Справа № 804/14202/15
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
при секретаріЛісна А.М.
представника позивача предаствника відповідача Кисельов А.В. Горобець К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акціонерне товариство затритого типу Єврометал" до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення :
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач дійшов до хибного висновку про безтоварність господарських операцій позивача з ТОВ «УХД-Воля», ТОВ «Гергель», ПП «Жовтневий Цветмет», ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «АСТ-Консалтинг», ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Укрпромторг», ТОВ «Центровес Плюс», ТОВ «Інвест-Проект», ТОВ «Мет-Сплав», оскільки факт виконання договорів підтверджується видатковими, податковими товарно-транспортними накладними, актами наданих послуг. Позивач використав весь отриманий від вказаних вище контрагентів товар та послуги у власній господарській діяльності. Факт порушення контрагентами позивач своїх податкових зобов'язань та не знаходження останніх за податковою адресою не можуть слугувати підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит та витрати. Також позивач зазначає про те, що допускав порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД, оскільки здійснював імпортну операцію без фактичного ввезення товару на територію України, а тому строк завершення вказаної операції не може перевищувати 180 календарних днів; постанови НБУ, якими введені обмеження сто воно строку розрахунків у сфері ЗЕД не стосуються імпортної операції без фактичного ввезення товару на територію України, тому що остання регулюється постановою Кабінету Міністрів України № 1392 від 05.12.2007 року «Про затвердження порядку вихвачення строку та умов завершення імпортної операції без увезення товару на територію України».
Ухвалою суду від 21.09.2015 року відкрито провадження у справі.
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, оскільки оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийнято відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.
Відповідач зазначає про те, що правочини укладені позивачем з ТОВ «УХД-Воля», ТОВ «Гергель», ПП «Жовтневий Цветмет», ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «АСТ-Консалтинг», ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Укрпромторг», ТОВ «Центровес Плюс», ТОВ «Інвест-Проект», ТОВ «Мет-Сплав» не спрямовані на настання правових наслідків з наступних причин:
- по ТОВ «УХД-Воля» - до перевірки не надано товарно-транспортні накладні, сертифікати відповідності та/або паспорти якості на товар, довіреності на отримання товару, акти приймання - передачі товару; ТОВ «УХД-Воля» порушує податкову дисципліну, не подає податкові декларації; стосовно директора ТОВ «УХД-Воля» зареєстровано кримінальне провадження;
- по ТОВ «Гергель» - згідно наданих товарно-транспортних накладних не можливо встановити де саме відбувалося навантаження та розвантаження товару, не можливо встановити, який саме товар перевозився, оскільки у ТТН вказано лише суму товару, сума товару, яка вказана у ТТН не відповідає загальній сумі товару, яка вказана у видаткових накладних; до перевірки не надано сертифікати відповідності та/або паспорти якості на товар, довіреності на отримання товару, акти приймання - передачі товару; ТОВ «Гергель» не зареєструвало податкові накладні у яких вказано коди УКТ ЗЕД у ЄРПН, чим порушило розділ ХХ підрозділ 2 пункт 11 ПК України;
- по ТОВ «АСТ-Консалтинг» - згідно наданих товарно-транспортних накладних не можливо встановити де саме відбувалося навантаження та розвантаження товару, у графі товар вказано металопрокат, про те не вказано його вид, не заповнено графу водій; до перевірки не надано сертифікати відповідності та/або паспорти якості на товар, довіреності на отримання товару, акти приймання - передачі товару; ТОВ «АСТ-Консалтинг» порушує податкову дисципліну, не подає податкові декларації; податкові накладні ТОВ «АСТ-Консалтинг» не включено до ЄРПН;
- по ТОВ «Укрпромторг» - до перевірки не надано товарно-транспортні в повному обсязі, згідно наданих товарно-транспортних накладних не можливо встановити де саме відбувалося навантаження та розвантаження товару, товарно-транспортні накладні заповнено не вірно; до перевірки не надано сертифікати відповідності та/або паспорти якості на товар, довіреності на отримання товару, акти приймання - передачі товару;
- по ТОВ «Жовтневий Цветмет» - рахується дебіторська заборгованість у розмірі 597 173,05 грн.; згідно наданих товарно-транспортних накладних не можливо встановити де саме відбувалося навантаження та розвантаження товару, у графі товар вказано металопрокат, про те не вказано його вид; до перевірки не надано сертифікати відповідності та/або паспорти якості на товар, довіреності на отримання товару, акти приймання - передачі товару;
- по ТОВ «Центровес Плюс» - до перевірки не надано оригінали первинних документів (акти здачі-приймання робіт від 17.10.2013 року та від 18.10.2013 року № ОУ-0000227 та № 0000228, а також податкові накладні від 17.10.2013 року та від 18.10.2013 року № 2371 та 2373);
- по ТОВ «Інвест-Проект» - встановлено розбіжність між сумою податкового кредиту, які сформовані позивачем та сумами податкового кредиту та податкових зобов'язань, які вказані ТОВ «Інвест-Проект» у податковій звітності; ТОВ «Інвест-Проект» подало до податкового органу не заповнені податкові декларації;
- по ТОВ «Трейд Лайн М» - згідно наданих товарно-транспортних накладних не можливо встановити де саме відбувалося навантаження та розвантаження товару, у графі товар вказано металопрокат, про те не вказано його вид; до перевірки не надано сертифікати відповідності та/або паспорти якості на товар, довіреності на отримання товару, акти приймання - передачі товару;
- по ТОВ «Мет-Сплав» - до перевірки надані товарно-транспортні накладні, які оформлено не належним чином; до перевірки не надано сертифікати відповідності та/або паспорти якості на товар, довіреності на отримання товару, акти приймання - передачі товару.
Також відповідач зазначає про те, що позивачем порушено строки розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, оскільки постановами Національного банку України у період здійснення позивачем зовнішньоекономічної діяльності встановлено строки розрахунків у сфері ЗЕД - 90 календарних днів. На думку, відповідач позивач не здійснював імпортну операцію без увезення товару на територію України за зовнішньоекономічним договором, оскільки позивачем укладеного додаткову угоду до зовнішньоекономічного контракту, у відповідності до якої умови поставки були змінені на СРТ -Дніпропетровськ. За вказаних обставин позивач здійснив попередню оплату саме за імпорт товару із ввезенням на територію України.
Суд дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.
Відповідачем проведено виїзну планову документальну перевірку позивачу з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених податків і зборів, дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року.
За наслідками перевірки складено Акт від 20.07.2015 року № 11/22-01/30260811.
У акті перевірки вказано, зокрема, наступне.
Правочини укладені позивачем з ТОВ «УХД-Воля», ТОВ «Гергель», ПП «Жовтневий Цветмет», ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «АСТ-Консалтинг», ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Укрпромторг», ТОВ «Центровес Плюс», ТОВ «Інвест-Проект», ТОВ «Мет-Сплав» не спрямовані на настання правових наслідків з наступних причин:
- по ТОВ «УХД-Воля» - до перевірки не надано товарно-транспортні накладні, сертифікати відповідності та/або паспорти якості на товар, довіреності на отримання товару, акти приймання - передачі товару; ТОВ «УХД-Воля» порушує податкову дисципліну, не подає податкові декларації; стосовно директора ТОВ «УХД-Воля» зареєстровано кримінальне провадження;
- по ТОВ «Гергель» - згідно наданих товарно-транспортних накладних не можливо встановити де саме відбувалося навантаження та розвантаження товару, не можливо встановити, який саме товар перевозився, оскільки у ТТН вказано лише суму товару, сума товару, яка вказана у ТТН не відповідає загальній сумі товару, яка вказана у видаткових накладних; до перевірки не надано сертифікати відповідності та/або паспорти якості на товар, довіреності на отримання товару, акти приймання - передачі товару; ТОВ «Гергель» не зареєструвало податкові накладні у яких вказано коди УКТ ЗЕД у ЄРПН, чим порушило розділ ХХ підрозділ 2 пункт 11 ПК України;
- по ТОВ «АСТ-Консалтинг» - згідно наданих товарно-транспортних накладних не можливо встановити де саме відбувалося навантаження та розвантаження товару, у графі товар вказано металопрокат, про те не вказано його вид, не заповнено графу водій; до перевірки не надано сертифікати відповідності та/або паспорти якості на товар, довіреності на отримання товару, акти приймання - передачі товару; ТОВ «АСТ-Консалтинг» порушує податкову дисципліну, не подає податкові декларації; податкові накладні ТОВ «АСТ-Консалтинг» не включено до ЄРПН;
- по ТОВ «Укрпромторг» - до перевірки не надано товарно-транспортні не в повному обсязі, згідно наданих товарно-транспортних накладних не можливо встановити де саме відбувалося навантаження та розвантаження товару, товарно-транспортні накладні заповнено не вірно; до перевірки не надано сертифікати відповідності та/або паспорти якості на товар, довіреності на отримання товару, акти приймання - передачі товару;
- по ТОВ «Жовтневий Цветмет» - рахується дебіторська заборгованість у розмірі 597 173,05 грн.; згідно наданих товарно-транспортних накладних не можливо встановити де саме відбувалося навантаження та розвантаження товару, у графі товар вказано металопрокат, про те не вказано його вид; до перевірки не надано сертифікати відповідності та/або паспорти якості на товар, довіреності на отримання товару, акти приймання - передачі товару;
- по ТОВ «Центровес Плюс» - до перевірки не надано оригінали первинних документів (акти здачі-приймання робіт від 17.10.2013 року та від 18.10.2013 року № ОУ-0000227 та № 0000228, а також податкові накладні від 17.10.2013 року та від 18.10.2013 року № 2371 та 2373);
- по ТОВ «Інвест-Проект» - встановлено розбіжність між сумою податкового кредиту, які сформовані позивачем та сумами податкового кредиту та податкових зобов'язань, які вказані ТОВ «Інвест-Проект» у податковій звітності; ТОВ «Інвест-Проект» подало до податкового органу не заповнені податкові декларації;
- по ТОВ «Трейд Лайн М» - згідно наданих товарно-транспортних накладних не можливо встановити де саме відбувалося навантаження та розвантаження товару, у графі товар вказано металопрокат, про те не вказано його вид; до перевірки не надано сертифікати відповідності та/або паспорти якості на товар, довіреності на отримання товару, акти приймання - передачі товару;
- по ТОВ «Мет-Сплав» - до перевірки надані товарно-транспортні накладні, які оформлено не належним чином; до перевірки не надано сертифікати відповідності та/або паспорти якості на товар, довіреності на отримання товару, акти приймання - передачі товару;
Також відповідач зазначає про те, що позивачем порушено строки розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, оскільки постановами Національного банку України у період здійснення позивачем зовнішньоекономічної діяльності встановлено строки розрахунків у сфері ЗЕД - 90 календарних днів. На думку, відповідач позивач не здійснював імпортну операцію без увезення товару на територію України за зовнішньоекономічним договором, оскільки позивачем укладеного додаткову угоду до зовнішньоекономічного контракту, у відповідності до якої умови поставки були змінені на СРТ -Дніпропетровськ. За вказаних обставин позивач здійснив попередню оплату саме за імпорт товару із ввезенням на територію України.
За наслідками перевірки відповідачем прийнято та направлено позивачу податкові повідомлення - рішення:
Позивач отримав вказані вище податкові повідомлення рішення та оскаржив їх у адміністративному порядку.
Рішенням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 13.10.2015 року № 8652/10/04-36-10-07-09 про результати розгляду первинної скарги залишено без змін податкові повідомлення - рішення від 04.08.2015 року № , № , , № , № ; скасовано повністю податкове повідомлення - рішення форми «с» від 04.08.2015 року № про нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 7287,94 грн.; скасовано податкове повідомлення - рішення форми «р» від 04.08.2015 року № в частині 67 449,00 грн. (основний платіж з ПДВ 53 959,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції 13 490,00 грн.), в іншій частині вказане вище податкове повідомлення - рішення залишено без змін; на 39 554,00 грн. зменшено позивачу розмір задекларованого від'ємного значення суми ПДВ за грудень 2014 року.

У відповідності до п.п.60.1.3 п.60.1 ст. 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

У випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу (п.60.4 ст. 60 ПК України).

Враховуючи те, що контролюючий орган зменшив суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 67 449,00 грн. (основний платіж з ПДВ 53 959,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції 13 490,00 грн.), яке відображено у оскаржуваному податковому повідомленні рішенні форми «р» від 04.08.2015 року № , то останнє вважається відкликаним лише у випадку отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

Судом на підставі письмових пояснень позивача встановлено, що відповідач на підставі рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 13.10.2015 року № 8652/10/04-36-10-07-09 про результати розгляду первинної скарги прийняв та направив позивачу два податкових повідомлення - рішення форми «в4» від 04.11.2015 року № 000328202 на суму 39 554,00 грн. та форми «р» від 04.11.2015 року № на суму основного зобов'язання з ПДВ у розмірі 384 421,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 96105,00 грн.

Таким чином, податкове повідомлення - рішення форми «р» від 04.08.2015 року № є відкликаним та не породжує для позивача станом на день розгляду справи обов'язки, а отже не може бути предметом судового розгляду.

З урахуванням заяви позивача про уточнення позовних вимог та ухвали суду від 16.12.2015 року про закриття провадженння у адміністративній справі в частині заявлених позовних вимог позовні вимоги заявлені позивачем є наступними: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення податкових повідомлення - рішення:

форми «в4» від 04.11.2015 року № 000328202 на суму 39 554,00 грн.,

форми «р» від 04.11.2015 року № на суму основного зобов'язання з ПДВ у розмірі 384 421,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 96 105,00 грн.,

форми «р» від 04.08.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 929 157,50 грн.,

форми «у» від 04.08.2015 року № про збільшення пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства на загальну суму 31 995,74 грн.

Щодо податкового повідомлення - рішення форми «у» від 04.08.2015 року № про збільшення пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства на загальну суму 31 995,74 грн., то суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено факти здійснення імпортних операцій позивачем згідно повідомлень ПАТ КБ «ПриватБанк» у м. Дніпропетровську від 05.01.2015 року, від 03.02.2015 року та від 02.03.2015 року стосовно контракту від 08.08.2014 року № 080814, копії яких містяться у матеріалах справи.

Судом встановлено, що між позивачем та фірми «ЕМ TRADING Н.К. LIMITED» (Hong Kong) укладено зовнішньоекономічний контракт №080814 від 08.08.2014, у відповідності до умов якого фірма «ЕМ TRADING Н.К. LIMITED» зобовязувалась поставити позивачу товару на умовах СРТ ст. Тинчлик або DAP м. Нової (ІНКОТЕРМС 2010), а позивач зобов'язувався оплатити товар.

На виконання імпортного контракту №080814 від 08.08.2014 на поставку металопрокату листового із сталі без фактичного заходу в Україну ТОВ АТЗТ «Єврометал» протягом вересня-листопада 2014 року перерахувало на користь фірми «ЕМ TRADING Н.К. LIMITED» (Hong Kong) 218400дол. СІЛА.

Граничний строк отримання імпортного товару - з 22.12.2014 по 18.02.2015.

На виконання умов контракту нерезидентом «ЕМ TRADING Н.К. LIMITED» здійснена поставка товару згідно акту виконаних робіт №б/н від 16.03.15 року на суму 218400 дол.США вагою 47,081 т без їх фактичного ввезення на територію України.

Вказаний товар ТОВ «АТЗТ Єврометал» реалізувало за експортним контрактом №17/45 від 17.12.2014 на користь компанії «EM STEEL TRADE LLP» (Лондон), що вказано у акті перевірки та не заперечується сторонами.

Судом встановлено, що фактично позивач здійснював імпорт операцію без фактичного ввезення товару на територію України, оскільки у справі відсутні митні документи, які б підтверджували факт ввезення товару придбаного позивачем на територію України. Вказані обставини встановлено відповідач у акті перевірки та зроблено висновок про те, що імпортна операція відбулася без фактичного ввезення товару на територію України (сторінка 126 акту перевірки).

У зв'язку з цим судом відхиляються посидання відповідача на додаткову угоду № 1 від 26.09.2014 року до контракту від 08.08.2014 року № 080814, якою встановлено умови поставку СРТ Дніпропетровськ. Одночасно судом встановлено, що вказана додаткова угода скасована в подальшому сторонами, що підтверджується додатковою угодою № 2 від 05.12.2014 року, копія якої міститься у матеріалах справи.

При здійсненні зовнішньоекономічної діяльності позивач керувався ч.3 ст.2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" та відповідною постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку визначення строку та умов завершення імпортної операції без увезення товару на територію України" №1392 від 05.12.2007 року.

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку строк завершення імпортної операції без увезення товару на територію України за зовнішньоекономічними договорами (контрактами) не може перевищувати 180 календарних днів з моменту здійснення резидентом авансового платежу або виставлення векселя нерезидента, а у разі проведення розрахунків у формі документального акредитиву з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента.

Згідно з пунктом 3 Порядку імпортна операція резидента без увезення товару на територію України вважається завершеною за наявності зарахування виручки, одержаної від нерезидента, на рахунок резидента в уповноваженому банку в разі продажу нерезиденту товару за межами України.

Отже, відповідно до ч.3 ст.2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" Кабінетом Міністрів України встановлено строк завершення імпортних операцій без увезення товару на територію України, який становить 180 календарних днів.

Як наслідок, позивач здійснив авансові платежі за зовнішньоекономічними контрактами за товар, що не був увезений на територію України, а повний розрахунок за проданий за межами України товар отримав на рахунок в уповноваженому банку в період 180 календарних днів.

Таким чином, завершення імпортних операцій позивача без увезення товару на територію України відбулося згідно з встановлених законодавством умов та у встановлений строк, а саме: протягом 180 календарних днів з моменту здійснення авансових платежів, що повністю відповідає вимогам ч.3 ст.2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" та постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку визначення строку та умов завершення імпортної операції без увезення товару на територію України" №1392 від 05.12.2007 року.

Щодо п.1 постанов Національного банку України від 12.05.2014 року № 270, від 20.08.2014 року № 515, від 28.08.2014 року № 534, від 20.11.2014 року № 734 та від 01.12.2014 року № 758 «Про врегулювання ситуації на валютному ринку України» та «Про зміну строків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті», які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, то її застосування здійснено з врахуванням наступного.

Згідно з вказаними нормами, розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Згідно ч. 4 ст.2 вказаного Закону Національний банк України має право запроваджувати на строк до 6 місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені ч.1 статті 2 вказаного Закону.

В ч.1 ст.2 Закону передбачено певні імпортні операції, зокрема з відповідними умовами поставки та строками розрахунків.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач здійснював інші імпортні операції, зокрема без увезення товару на територію України, строки та умови завершення яких передбачені не в першій частині статті 2 вказаного Закону, а у частині 3 статті 2 вказаного вище Закону.

Так, згідно ч.3 ст.2 Закону строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України. Вказана норма встановлює виключне право Кабінету Міністрів України за погодженням з Національним банком України визначити строки та умови завершення імпортних операцій без увезення товару на територію України.

На виконання саме цієї норми було прийнято постанову Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку визначення строку та умов завершення імпортної операції без увезення товару на територію України" №1392 від 05.12.2007 року.

Вказана постанова Кабінету Міністрів України є чинною, прийнята відповідно до Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №870 від 06 вересня 2005 року з отриманням всіх необхідних погоджень, в тому числі Національного банку України, згідно 54-55 Глави 3 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №950 від 18 липня 2007 року.

Враховуючи зазначені вище норми, строки розрахунків у 90 календарних днів, що встановлені Національним банком в п.1 постанов від 12.05.2014 року № 270, від 20.08.2014 року № 515, від 28.08.2014 року № 534, від 20.11.2014 року № 734 та від 01.12.2014 року № 758, не розповсюджується на операції, по яких строк та умови завершення встановлені постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку визначення строку та умов завершення імпортної операції без увезення товару на територію України" №1392 від 05.12.2007 року.

Також судом встановлено, що на момент вчинення позивачем зовнішньоекономічної операції була чинною постанова Національного банку України від 22.09.2014 року № 591 «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (скасовано постановою Національного банку України від 30.10.2014 року № 685), якою було заборонено здійснення імпортних операцій без ввезення товару на території України.

Позивач на момент здійснення зовнішньоекономічної операції отримав від Торгово-промислової палати України сертифікат про форс-мажорні обставини № 825 від 09.10.2014 року, копія якого міститься у матеріалах справи, яким визнано форс-мажорною обставиною існування постанови Національного банку України від 22.09.2014 року № 591 «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів» при виконання позивачем умов зовнішньоекономічного контракту.

Згідно вказаного сертифікату форс-мажорні обставини діяли у період з 22.09.2014 року та до моменту скасування вказаної вище постанови Національного банку України.

Відповідно до частин 6 та 7 статті 6 «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" якщо перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону, обумовлено виникненням форс-мажорних обставин, перебіг зазначених строків зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору.

За вказаних обставин оскаржуване податкове повідомлення - рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо податкових повідомлень - рішень форми «в4» від 04.11.2015 року № 000328202 на суму 39 554,00 грн., форми «р» від 04.11.2015 року № на суму основного зобов'язання з ПДВ у розмірі 384 421,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 96 105,00 грн., форми «р» від 04.08.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 929 157,50 грн., то суд зазначає наступне.

Вказані податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем внаслідок в т.ч. і визнання нереальними господарських операцій позивача з ТОВ «УХД-Воля», ТОВ «Гергель», ПП «Жовтневий Цветмет», ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «АСТ-Консалтинг», ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Укрпромторг», ТОВ «Центровес Плюс», ТОВ «Інвест-Проект», ТОВ «Мет-Сплав».

Згідно листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини.

1. Рух активів у процесі здійснення господарської операції.

При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Установленим обставинам належить давати оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності. Зокрема, відсутність ліцензії чи іншого дозвільного документа не є безумовним доказом неправомірності вчиненої господарської операції. Однак ця обставина може вказувати на те, що відповідна особа не мала можливості та належної кваліфікації на здійснення певних дій, а отже, і на їх можливу відсутність.

2. Установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції.

Зокрема, підлягає встановленню статус постачальника товарів (послуг), придбання яких є підставою для формування податкового кредиту та/або сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість. Особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.

При цьому для висновків про наявність порушень податкового законодавства в діях платника податків в обов'язковому порядку необхідно з'ясувати можливу обізнаність такого платника щодо дефектів у правовому статусі його контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників податку на додану вартість, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо). Відповідні обставини можуть бути з'ясовані, зокрема, з використанням даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також офіційно оприлюднених даних щодо анульованих свідоцтв платника податку на додану вартість.

3. Установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому в обов'язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку. Перевірці підлягають доводи податкового органу, що свідчать про відсутність ділової мети у діях платника податку, зокрема у разі подальшого продажу придбаного товару нижче за ціну придбання; придбання товарів (послуг) у посередниківза наявності прямих контактів з їх виробниками; придбання послуг, використання яких не може мати позитивного впливу на результати господарської діяльності платника податку тощо. Судам слід ураховувати, що для підтвердження права платника податку на формування витрат та/або податкового кредиту з податку на додану вартість достатньо наявності мети використання товарів та послуг, що ним придбані, незалежно від фактичних результатів такого використання.

Про відсутність факту здійснення господарської операції можуть свідчити, зокрема, такі обставини:

- всупереч даним податкового обліку будь-кого з учасників операції відсутні зміни активів, зобов'язань чи власного капіталу принаймні в одного з таких учасників (наприклад, збільшення статутного капіталу особи за рахунок активів, що не мають ринкової вартості, зокрема фіктивних цінних паперів, тобто цінних паперів, обіг яких на момент вчинення операції був припинений після оприлюднення даних щодо скасування свідоцтва про реєстрацію їх випуску);

- отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету за одночасної відсутності об'єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб (наприклад, експорт товару на підставну особу, яка не має відповідної реєстрації чи не веде будь-якої господарської діяльності, виключно з метою отримання документів, що підтверджують право на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість; «тимчасова» поставка товару (тобто з подальшим поверненням того самого товару без обґрунтованої економічної причини в наступних податкових періодах постачальнику від покупця безпосередньо або через ланцюг посередників) тим платником податку, в якого за результатами певного податкового періоду наявне від'ємне значення податкових зобов'язань із податку на додану вартість тому учаснику, який має зобов'язання до сплати в бюджет тощо);

- результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала, тощо).

Також у вищевказаному листі Вищого адміністративного суду України зазначено, що не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) право чинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Таким чином, судом відхиляються доводи відповідача про те, що правочини укладені позивачем з ТОВ «УХД-Воля», ТОВ «Гергель», ПП «Жовтневий Цветмет», ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «АСТ-Консалтинг», ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Укрпромторг», ТОВ «Центровес Плюс», ТОВ «Інвест-Проект», ТОВ «Мет-Сплав» є нікчемним через те, що за ланцюгом між попередніми контрагентами ТОВ «УХД-Воля», ТОВ «Гергель», ПП «Жовтневий Цветмет», ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «АСТ-Консалтинг», ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Укрпромторг», ТОВ «Центровес Плюс», ТОВ «Інвест-Проект», ТОВ «Мет-Сплав» правочини визнані податковим органом нікчемними, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Крім того, відповідач не надав суду беззаперечних доказів того, що не виконання контрагентами ТОВ «УХД-Воля», ТОВ «Гергель», ПП «Жовтневий Цветмет», ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «АСТ-Консалтинг», ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Укрпромторг», ТОВ «Центровес Плюс», ТОВ «Інвест-Проект», ТОВ «Мет-Сплав» своїх договірних зобов'язань, мало наслідком безтоварність операцій між позивачем та ТОВ «УХД-Воля», ТОВ «Гергель», ПП «Жовтневий Цветмет», ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «АСТ-Консалтинг», ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Укрпромторг», ТОВ «Центровес Плюс», ТОВ «Інвест-Проект», ТОВ «Мет-Сплав».

Суд також зазначає, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит порушення податкової дисципліни, вчинені ТОВ «УХД-Воля», ТОВ «Гергель», ПП «Жовтневий Цветмет», ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «АСТ-Консалтинг», ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Укрпромторг», ТОВ «Центровес Плюс», ТОВ «Інвест-Проект», ТОВ «Мет-Сплав» (аналогічну позицію займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009 року, номер судового рішення в ЄДРСР - 3060678) та не знаходження ТОВ «УХД-Воля», ТОВ «Гергель», ПП «Жовтневий Цветмет», ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «АСТ-Консалтинг», ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Укрпромторг», ТОВ «Центровес Плюс», ТОВ «Інвест-Проект», ТОВ «Мет-Сплав»за юридичною адресою.

Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарської операції між позивачем та ТОВ «УХД-Воля», ТОВ «Гергель», ПП «Жовтневий Цветмет», ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «АСТ-Консалтинг», ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Укрпромторг», ТОВ «Центровес Плюс», ТОВ «Інвест-Проект», ТОВ «Мет-Сплав».

Судом встановлено, що між позивачем та ПП «Жовтневий Цветмет» укладено договір поставки від 01.07.2011 року № 01/07/11, у відповідності до умов якого позивач зобов'язувався поставити ПП «»Жовтневий Цветмет» товар, у останній зобов'язувався його оплатити та від 10.06.2011 року № 10-06/11, у відповідності до якого ПП «Жовтневий Цветмет» зобов'язався поставити позивачу товар, а останній зобов'язувався його оплатити.

Факт поставки товару підтверджується копіями видаткових накладних, які знаходяться у матеріалах справи.

Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Судом встановлено, що позивачем та ПП ПП «Жовтневий Цветмет» виписано податкові накладні, копії яких знаходяться у матеріалах справи, та які оформлено у відповідності до норм Податкового кодексу України.

У відповідності до відомостей з офіційного сайту Державної фіскальної служби України позивач та ПП «Жовтневий Цветмет» станом на момент виписки податкових накладних були платником ПДВ.

Факт транспортування товару від позивача до ПП «Жовтневий Цветмет» підтверджується копіями товарно-транспортних накладних, які містяться у матеріалах справи.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «УХД-Воля» укладено два договори поставки від 17.12.2013 року № 17/12 та від 05.12.2013 року № 0512, у відповідності до умов договору від 05.12.2013 року № 0512 позивач зобов'язувався поставити ТОВ «УХД-Воля» товар, а останній зобов'язувався його оплатити, а у відповідності до умов договору від 17.12.2013 року № 17/12 ТОВ «УХД-Воля» зобов'язався поставити позивачу товар, а останній зобов'язувався його оплатити.

Факт поставки товару підтверджується копіями видаткових накладних, які знаходяться у матеріалах справи.

Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Судом встановлено, що позивачем виписало ТОВ «УХД-Воля» податкові накладні, копії яких знаходяться у матеріалах справи, та які оформлено у відповідності до норм Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що ТОВ «УХД-Воля» виписано позивачу податкові накладні, копії яких знаходяться у матеріалах справи, та які оформлено у відповідності до норм Податкового кодексу України.

У відповідності до відомостей з офіційного сайту Державної фіскальної служби України позивач та ТОВ «УХД-Воля» станом на момент виписки податкових накладних були платниками ПДВ.

Факт транспортування товару від позивача до ТОВ «УХД-Воля» та від ТОВ «УХД-Воля» до позивача підтверджується копіями товарно-транспортних накладних, які містяться у матеріалах справи.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Компанія «Укрпромторг» укладено договір від 02.12.2013 року № 61, у відповідності до умов яких ТОВ «Компанія «Укрпромторг» зобов'язувалась надати позивачу послуги з переробки давальницької сировини, у останній зобов'язувався їх оплатити

Факт надання послуг підтверджується копіями актів здачі-приймання робіт (надання послуг), які знаходяться у матеріалах справи.

Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Судом встановлено, що ТОВ «Компанія «Укрпромторг» виписало позивачу податкові накладні, копії яких знаходяться у матеріалах справи, та які оформлено у відповідності до норм Податкового кодексу України та не зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки у них сума ПДВ не перевищує 10 тис. гривень.

У відповідності до відомостей з офіційного сайту Державної фіскальної служби України ТОВ «Компанія «Укрпромторг» станом на момент виписки податкових накладних було платником ПДВ.

Факт транспортування товару від позивача до ТОВ «Компанія «Укрпромторг» підтверджується копіями товарно-транспортних накладних, які містяться у матеріалах справи.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Гергель» укладено два договори поставки від 07.08.2012 року № 07-08/12 та від 02.10.2012 року № 02-10/12, у відповідності до умов договору від 07.08.2012 року № 07-08/12, позивач зобов'язувався поставити ТОВ «Гергель» товар, а останній зобов'язувався його оплатити, у відповідності до умов договору від 02.10.2012 року № 02-10/12 ТОВ «Гергель» зобов'язувався поставити позивачу товар, а останній зобов'язувався його оплатити.

Факт поставки товару підтверджується копіями видаткових накладних, які знаходяться у матеріалах справи.

Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Судом встановлено, що позивачем та ТОВ «Гергель» виписано податкові накладні, копії яких знаходяться у матеріалах справи, та які оформлено у відповідності до норм Податкового кодексу України.

У відповідності до відомостей з офіційного сайту Державної фіскальної служби України позивач та ТОВ «Гергель» станом на момент виписки податкових накладних були платниками ПДВ.

Факт транспортування товару від позивачем до ТОВ «Гергель» та від ТОВ «Гергель» до позивача підтверджується копіями товарно-транспортних накладних, які містяться у матеріалах справи.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Трейд Лайн М» укладено договори поставки від 16.10.2013 року № 16/10/ФС-2013, від 03.07.2013 року № 03/07ФС-2013 та від 02.07.2013 року № 02/07/ФС-2013 та від 01/07/ФС-2013 від 01.07.2013 року, у відповідності до умов яких ТОВ «Трейд Лайн М» зобов'язувалось поставити позивачу товар, у останній зобов'язувався його оплатити.

Також між позивачем та ТОВ «Трейд Лайн М» укладено договір від 04.07.2013 року № 04/07/ФС-2013, у відповідності до умов якого ТОВ «Трейд Лайн М» зобов'язувалось надати позивачу послуги з переробки сталі, а позивач зобов'язався їх оплатити.

Факт поставки товару підтверджується копіями видаткових накладних, які знаходяться у матеріалах справи.

Факт надання послуг підтверджується копіями видаткових накладних, які знаходяться у матеріалах справи.

Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Судом встановлено, що ТОВ «Трейд Лайн М» виписало позивачу податкові накладні, копії яких знаходяться у матеріалах справи, та які оформлено у відповідності до норм Податкового кодексу України.

У відповідності до відомостей з офіційного сайту Державної фіскальної служби України ТОВ «Гергель» станом на момент виписки податкових накладних було платником ПДВ.

Факт транспортування товару від ТОВ «Трейд Лайн М» до позивача підтверджується копіями товарно-транспортних накладних, які містяться у матеріалах справи.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «АСТ-Консалтинг» укладено договір поставки від 01.07.2013 року № 01-07/13, у відповідності до умов яких ТОВ «АСТ-Консалтинг» зобов'язувалось поставити позивачу товар, а останній зобов'язувався його оплатити.

Факт поставки товару підтверджується копіями видаткових накладних, які знаходяться у матеріалах справи.

Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Судом встановлено, що ТОВ «АСТ-Консалтинг» виписало позивачу податкові накладні, копії яких знаходяться у матеріалах справи, та які оформлено у відповідності до норм Податкового кодексу України.

У відповідності до відомостей з офіційного сайту Державної фіскальної служби України ТОВ «АСТ-Консалтинг» станом на момент виписки податкових накладних було платником ПДВ.

Факт транспортування товару від ТОВ «АСТ-Консалтинг» до позивача підтверджується копіями товарно-транспортних накладних, які містяться у матеріалах справи.

Позивач використав отриманий від ТОВ «АСТ-Консалтинг» товар у власній господарській діяльності, а саме: перепродав ТОВ «Луганський завод Трубопровідної арматури «Маршал», що підтверджується видатковими товарно-транспортними накладними та довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей, які містяться у матеріалах справи.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Центровес-Плюс» укладено договори від 12.10.2013 року № 180113 та від 17.10.2013 року № 170213, у відповідності до умов яких ТОВ «Центровес-Плюс» зобов'язувалось надати позивачу послуги калібровки та ремонту вагів Геркулес.

Факт надання послуг підтверджується копіями актів здачі-приймання робіт (надання послуг), які знаходяться у матеріалах справи.

Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Судом встановлено, що ТОВ «Центровес-Плюс» виписало позивачу податкові накладні, копії яких знаходяться у матеріалах справи, та які оформлено у відповідності до норм Податкового кодексу України.

У відповідності до відомостей з офіційного сайту Державної фіскальної служби України ТОВ «Центровес-Плюс» станом на момент виписки податкових накладних було платником ПДВ.

Факт наяваності у позивача вагів підтверджується наказом від 20.12.2005 ркоу № 20.12/1 про придбання вагів, наказом від 04.01.2006 року № 04/01-1 про введення в експдуатацію вагів, актом приймання - передачі (врутрішнього переміщення) основних засобів від 04.01.2006 року, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 10 та настановою з експлуатації вагів, копії яки знаходиться у матеріалах справи.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Днепртехноком» укладено договір поставки у спрощений спосіб згідно статті 181 ГК України, шляхом прийняття до виконання замовлення. Факт укладення договору підтверджується видатковими накладними, які містяться у матеріалах справи.

Факт поставки позивачем товару ТОВ «Днепртехноком» підтверджується копіями видаткових накладних та довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться у матеріалах справи.

Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Судом встановлено, що позивачем виписано ТОВ «Днепртехноком» податкові накладні, копії яких знаходяться у матеріалах справи, та які оформлено у відповідності до норм Податкового кодексу України.

Розрахунки за товар проведено у безготівковій формі у повому обсязі.

У відповідності до відомостей з офіційного сайту Державної фіскальної служби України позивач станом на момент виписки податкових накладних було платником ПДВ.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Мет-Сплав» укладено договір від 16.09.2013 року № 1609-2013, у відповідності до умов якого ТОВ «Мет-Сплав» зобовязувалось надати позивачу послуги з переробки давальницької сировини, а останній зобов'язувався їх оплатити

Факт надання послуг підтверджується копіями актів здачі-приймання робіт (надання послуг), які знаходяться у матеріалах справи.

Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Судом встановлено, що ТОВ «Мет-Сплав» виписало позивачу податкові накладні, копії яких знаходяться у матеріалах справи, та які оформлено у відповідності до норм Податкового кодексу України та не зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки у них сума ПДВ не перевищує 10 тис. гривень.

У відповідності до відомостей з офіційного сайту Державної фіскальної служби України ТОВ «Мет-Сплав» станом на момент виписки податкових накладних було платником ПДВ.

Факт транспортування товару підтверджується копіями товарно-транспортних накладних, які містяться у матеріалах справи.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Інвест-Проект» укладено договір поставки від 30.10.2014 року № 30/10-1-електро, у відповідності до умов яких ТОВ «Інвест-Проект» зобов'язувалось поставити позивачу товар, у останній зобов'язувався його оплатити

Факт поставки товару підтверджується копіями видаткових накладних, які знаходяться у матеріалах справи.

Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Судом встановлено, що ТОВ «Інвест-Проект» виписало позивачу податкові накладні, копії яких знаходяться у матеріалах справи, та які оформлено у відповідності до норм Податкового кодексу України.

У відповідності до відомостей з офіційного сайту Державної фіскальної служби України ТОВ «Інвест-Проект» станом на момент виписки податкових накладних було платником ПДВ.

Позивач використав отриманий від ТОВ «Інвест-Проект» товар у власній господарській діяльності, а саме: перепродав ТОВ «ЛТЗА «Маршал», «Котельно-механічний завод» ТОВ, ТОВ СУРП «Орма-Олімп», ТОВ «Торговий Дім Тіско Україна», МПП «БДМ и КО», ОСОБА_5, ПП «МеталлТоргСнаб» (Республіка Беларусь), ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом», що підтверджується видатковими, товарно-транспортними накладними, довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей, митними декларацями, копії яких містяться у матеріалах справи.

Судом під час розгляду справи встановлено, що товари, які позивач придбав у ТОВ «УХД-Воля», ТОВ «Гергель», ПП «Жовтневий Цветмет», ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «АСТ-Консалтинг», ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Укрпромторг», ТОВ «Центровес Плюс», ТОВ «Інвест-Проект», ТОВ «Мет-Сплав» та які не реалізовані позивач перебувають у заставі ПАТ «БМ Банк» згідно договору застави товарів в обороті від 12.12.2013 року № 16/99/121213-З та актами інвентаризації, копії яких містяться у матеріалах справи.

У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

У інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 28.03.2014 № 375/11/14-14 зазначено універсальний принцип розгляду податкових спорів, а саме: перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою. Подібні правила судам варто застосовувати не лише щодо спірних рішень контролюючих органів, а також і при здійсненні оцінки належності первинних документів, податкових накладних, документів податкової звітності, що подається платниками податків тощо.

Судом під час розгляду справи встановлено рух товарів між ТОВ «УХД-Воля», ТОВ «Гергель», ПП «Жовтневий Цветмет», ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «АСТ-Консалтинг», ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Укрпромторг», ТОВ «Центровес Плюс», ТОВ «Інвест-Проект», ТОВ «Мет-Сплав» та позивачем.

Також судом встановлено, що позивачем завищено податковий кредит з ПДВ за період вересень 2012 року на суму 5046,00 грн., у зв'язку з не проведенням коригування показників ПДВ, а саме: ТОВ «Сталекс» здійснило коригування податкових зобов'язань у бік зменшення згідно розрахунку коригування № 24 від 27.09.2012 року кількісних та вартісних показників до податкової накладної № 23 від 24.05.2012 року на суму 5046,30 грн., а позивач отримав вказаний розрахунок, але не здійснив коригування сум податкового кредиту у розмірі 5046,00 грн.

Також судом встановлено, що позивачем двічі включено до складу податкового кредиту суми ПДВ по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Геоінформ-2000» за податковою накладною № 2 від 07.06.2012 року. у серпні та червні 2012 року у розмірі 500,00 грн.

Також судом встановлено, що позивач у період жовтень 2013 року та грудень 2014 року зависив суму податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 607,00 грн. внаслідок зазначення у додатку № 5 до податкової дееккларації з ПДВ невірних індивідульних податкових номерів своїх контрагентів, що відображено на сторінці 93 акту перевірки.

За вказаних обставин позивачем завищено суми податкового кредиту з ПДВ загалом на суму 6153,00 грн. (сума 5725,00 грн. увійшла до податкового повідомлення - рішення від 04.11.2015 року № , а сума у розмірі 428,00 грн. увійшла до податкового повідомлення - рішення від 04.11.2015 року № , що підтверджується розрахунком податковго зобов'язання та штрафних фінансових санкцій (штрафів), яким є додатком до вказаних податкових повідомлень - рішень та копія якого міститься у матеріалах справи).

За вказаних обставин податкові повідомлення - рішення форми «в4» від 04.11.2015 року № 000328202 на суму 39 554,00 грн., форми «р» від 04.11.2015 року № на суму основного зобов'язання з ПДВ у розмірі 384 421,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 96 105,00 грн., є частково протиправними та підлягають скавсуванню в наступній частині:

податкове повідомлення - рішення форми «в4» від 04.11.2015 року № в частині суми завищення від'ємного значення з ПДВ у розмірі 39 126,00 грн.;

податкове повідомлення - рішення форми «р» від 04.11.2015 року № на суму основного зобов'язання з ПДВ у розмірі 378 696,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 94 673,75 грн.

Податкове повідомлення - рішення форми «р» від 04.08.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 929 157,50 грн. є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Згідно частин 1 та 3 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області форми «р» від 04.08.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 929 157,50 грн. та форми «у» від 04.08.2015 року № про збільшення пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства на загальну суму 31 995,74 грн.

Визнати частково протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області форми «в4» від 04.11.2015 року № в частині суми завищення від'ємного значення з ПДВ у розмірі 39 126,00 грн.

Визнати частково протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області форми «р» від 04.11.2015 року № на суму основного зобов'язання з ПДВ у розмірі 378 696,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 94 673,75 грн.

В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Акціонерне товариство закритого типу Євро метал» судовий збір у розмірі 484,70 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 20 січня 2016 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 20.01.2016 року Суддя З оригіналом згідно С.В. Златін С.В. Златін