набрало чинності з 1.01.2016р.
Звернення до суду з даним позов мотивував тим, що є суб’єктом- платником встановленого даним рішенням податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки є власником складських приміщень в місті Бровари, тому даним рішенням порушуються його майнові права.
Позивачу на праві приватної власності належить нерухоме майно - складський комплекс «Логістичний парк», яке у відповідності до норм чинного податкового законодавства є об’єктом оподаткування, ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, встановлюються рішенням органу місцевого самоврядування, прийнятого з дотриманням вимог ЗУ «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». 14.07.2015 року Броварською міською радою Київської області прийнято рішення № 1489-56-06 «Про встановлення місцевих податків і зборів, ставок земельного та акцизного податків на території м.Бровари», проте, всупереч встановленій процедурі затвердження регуляторних актів, рішення офіційно не оприлюднено, тобто його не було опубліковано у друкованих засобах масової інформації, що суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема ЗУ «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
Відповідач позов не визнав оскільки рішення Броварської міської ради Київської області від 14.07.2015р. № 1489-56-06 «Про встановлення місцевих податків і зборів, ставок земельного та акцизного податків на території м.Бровари», не вважає регуляторним актом, тому не було необхідності виконувати зазначену позивачем процедуру його прийняття, а саме попереднє оприлюднення і обговорення, а також публікування в друкованих засобах інформації. Вказане рішення було оприлюднено на офіційному веб-сайті Броварської міської ради 14.07.2015р. у відповідності до положень ч.1 ст.5 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», а положення ЗУ «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» не застосовуються відповідно до Закону України від 28.12.2015 р. № 71-VІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи». Тому своє рішення вважає законним і чинним, таким, що введено в дію з 1.01.2016р. У подальшому, після отримання роз’яснювального листа Державної регуляторної служби України відповідач частково погодився з вимогами позивача, подавши заяву про розгляд справи у відсутності представника.
Третя особа, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання уповноваженого представника не направила, заперечень проти позову не подала.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав:
14 липня 2015 року Броварською міською радою Київської області прийнято рішення № 1489-56-06 «Про встановлення місцевих податків і зборів, ставок земельного та акцизного податків на території м.Бровари», яким встановлено, що на території м.Бровари Київської області справляються місцеві податки та збори, зокрема: податок на майно, єдиний податок, туристичний збір, також визначено особливості сплавляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; земельного податку; єдиного податку для фізичних осіб – підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності; акцизного податку. В рішенні зазначено, що воно набуває чинності 01.01.2016 р. та підлягає направленню до органу державної податкової служби.
04 серпня 2015 року позивач звернувся до Броварської міської ради Київської області із запитом про отримання публічної інформації щодо того: чи затверджувала Броварська міська рада план діяльності з підготовки проектів регуляторних актів на 2015 рік; чи розміщувалось Броварської міською радою повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта - рішення від 14.07.2015 р. № 1489-56-06 «Про встановлення місцевих податків і зборів, ставок земельного та акцизного податків на території м.Бровари» з метою отримання зауважень та пропозицій; чи оприлюднювала Броварська міська рада проект регуляторного акта - рішення від 14.07.2015 р. № 1489-56-06 «Про встановлення місцевих податків і зборів, ставок земельного та акцизного податків на території м.Бровари»; чи оприлюднювала Броварська міська рада аналіз регуляторного впливу регуляторного акта - рішення від 14.07.2015 р. № 1489-56-06 «Про встановлення місцевих податків і зборів, ставок земельного та акцизного податків на території м.Бровари»; чи оприлюднювала Броварська міська рада рішення від 14.07.2015 р. № 1489-56-06 «Про встановлення місцевих податків і зборів, ставок земельного та акцизного податків на території м.Бровари» в друкованому засобі масової інформації Броварської міської ради або у місцевому друкованому засобі масової інформації.
18 серпня 2015 року на запит ТОВ «Термінал Бровари» Броварською міською радою Київської області надано відповідь, що рішення Броварської міської ради Київської області від 14.07.2015 року № 1489-56-06 «Про встановлення місцевих податків і зборів, ставок земельного та акцизного податків на території м.Бровари» не є регуляторним актом, тому його офіційне оприлюднення чинним законодавством не вимагається. Вказане рішення було оприлюднено на офіційному веб-сайті Броварської міської ради 14.07.2015 р. у відповідності до положень ч.1 ст.5 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», а положення ЗУ «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» не застосовуються відповідно до Закону України від 28.12.2015 р. № 71-VІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами суд виходить з наступного.
Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. № 280/97 –ВР (далі – Закон від 21.05.1997 р. № 280/97 –ВР) встановлено, що сільські, селищні та міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Частиною 1 статті 69 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України.
Конституційним Судом України у рішенні від 16 квітня 2009 року №-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначено, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.
Відповідно до п.8.3 ст.8 ПК України до місцевих податків належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Згідно п.10.1 ст.10 ПК України податок на майно належить до місцевих податків.
Статтею 10 ПК України передбачено, що місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу, зокрема, щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) .
Згідно із ст.12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.
При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку.
Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів.
Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Відповідно п.12.5 ст.12 ПК України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.
Таким чином, орган місцевого самоврядування, встановлюючи відповідні місцеві податки та збори для платників податків, здійснює функції державної регуляторної політки у сфері їх господарської діяльності, що кореспондується з положеннями ст.1 ЗУ «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», якою визначено, що орган місцевого самоврядування віднесено до регуляторних органів, уповноважених на прийняття регуляторних актів.
Положеннями цієї ж статті визначено, що регуляторний акт – це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно – правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб’єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб’єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно – правовим актом.
Згідно із ст. 5 ЗУ «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» забезпечення здійснення державної регуляторної політики включає: встановлення єдиного підходу до підготовки аналізу регуляторного впливу та до здійснення відстежень результативності регуляторних актів; підготовку аналізу регуляторного впливу; планування діяльності з підготовки проектів регуляторних актів; оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань, а також відкриті обговорення за участю представників громадськості питань, пов'язаних з регуляторною діяльністю; відстеження результативності регуляторних актів; перегляд регуляторних актів; систематизацію регуляторних актів; недопущення прийняття регуляторних актів, які є непослідовними або не узгоджуються чи дублюють діючі регуляторні акти; викладення положень регуляторного акта у спосіб, який є доступним та однозначним для розуміння особами, які повинні впроваджувати або виконувати вимоги цього регуляторного акта; оприлюднення інформації про здійснення регуляторної діяльності.
З листа Державної регуляторної служби України у відповідь на звернення ТОВ «Термінал Бровари» від 11.12.2015 року № 1.2/225 і аналогічного листа на звернення Броварської міської ради від 15.12.2015р. №2-14947 стосовно надання роз’яснення щодо наявності ознак регуляторного акта у рішенні Броварської міської ради Київської області від 14.07.2015 року № 1489-56-06 «Про встановлення місцевих податків і зборів, ставок земельного та акцизного податків на території м.Бровари» вбачається, що з урахуванням вимог ст.1 ЗУ від 11.09.2003 р. № 1160-VІ «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» зазначене рішення містить норми регуляторного характеру, а його прийняття потребувало реалізації передбачених цим Законом процедур.
Таким чином, з аналізу оспорюваного рішення і з аналізу норм закону, щ регулює дані правовідносини, слід дійти висновку, що прийняте відповідачем рішення про встановлення , зокрема податку на майно, відмінне від земельних ділянок, є регуляторним актом.
Відповідач не заперечує, що при прийнятті даного рішення ним не було витримано процедуру, що передує прийняттю даного рішення, передбачену Законом «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», зокрема складення і затвердження плану діяльності з підготовки проекту регуляторного акту, його оприлюднення та забезпечення відкритого обговорення за участю громадськості. Тобто дійсно дане рішення прийнято органом місцевого самоврядування хоча і в межах своєї компетенції та з дотриманням вимог закону щодо колегіального (сесійного) прийняття, але без дотримання вимог статті 12 Закону «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності»; а тому позв в цій частині обгрунтований і підлягає задоволенню, а дане рішення має бути визнане нечинним.
В рішенні зазначено, що воно набуває чинності з 01.01.2016 р.
Разом з тим, дане рішення не було оприлюднено після його прийняття в друкованих засобах масової інформації, згідно вимог вказаного Закону, а його оприлюднення на сайті ради не є належним виконанням вимоги щодо оприлюднення в друкованому засобі інформації. Тому, враховуючи, що рішення прийнято з порушенням процедури, що передувала його прийняттю, що в даному випадку відповідачем не дотримано порядку оприлюднення і введення рішення в дію, а саме - воно не було опубліковане у друкованих засобах масової інформації до15.07.2015р., то слід вважати, що воно і з даних підстав не набуло чинності з зазначеної у ньому дати – з 1.01.2016р.
Щодо порушення прав позивача, то суд виходить з наступного:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Термінал Бровари» є юридичною особою, що знаходиться за адресою: Київська область, м.Бровари, Об'їздна дорога, 62. Взято на облік в органах ДПС 02.06.2005 р. за № 2532, перебуває на обліку в Броварській ОДПІ (м.Бровари) ГУ ДФС у Київській області. Основним видом діяльності за КВЕД є складське господарство (код КВЕД 52.10).
Тобто за рішенням міської ради про встановлення податку на майно, відмінне від земельних ділянок, разом з набранням чинності вказаним рішенням з 1.01.2016р., позивач є суб’єктом, зазначеним у даному рішенні , і платником вказаного податку. Враховуючи, що податки є обов’язковими видами платежів до державного чи місцевого бюджету, і за їх несплату чи ухиляння від їх сплати за законом передбачена відповідальність, то слід погодитись з позивачем у тому, що дане рішення створило для нього податкові зобов’язання, обов’язкові до виконання, і відповідно, даним рішенням порушуються права позивача як суб’єкта – платника даного податку. Тому позивач є належним позивачем, і має право оспорювати рішення органу місцевого самоврядування (як нормативний і регуляторний акт) , оскільки дане рішення створює для позивача певні обов’язки і стосується його прав.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить з наступного:
Згідно ст.162 КАС України – суд може задовольнити позов повністю або частково, і прийняти постанову, зокрема , про визнання протиправним рішення суб’єкта владних повноважень чи окремих його положень, про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.
Даним рішенням було встановлено декілька податків і зборів. Позивач є суб’єктом лише одного з них - податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Тому рішення ради стосується інтересів, прав і обов’язків позивача лише в цій частині його положень, і саме в цій частині позивач фактично оскаржує і має право оскаржувати рішення органу місцевого самоврядування.
Суд розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог. Враховуючи, що позов подано саме вказаною особою, права якої порушені окремими положеннями оскаржуваного рішення, зазначеними в пункті 2 (підпункти .2.1- 2.3.2), - щодо прийняття рішення про введення податку на нерухоме майно, відмінне від земельних ділянок, то суд не вбачає підстав для визнання рішення протиправним чи нечинним в цілому, що виходило б за межі позовних вимог, враховуючи суб’єкт оскарження.
Виходячи з того, що підставами для визнання рішення нечинним (в частині його положень) є лише недотримання процедури його прийняття, а також враховуючи, що дане рішення є нормативним (регуляторним ) актом, і не є актом прямої дії щодо конкретного суб’єкту, права якого були б прямо порушені цим рішенням, то суд вважає доцільним і достатнім визнати оскаржуване рішення в даній частині нечинним, без додаткового визнання його протиправним.
Керуючись ч.3 ст.160 КАС України , суд –
п о с т а н о в и в:
позов задовольнити частково;
Рішення Броварської міської ради Київської області «Про встановлення місцевих податків і зборів, ставок земельного та акцизного податків на території м. Бровари» від 14 липня 2015 року №1489-56-06 визнати не чинним в частині його положень щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельних ділянок в м. Бровари, викладених у пункті 2 (п.п.2.1- 2.3.2);
в іншій частині у позові відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.
Суддя Т.В.Селезньова