Справа № 2-а-522/10
Суддя: Олексюк Т. І.
Дата ухвалення: 2010-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№2-а-522/10
Провадження№б/н
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2010 року м. Кіцмань

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Олексюк Т.І., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства праці та соціальної політики України, Головного Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Чернівецької області, Міністерства фінансів України, Державного Казначейства України про стягнення доплати до щорічної грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства праці та соціальної політики України, Головного Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Чернівецької області, Міністерства фінансів України, Державного Казначейства України про стягнення доплати до щорічної грошової допомоги з вимогою поновити строк позовної давності, визнати відмову відповідача щодо проведення доплати до щорічної грошової допомоги протиправною та зобовязати відповідача нарахувати та стягнути на його користь щорічну грошову допомогу до Дня Перемоги за період 2006 - 2010 роки, як ветерану, учаснику бойових дій та інваліду 2-ї групи, згідно зі ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» посилаючись на те, що така допомога повинна дорівнювати восьми мінімальним пенсіям за віком, однак в порушення вимог даного Закону йому було сплачено таку допомогу в неповному обсязі, тому просив позов задовольнити.

Головним Управлінням праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації подано письмове заперечення проти позову, відповідно до змісту якого виплата щорічної грошової допомоги інвалідам війни II групи здійснювалась: у 2006 році відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни та їх соціального захисту» у розмірі 330 гривень, у 2007 році на підставі ст. 29 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року у розмірі 360 гривень, у 2008 році відповідно до Постанови КМУ від 12.03.2008 № 183 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» у розмірі 400 гривень. Дані кошти були перераховані позивачу згідно списків, які надсилаються до районного управління по кожній категорії одержувачів, і які перевіряються по пенсійній базі, при необхідності відкореговуються, завізовуються і повертаються в Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення. Зазначив, що так як головним

розпорядником коштів є Міністерство праці та соціальної політики України виплати проводяться тільки через Головне управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації вважає виплату допомоги до Дня перемоги за 2007 та 2008 роки ОСОБА_1 правильною і законодавчо підтвердженою та просив відмовити у задоволенні позову.

Інші відповідачі у встановлений десятиденний строк з дня отримання ухвали від 15.10.2010 року про відкриття скороченого провадження, заперечення на даний позов не подали.

Дослідивши письмові докази по справі, вважаю, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач має статус ветерана війни, учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії Б № 220050 від 14 липня 1997 року виданим Кіцманським УСЦН має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Як інвалід 2 групи має право на пільги, встановлених законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією посвідчення серії Б № 220050 від 14 липня 1997 року.

Частиною 6 пункту 27 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ передбачена щорічна, до 5 травня, виплата інвалідам війни разової грошової допомоги у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особову рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за їх місцем проживання чи одержання грошового утримання. Зазначена норма закону введена в дію Законом України "Про внесення змін Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" 25.12.1998року №367-ХІУ.

Заперечення проти позову Головного Управління праці та соціальної захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації спростовуються положеннями Основного Закону, оскільки статтею 22 Конституції України закріплено, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту або обсягу існуючих прав і свобод. Крім того відповідно до статті 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей встановлені законодавством України і законодавством колишнього СРСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійними.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.

За змістом положень ч.2,3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватись від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Порядок і розмір виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня регулюється Законом України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», а також відповідно до ст. 13 цього Закону - пунктом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки саме даною нормою встановлено розмір мінімальної пенсії за віком.

Згідно частинам 1 та 4 ст. 17-1 названого Закону вказану виплату здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв' зку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Особи, я і не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернути я за нею та отримати її до ЗО вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Суд звертає увагу, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на ч с виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання суб'єктами владних повноважень на відсутність коштів, як на причин невиконання своїх зобов'язань, судом не приймається до уваги. Так, у справі Кечко проти України Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Таким чином, невиконання або неналежне виконання законів, якими і передбачено певні соціальні гарантії, через відсутність коштів для їх виплати не є підставою для виправдання дискримінуючої недоплати одноразової грошової допомоги інвалідам війни.

Крім того, суд також вважає, що державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, у тому числі той, що підтверджений судовим рішенням. Така відсутність коштів не може бути визнана як виключна обставина, та це є порушенням пункту 1 статті 6, статті 13 Європейс ької Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законоом України від 11.09.1997 року, про що також зазначено в Рішенні Європейської ) суду з прав людини Справа Жовнер проти України'від 29.06.2004 року. Суд враховує, що рішення, дії суб'єкта владних повноважень не можуть бути упередженими, тобто здійснюватися дискримінаційно через власний, у тому числі фінансовий, корпоративний інтерес. Приймаючи рішення по справі або вчинити дію, суб'єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може проявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб'єкта, визначених законом.

Відповідач у запереченні наполягає на застосування ст.ст.99,100КАС.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи.

Згідно ч.4 ст.17-1 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до ЗО вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Початок перебігу строку давності стягнення заборгованості по зазначених виплатах починається з 30 вересня відповідного року, в яком здійснюється виплата допомоги.

Позивач звернувся до суду 14 жовтня 2010 року. За 2006-2009 роки звернення до суду щодо стягнення зазначених виплатах закінчився. Підстав для поновлення строку звернення до суду не встановлено, тому в даному випадку підлягають задоволенню вимоги за період з 14.04.2010 року. Крім того, нарахування сум надбавки не входить д адміністративного суду.

Керуючись ст. 22 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 1-28/2008, ст. ст. 2, 13, 17-1 З «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 11, 17, 69-72, 128, 160-163, 167, 183-2, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати відмову Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області у нарахування та виплаті на користь ОСОБА_1 різниці між poзміром разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік та фактично отриманої ним суми такої допомоги протиправною та зобов'язати Управління праці та

соціального захисту населення Кіцманської районної державної Чернівецької області нарахувати та виплатити таку допомогу з урахуванням суми що ним отримана як інвалідом II групи згідно з п. 1 Постанови Кабінету України від 12.03.2008 № 183 «Про розміри разової грошової виплачується в 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви переслідувань», встановленому згідно зі ст. 13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова .може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів з для отримання копії через Кіцманський районний суд.

Суддя: