Справа № 756/5350/15-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 756/5350/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Великохацька В.В.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва про визнання протиправними дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік при призначенні пенсії позивачу за віком та зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за пенсією відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 01.10.2014 року.

Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 29 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконне, на його думку, рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 02.11.1993 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З 01.10.2014 року Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», при цьому розмір його пенсії за віком розрахований з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік з посиланням на ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Проте, позивач вважає, що при призначенні позивачу пенсії за віком підлягає застосуванню середня заробітна плата, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з такими діями відповідача та, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва з 01.10.2014 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пункт 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регулює види пенсій: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії або попереднього перерахунку. За бажанням пенсіонера при переведені з одного виду пенсії на інший пенсійний орган може врахувати заробітну плату за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Також слід зазначити, що при розрахунку пенсії за вислугою років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яку отримував позивач до переведення на пенсію за віком, взагалі не застосовується показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного закону.

Крім того, в ч. 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені статтею 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом (призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яким пенсія за вислугу років не передбачена), тому положення ч. 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних відносин не підлягають застосуванню, а показник "середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії" застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

Таким чином, Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва повинно було призначити пенсію позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не переводити позивача на інший вид пенсії.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що при призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком мають застосовуватися положення ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Проте, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із позовної заяви позивач просив суд зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії за віком відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.10.2014 року.

Отже, частина позовних вимог, яка стосується перерахунку пенсії позивачу за період з 01.10.2014 року по 21.10.2014 року вирішена не була.

Тому, виходячи з вимог ст. 201 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову суду першої інстанції з урахування наступного.

Так, згідно ч. 2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З даним позовом ОСОБА_2 звернувся до суду 21.04.2015 року, а тому суд першої інстанції повинен був залишити без розгляду позовні вимоги за період з 01.10.2014 року по 21.10.2014 року, так як пропуск строку звернення до суду є підставою для залишення позовних вимог без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність змінити постанови суду, позовні вимоги за період з 01.10.2014 року по 21.10.2014 року залишити без розгляду.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 198, п. 1, 2 ч. 1, 201 КАС України, суд апеляційної інстанції змінює постанову суду першої інстанції, якщо правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, або вирішено не всі позовні вимоги чи питання.

Крім того, відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Частиною 1 ст. 4 статті Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка набрала чинності станом на момент звернення з апеляційною скаргою, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За подання до суду адміністративного позову немайнового характеру розмір судового збору становить 0,06 розміру мінімальної заробітної плати (відповідно до Закону України «Про судовий збір» чинного на момент подачі позовної заяви).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 вказаного Закону, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зважаючи на те, що Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м.Києва при зверненні до суду з апеляційною скаргою не було сплачено судовий збір, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення з вказаного суб'єкта владних повноважень до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору у розмірі 80,39 грн. (1218*0,06=73,08; 73,08*110%/100%=80,39) за ставкою звернення до суду з адміністративним позовом немайнового характеру та з урахуванням змін до Закону України «Про судовий збір», що набрали чинності з 01 вересня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 41, 94, 160, 195, 196, 198, 201, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва - задовольнити частково.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року - змінити, зазначивши в резолютивній частині постанови, що позовні вимоги за період з 01.10.2014 року по 21.10.2015 року - залишити без розгляду.

В іншій частині постанову суду - залишити без змін.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м.Києва до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 80,39 грн. (одержувач платежу: УДКСУ у Печерському районі м. Києва; код з ЄДР одержувача 38004897; банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019; рахунок 1007, код бюджетної класифікації 00015622; код ЄДР суду 38004897).

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.