Справа № 338/816/15-а
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року Справа № 876/6923/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Костіва М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської обл. на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської обл. від 15.06.2015р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської обл. про визнання відмови в перерахунку пенсії із урахуванням пільгового стажу протиправною, зобов'язання здійснити перерахунок трудового стажу та виплату недоплаченої суми пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

27.05.2015р. позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірною відмову відповідача Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської обл. в пільговому обчисленні його трудового стажу (один рік роботи за один рік і шість місяців) в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період з 17.10.1983р. по 27.05.1994р.; зобов'язати пенсійний орган здійснити перерахунок призначеної пенсії шляхом пільгового обчислення страхового стажу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період з 17.10.1983р. по 27.05.1994р. -в полуторному обчисленні: один рік роботи за один рік і шість місяців; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплачувати позивачу пенсію з врахуванням пільгового обчислення стажу за вказаний період з моменту призначення пенсії, тобто з 08.01.2015р. (а.с.2-6).

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської обл. від 15.06.2015р. заявлений позов задоволено частково, визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської обл. в перерахунку пенсії ОСОБА_2 з врахуванням пільгового стажу; зобов'язано відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_2, зарахувавши в пільговому обчисленні період роботи з 17.10.1983р. по 31.12.1991р., як трудовий стаж, зароблений в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік і шість місяців; зобов'язано пенсійний орган зробити перерахунок пенсії, що виплачується ОСОБА_2, з врахуванням пільгового стажу з 08.01.2015р.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.33-35).

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив відповідач Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської обл., який покликаючись на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.37-40).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що питання обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, врегульовано Указом Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі»; Указом Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26.09.1967р. «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі»; постановою Держкомпраці СРСР № 794/33-82 від 31.12.1987р. «Про затвердження основних положень про вахтовий метод організації робіт».

Оскільки впродовж спірних періодів роботи на позивача не поширювалися норми закону щодо пільгового обчислення стажу, тому правові підстави для зарахування стажу за вищевказані періоди у кратному розмірі є відсутніми.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт /УБР/, а саме:

з 17.10.1983р. по 01.05.1987р. - вахтово-експедиційним методом в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської обл.);

з 02.05.1987р. по 31.08.1988р. - вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської обл.);

з 01.09.1988р. по 01.11.1991р. - вахтово-експедиційним методом в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської обл.);

з 02.11.1991р. по 27.05.1994р. - вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської обл.) (а.с.9-13, 16).

Довідкою, виданою Прикарпатським УБР ПАТ «Укрнафта» № 10-730 від 12.05.2015p., стверджується, що режим роботи позивача вахтово-експедиційним методом охоплював 15 робочих днів у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, та в районах Крайньої Півночі в місяць по 12 годин за добу + дні перельоту літаком і назад на відпочинок і з таким же періодом відпочинку по місцю постійного проживання з відпрацюванням місячної та річної норм робочого часу. За вказані періоди позивачу виплачувалися районний коефіцієнт і північна надбавка, а також надавалася додаткова відпустка в кількості 12 днів за роботу у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, та 18 днів за роботу в районах Крайньої Півночі (а.с.16).

Окрім цього, у трудовій книжці позивача здійснена відмітка про його роботу в Івано-Франківському УБР вахтово-експедиційним методом у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, та в районах Крайньої Півночі (а.с.9-13).

Предметом розглядуваного позову є правомірність пільгового обчислення страхового стажу позивача, оскільки він працював у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Вирішуючи наведений спір колегія суддів враховує, що згідно з п.5 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Цим же пунктом передбачено тимчасово, до ухвалення відповідного закону, період роботи до 01.01.1991р. в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген, зараховувати до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що було чинним до 01.01.1991р.

Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до цих районів, було встановлено указами Президії Верховної Ради СРСР від 01.08.1945р. «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі», від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26.09.1967р. «Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затв. постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967р.

Відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР № 148 від 10.02.1960р. «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967р. «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Підпунктом «д» п.5 цього Указу передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до Положення «Про затвердження основних положень про вахтовий метод організації робіт», затв. постановою Держкомпраці СРСР, Секретаріату ВЦРПС і Мінохорони здоров'я СРСР № 794/33-82 від 31.12.1987р., вахтовий метод - це особлива форма організації робіт, яка ґрунтується на використанні трудових ресурсів поза місцями їх постійного проживання за умови, коли не може бути забезпечено щоденне повернення працівників до місця постійного проживання. Робота організовується по спеціальному режиму праці, як правило, при зведеному обліку робочого часу, а міжвахтовий відпочинок надається у місцях постійного проживання.

Працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом в райони Крайньої Півночі або прирівняні до них місцевості з інших районів країни, надаються пільги, передбачені ст.ст.1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», з врахуванням змін та доповнень, внесених ст.ст.1 і 2 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967р. «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (п.5.9 цього Положення).

Інші пільги у зв'язку із роботою в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, цим робітникам не надаються.

Таким чином, на працівників, які працювали вахтовим методом у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, та в районах Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені п.п.1-4 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а додаткові пільги, установлені п.5 цього Указу, зокрема, зарахування одного року роботи у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, та в районах Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються.

Тобто, на позивача не поширюється пільгове обчислення страхового стажу, оскільки він не укладав строковий трудовий договір на роботу на Крайній Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а працював вахтово-експедиційним методом в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської обл.) та в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської обл.).

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, колегія суддів приходить до переконання про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що задоволенню не підлягає.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду України по наведеній категорії справ, яка викладена в постанові від 27.10.2015р. у справі № 338/1079/14-а.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської обл. задоволити.

Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської обл. від 15.06.2015р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської обл. про визнання відмови в перерахунку пенсії із урахуванням пільгового стажу протиправною, зобов'язання здійснити перерахунок трудового стажу та виплату недоплаченої суми пенсії, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Бруновська

М.В.Костів