Справа № 2а/0270/536/12
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2016 р. м. Вінниця Справа № 2а/0270/536/12

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової Інни Анатоліївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Мошняги В.І.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Педченко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Державної екологічної інспекції у Вінницькій області

про: скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з Вищого адміністративного суду України направлено на новий розгляд адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (ідентифікаційний ), Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (ідентифікаційний ) про скасування наказу від 28.12.2011 р. №166-к та поновлення на роботі в Державній екологічній інспекції у Вінницькій області на посаді начальника відділу.

На обґрунтування позову позивачем вказано, що наказом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області від 28.12.2011 р. № 166-к його звільнено з посади начальника відділу оперативного екологічного міжрайонного контролю. Вказане рішення прийнято в зв'язку з ліквідацією Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (ідентифікаційний ).

З таким наказом позивач не погоджується та вважає його противним, посилаючись на те, що фактично у Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, незважаючи на її юридичну ліквідацію є правонаступник Державна екологічна інспекція у Вінницькій області (ідентифікаційний ).

Більш того, позивач вказує, що в йому не було запропоновано іншої роботи в новій структурі, як то передбачено частиною 3 статті 49-2 Кодексу законів про працю України.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовільнити.

Представник відповідача проти позову заперечила, просила відмовити в його задоволені з підстав зазначених у письмових запереченнях. Зокрема пояснила, що у зв'язку з ліквідацією інспекції не було можливості вирішити питання про переведення ОСОБА_1 на іншу посаду, а тому оскаржуваний наказ вважає правомірним.

Ухвалою суду від 16.01.2016 р. замінено відповідача - Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області (ідентифікаційний ) його правонаступником - Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області (ідентифікаційний ).

У зв'язку з відмовою позивача від позовної вимоги про поновлення його на роботі в Державній екологічній інспекції у Вінницькій області на посаді начальника відділу, в цій частині ухвалою суду від 16.01.2016 р. провадження у справі закрито.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, суд встановив наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Державної екологічної інспекції" № 995 від 14 вересня 2011 р., постановлено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної екологічної інспекції за переліком згідно з додатком. Так, згідно переліку територіальних органів Державної екологічної інспекції, визначеному у вказаному додатку, серед інших, утворено Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області (ідентифікаційний ).

На виконання вказаної Постанови, Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України "Про ліквідацію спеціальних підрозділів Міністерства охорони навколишнього природного середовища та затвердження голів комісій з їх ліквідації" № 359 від 30 вересня 2011 року, з метою забезпечення здійснення заходів, пов'язаних з реорганізацією Міністерства охорони навколишнього природного середовища, прийнято рішення про ліквідацію спеціальних підрозділів Міністерства охорони навколишнього природного середовища, серед яких, згідно додатку 1, визначена Державна екологічна інспекція у Вінницькій області (ідентифікаційний ).

4 жовтня 2011 р. Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області (ідентифікаційний ) видано наказ за № 128-к, про попередження працівників Інспекції про можливе вивільнення за п. 1 ст. 40, ст. 49-2 КЗпП України, зі змістом якого останні ознайомлені 5.10.11 р.

В зв'язку з ліквідацією Державної екологічної інспекції у Вінницькій області та відповідно до наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 359 від 30 вересня 2011 року, першою видано наказ № 166-к від 28.12.2011р., яким звільнено начальника відділу оперативного екологічного міжрайонного контролю, старшого держінспектора з ОНПС ОСОБА_1 30.12.2011 р. згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Не погоджуючись зі звільненням позивач звернувся з цим позовом до суду про скасування наказу та поновлення на посаді.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу наведені у статті 40 Кодексу законів про працю України (КЗпП України).

Так, відповідно до пункту 1 частини першої вказаної статті, трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

При цьому, звільнення з підстав, зазначених у цьому пункті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина 2 статті 40 КЗпП України).

Отже, законодавцем передбачено передумову звільнення працівника на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України. Зокрема, таке звільнення допускається лише у разі неможливості переведення його за згодою на іншу роботу або у разі ненадання працівником своєї згоди на переведення його на іншу (запропоновану) роботу.

В свою чергу, стаття 49-2 КЗпП України вимагає, щоб про наступне вивільнення працівника попереджали персонально не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Водночас, частина перша статті 43 КЗпП України вимагає, щоб розірвання трудового договору з вказаної підстави, могло бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

З аналізу наведених норм видно, що законодавець, врегульовуючи питання щодо звільнення особи з ініціативи власника та з підстав реорганізації підприємства, вимагає про таке звільнення попереджати працівника за два місяці, одночасно пропонуючи йому іншу роботу та, в подальшому, врегульовуючи питання звільнення з профспілковим органом.

Як встановлено судом, вказані вище вимоги чинного законодавства позивачем при звільнені відповідача не повністю дотримано. Зокрема, не запропоновано іншу роботу та не отримано згоду профспілкового комітету на звільнення особи.

За таких обставин, враховуючи порушення відповідачем вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про незаконність звільнення ОСОБА_1

Вирішуючи даний спір суд також враховує положення частини 3 статті 2 КАС України згідно яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За сукупністю наведеного, суд вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення суб'єктом владних повноважень не дотримано всіх перелічених критеріїв, зокрема щодо його прийняття у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України; добросовісно; з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), відтак наказ є протиправним (незаконним).

При цьому, з огляду на положення пункту 1 частини другої статті 162 КАС України у разі визнання акта незаконним суд повинен скасувати його, якщо він є актом індивідуальної дії, або визнати нечинним, якщо він є нормативно-правовим актом, про що зазначити у резолютивній частині постанови.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовільнити визнавши протиправним та скасувавши наказ Державної екологічної інспекції у Вінницькій області №166-к від 28.12.2011 р.

Окремо щодо доводів представника відповідача про ліквідацію інспекції та, неможливості в зв'язку з цим вирішення питання про переведення особи на іншу посаду, то суд зазначає про таке.

Ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то саме посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім.

Аналічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 27.05.2014 р. (справа №21-108а14).

Так, відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Державної екологічної інспекції" №995 від 14.09.2011 р., установлено, що територіальні органи Державної екологічної інспекції, які утворюються згідно з пунктом 1 цієї постанови, є правонаступниками прав та обов'язків відповідних державних екологічних інспекцій як спеціальних підрозділів Міністерства охорони навколишнього природного середовища.

В силу, частини перша статті 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Те саме говорить і частина перша статті 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (далі - Закон про реєстрацію), відповідно до якої юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом

Поняття реорганізація означає припинення юридичної особи з переходом всіх прав та обов'язків до правонаступника у порядку загального правонаступництва, тоді як правонаступником є юридична особа до якої переходять всі права та обов'язки реорганізованої юридичної особи. Отже, в результаті реорганізації юридичної особи суб'єктивні права та обов'язки, котрі належали їй, стають правами та обов'язками нових чи оновлених утворень, котрі продовжують свою діяльність.

За таких обставин, Державна екологічна інспекція у Вінницькій області () як правонаступник Державної екологічної інспекції у Вінницькій області () є належним відповідачем та для неї є обов'язковим вчинення дій та прийняття рішень, які належали до повноважень ліквідованої установи.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені у ході судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправним і скасування наказу №166-к від 28.12.2011 р. Відтак, адміністративний позов ОСОБА_1 належить задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

позов задовільнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції у Вінницькій області №166-к від 28.12.2011 р.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна