Справа № 816/978/15-а
Суддя: Зайцев М.П.
Дата ухвалення: 2016-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2016 року м. Київ К/800/35741/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Зайцева М.П.,

суддів: Веденяпіна О.А., Загороднього А.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2015 року у справі № 816/978/15-а за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулвся в суд з позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі - ОДПІ), в якому просив: скасувати рішення ОДПІ від 17 лютого 2015 року №1350/С/16-03-17-02-10, яким йому відмовлено у наданні податкової знижки за 2014 рік; зобов'язати ОДПІ перерахувати суму податкової знижки в розмірі 2 372,66 грн. за реквізитами, зазначеними у поданій податковій декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2015 року, позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

В касаційній скарзі ОДПІ, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить їх рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1, виданий Автозаводським РВ КМУ МВС України в Полтавській області 21 червня 1996 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2, згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_2

25 вересня 2014 року між ОСОБА_2, ОСОБА_1 (Пацієнт) та ТОВ "ІСІДА-SVF" (Клініка) укладено договір № 5091 про проведення запліднення in vitro, за умовами якого Пацієнт потребує лікування, а Клініка бере на себе зобов'язання надати останньому медичну допомогу, що полягає в лікуванні безпліддя Пацієнта шляхом проведення запліднення in vitro, методом запліднення яйцеклітин дружини спермою чоловіка і перенесення ембріона(ів) у порожнину матки дружини, яку Пацієнт зобов'язується прийняти та сплатити на умовах даного Договору.

Виконання вищенаведеного договору підтверджується наданим позивачем актом прийняття -передачі наданої медичної допомоги від 18 листопада 2014 року.

Вартість лікування, а саме: проведення запліднення in vitro (з медикаментами), склала 29 430,00 грн. та сплачена позивачем у повному обсязі, що підтверджується наявною копією фіскального чеку.

Водночас, судами встановлено, що між ПАТ АБ "Укргазбанк" (Банк) та ОСОБА_2 (Позичальник) укладено кредитний договір від 29 листопада 2012 року №202/2/2012-ф, згідно умов якого Банк надає Позичальнику кредит у сумі 61 000 грн. для інвестування в об'єкт будівництва, яким є квартира АДРЕСА_1, шляхом внесення коштів Фонду фінансування будівництва. Кредит надається з 29 листопада 2012 року по 26 листопада 2027 року.

Також, 29 листопада 2012 року між тими ж сторонами укладено договір іпотеки майнових прав на нерухоме майно №202/2012/-ф без оформлення заставної, умовами якого встановлено порядок повернення Банку кредитних коштів та відповідних процентів за користування кредитними коштами.

На виконання умов кредитного договору від 29 листопада 2012 року №202/2/2012ф, ОСОБА_2 у 2014 році щомісячно сплачувались кошти на погашення відсотків за договором, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями квитанцій та меморіального ордеру.

20 січня 2015 року ОСОБА_1 подано до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік. В рядку 11 "Сума податку, на яку зменшуються податкові зобов'язання у зв'язку з використанням права на податкову знижку згідно із статтею 166 Податкового кодексу України" вказаної декларації зазначена сума "2 372,66 грн".

За результатами розгляду зазначеної декларації, ОДПІ, листом від 17 лютого 2015 року № 1350/С/16-03-17-02-10, повідомило позивача про відсутність підстав для отримання останнім податкової знижки за 2014 рік згідно підпунктів 166.3.1, 166.3.6 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України). Вказану відповідь податковий орган обґрунтовував тим, що відповідно до підпункту 166.3.6 пункту 166.3 статті 166 ПК України, платник податку має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року, визначеного з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 ПК України, фактично здійснені ним протягом звітного податкового року витрати, зокрема, суму витрат платника податку на оплату допоміжних репродуктивних технологій згідно з умовами, встановленими законодавством, але не більше ніж сума, що дорівнює третині доходу у вигляді заробітної плати за звітний податковий рік. Згідно із статтею 48 Основ законодавства про охорону здоров'я від 19 листопада 1992 року № 2801-XII, застосування штучного запліднення та імплантації ембріона здійснюється згідно з умовами та порядком, встановленими центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я, за медичними показаннями повнолітньої жінки, з якою проводиться така дія, за умови наявності письмової згоди подружжя, забезпечення анонімності донора та збереження лікарської таємниці. Враховуючи те, що дії із допоміжних репродуктивних технологій проводились із жінкою, то скористатися правом щодо включення до податкової знижки оплати допоміжних репродуктивних технологій може платник податку - жінка, тобто дружина позивача, ОСОБА_2. А також, відповідачем зазначено, що згідно підпункт 166.3.1 пункту 166.3 статті 166 ПК України платник податку має право включити до податкової знижки частину суми процентів за користування іпотечним житловим кредитом, наданим позичальнику в національній або іноземній валютах, фактично сплачених протягом звітного податкового року (пункт 175.1 статті 175 Кодексу).Зокрема, відповідно до пункту 175.1 статті 175 Кодексу, у разі якщо будинок (квартира, кімната) купується за рахунок іпотечного житлового кредиту, частина суми процентів, що включається до податкової знижки платника податку - позичальника іпотечного житлового кредиту, дорівнює добутку суми процентів, фактично сплачених платником податку протягом звітного податкового року в рахунок погашення, і коефіцієнт, що враховує мінімальну площу житла для визначення податкової знижки, розрахованого відповідно до пункту 175.3 цієї статті. Отже, право включити до складу податкової знижки частину суми процентів за користування іпотечним житловим кредитом має той член подружжя, який є платником та позичальником такого кредиту, тобто дружина позивача, ОСОБА_2.

Не погоджуючись з даним рішенням ОДПІ, позивач оскаржив його до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанції виходили з наступних мотивів, з якими погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до пункту підпункту 14.1.170 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова знижка - це документально підтверджена сума (вартість) витрат платника податку - резидента у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на яку дозволяється зменшення його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року у вигляді заробітної плати.

Згідно підпункту 166.1.1 пункту 166.1 статті 166 ПК України платник податку має право на податкову знижку за наслідками звітного податкового року.

За приписами підпункту 166.1.2 пункту 166.1 статті 166 ПК України підстави для нарахування податкової знижки із зазначенням конкретних сум відображаються платником податку у річній податковій декларації.

Відповідно до підпункту 166.2.1 пункту 166.2 статті 166 ПК України до податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема, квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, копіями договорів, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і їх покупця (отримувача). У зазначених документах обов'язково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк їх продажу (виконання, надання).

Пунктом 166.3 статті 166 ПК України визначено перелік витрат, дозволених до включення до податкової знижки.

Так, платник податку має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року, визначеного з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 цього Кодексу, такі фактично здійснені ним протягом звітного податкового року витрати, зокрема, частину суми процентів, сплачених таким платником податку за користування іпотечним житловим кредитом, що визначається відповідно до статті 175 цього Кодексу (підпункт 166.3.1 пункту 166.3 статті 166 ПК України); суму витрат платника податку на оплату допоміжних репродуктивних технологій згідно з умовами, встановленими законодавством, але не більше ніж сума, що дорівнює третині доходу у вигляді заробітної плати за звітний податковий рік (підпункт 166.3.6 пункту 166.3 статті 166 ПК України).

Згідно підпункту 166.4.3 пункту 166.4. статті 166 ПК України, встановлено, що платник податку має право скористатись податковою знижкою до кінця податкового року, наступного за звітним. У разі, якщо платник не скористався правом на нарахування податкової знижки за наслідками звітного податкового року, таке право на наступні податкові роки не переноситься.

Водночас, відповідно до частини сьомої статті 281 Цивільного кодексу України, повнолітні жінка або чоловік мають право за медичними показаннями на проведення щодо них лікувальних програм допоміжних репродуктивних технологій згідно з порядком та умовами, встановленими законодавством.

Статтею 48 Основ законодавства України про охорону здоров'я визначено, що застосування штучного запліднення та імплантації ембріона здійснюється згідно з умовами та порядком, встановленими центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я, за медичними показаннями повнолітньої жінки, з якою проводиться така дія, за умови наявності письмової згоди подружжя, забезпечення анонімності донора та збереження лікарської таємниці.

Разом з тим, статтею 61 Сімейного кодексу України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, у тому числі, заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

За змістом частини першої статті 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При цьому, статтею 90 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина, чоловік взаємно зобов'язані брати участь у витратах , пов'язаних із хворобою або каліцтвом другого з подружжя.

З аналізу наведених вище норми вбачається, що Сімейне право України закріплює принцип спільності майна подружжя, який означає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, вважається спільним, якщо інше не встановлено домовленістю сторін; подружжя має рівні права щодо майна, яке належить їм на праві спільної сумісної власності; майно належить подружжю без визначення часток кожного з них у праві власності; права подружжя на майно визнаються рівними незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); до тих пір, поки не буде доведено протилежне, вважається, що кожен з подружжя, який здійснює правочини щодо розпорядження спільним майном, діє в інтересах подружжя.

Таким чином, ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_2 діяли в інтересах подружжя, оскільки оплата послуг за договорами від 25 вересня 2014 року №5091 та від 29 листопада 2012 року №202/2/2012-ф відбулась за рахунок спільних коштів подружжя.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що оскаржуване рішення ОДПІ, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні податкової знижки за 2014 рік є протиправним, а витрати в сумі 2 372,66 грн., понесені на оплату допоміжних репродуктивних технологій, наданих дружині позивача, а також процентів за користування коштами іпотечного житлового кредиту на підставі вищенаведених договорів, підлягає поверненню позивачу з бюджету на рахунок, зазначений останнім у декларації.

Згідно частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2015 року у справі № 816/978/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.П. Зайцев

О.А. Веденяпін

А.Ф. Загородній