Справа № 712/9809/15-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/9809/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Токова С.Є. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

14 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкова О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, третя особа:КП теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачі є працівниками Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради. Також встановлено, що позивачі перебували певний час на лікарняному, у зв'язку із чим підприємством на підставі лікарняних листів було виплачено матеріальне забезпечення по тимчасовій втраті працездатності кожному в належному розмірі. Після виходу на роботу, КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» звернулося до Виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо виділення коштів для виплати належній їм допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання. В подальшому, після отримання від Фонду коштів для виплати належній їм допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання, КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» спрямувало ці кошти на власний поточний рахунок з метою відшкодування власних витрат на виплату їм допомоги.

15 травня 2014 року відповідач, за наслідками проведеної з 08 квітня 2014 року по 25 квітня 2014 року перевірки (акт № 66), прийняв оскаржуване рішення № 69, яким зобов'язав підприємство повернути кошти Фонду у зв'язку із їх нецільовим використанням та застосував до КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» фінансові санкції за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності.

17 серпня 2015 року позивачами було отримано листи від КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго», в яких міститься вимога про повернення раніше виплаченої їм допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання, оскільки така допомога виплачена їм за рахунок підприємства. Таким чином, оскільки кошти підприємства не призначені для виплати лікарняних, вони зобов'язані повернути отриману суму від КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго», а призначені для виплати їм допомоги кошти Фонду, підлягають поверненню відповідачу на підставі оскаржуваного рішення № 69 від 25.04.2014 року.

Враховуючи викладене, позивачі звернулись до суду із даним адміністративним позовом, в якому просили суд скасувати прийняте відповідачем рішення № 69 від 25.04.2014 року, оскільки воно позбавляє їх права на виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що дії відповідача щодо прийняття оскаржуваного рішення є правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства. Крім того судом зазначено, що оскаржуване рішення вже було предметом спору в іншій адміністративній справі №823/2535/14, та постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014 року в задоволенні позовних вимог про скасування рішення № 69 від 25.04.2014 року відмовлено.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей, визначаються Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18 січня 2001 року № 2240-III.

Відповідно до статті 9 Закону № 2240, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів.

Судом першої інстанції встановлено, що комунальне підприємство теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради під час виплати заробітної плати за власні кошти з поточного рахунку підприємства одночасно виплачувало суми матеріального забезпечення застрахованим особам. В подальшому, після подачі заяв-розрахунків та отримання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності останні перераховувались на поточний рахунок позивача з призначенням платежу "поповнення рахунку обіговими коштами".

Згідно положень п. 3, 3.2, 3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати від 13.01.2004 № 5, допомога, що здійснюється за рахунок коштів Фонду (допомога по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах, на поховання, оплата путівок на санаторно курортне лікування та оздоровлення), в тому числі оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства не належить до фонду оплати праці, а отже, питання щодо виплати заробітної плати у даному випадку відноситься до допомоги за рахунок коштів Фонду.

Разом з тим, допомога по тимчасовій непрацездатності та по вагітності і пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати за період тимчасової непрацездатності (ч. 1 ст. 35 та ч. 1 ст. 38 Закону № 2240).

Відповідно, частини другої ст. 35 Закону № 2240 допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності.

Згідно із ст. 21 Закону № 2240 фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду.

Страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України.

Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку.

Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам.

Тобто, частиною другою статті 21 Закону № 2240 передбачено, що страхові кошти, зараховані на окремий рахунок у банку можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення застрахованим особам. Виплата страхувальниками-роботодавцями матеріального забезпечення застрахованим особам за рахунок власних коштів з подальшим відшкодуванням (погашенням цих витрат) Фондом, Законом № 2240 та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не передбачена.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підприємством порушено вимоги ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальну страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», а саме: перераховане відповідачем (Фондом) страхувальнику (позивачу) фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованим особам за рахунок коштів Фонду було протиправно використане позивачем не за призначенням, а саме: не на виплату застрахованим особам матеріального забезпечення, а шляхом переведення таких коштів Фонду на господарський рахунок підприємства.

Отже, рішення про повернення коштів та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності № 69 від 15.05.2014 року в частині стягнення 568 357 грн. 50 коп. та штрафу за порушення порядку використання коштів Фонду в сумі 284 178 грн. 75 коп. прийнято відповідачем правомірно.

Крім того, аналогічного висновку прийшов Київський апеляційний адміністративний суд у справі №823/2535/14 у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до Виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування рішення № 69 від 25.04.2014 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.12.2014 р. по справі №К/800/63949/14 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014 р.

Постановою Верховного Суду України від 15.05.2015 р. у задоволенні заяви КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради відмовлено.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13.06.07р. №8, за змістом частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014р. є чинною. Окрім цього її правомірність підтверджена судами вищих інстанцій. А отже і рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності №69 від 15.05.2014р. є законним та обґрунтованим.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.