Справа № 815/5175/15
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2016-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5175/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: Головуючого - судді Єфіменка К.С., розглянувши у приміщенні суду в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМІКРОН ПЛЮС» до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби про корегування митної вартості товарів №500040001/2015/410059/2 від 08.08.2015 року, визнання не чинною картку про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500040001/2015/00087,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ОМІКРОН ПЛЮС» до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби про корегування митної вартості товарів №500040001/2015/410059/2 від 08.08.2015 року, визнання не чинною картку про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500040001/2015/00087.

В судовому засіданні 14.01.2016 року представником позивача були підтримані заявлені позовні вимоги з підстав, визначених у позовній заяві та подане клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях та не заявив клопотань про витребування додаткових письмових доказів, допиту свідків і експертів по цій справі, а тому на підставі положень ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, судом було ухвалено рішення розглянути цю справу в порядку письмового провадження 22.01.2016 року за наявними в справі письмовими доказами.

Дослідивши наявні письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

Відповідач Одеська митниця ДФС на підставі ст.12-15 Митного кодексу України є місцевим и підрозділами центрального органу державної виконавчої влади в галузі здійснення митного контролю за переміщеннями вантажів через митний кордон та згідно ст.ст.30,31,70,71 цього ж Кодексу здійснюють митне оформлення вантажів, надають роз`яснення суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності з питань митного оформлення вантажів, наявності або відсутності пільг щодо сплати податків та зборів за переміщення вантажів через митний кордон, а тому його рішення, дії або бездіяльність з цього приводу на підставі ст.55 Конституції України, п.1 ч.2 ст.17, ст.104 КАС України можуть бути оскаржені до суду в порядку адміністративного судочинства.

В зоні діяльності Одеської митниці ДФС декларантом TOB «ОМІКРОН ПЛЮС» було заявлено до митного оформлення товар за ввізною митною декларацією від 07.08.2015 року №500040001/2015/08732.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем до Одеської митниці ДФС разом з митними деклараціями від 07.08.2015 року №500040001/2015/08732 для підтвердження заявленої митної вартості товарів декларантом надані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, рахунок-фактура (інвойс), документ, що підтверджує вартість перевезення товару, прейскурант (прайс-лист) виробника товару, розрахунок ціни (калькуляція), копію митної декларації країни відправлення.

Частиною першою статті 265 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI визначено, що декларантом має право виступати при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України резидент, яким або від імені якого укладено цей договір.

Також відповідно до частини першої статті 51 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, передбачено, що об'явлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 1 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів визначений у частині другій статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI.

Відповідно до Порядку застосування автоматизованої системи аналізу та управління ризиками під час митного контролю та митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого наказом Держмитслужби від 13.12.2010 року № 1467, програмним комплексом АСАУР "Інспектор-2006" на митну декларацію від 07.08.2015 року №500040001/2015/08732 сформовано форму контролю "105-2", відповідно до якої 1.Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів ".

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Під час здійснення Одеською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів було встановлено, що в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість, містяться розбіжності, а саме: - в інвойсі від 13.07.2015 року № 13030 та специфікації від 31.07.2015 № ОМКТВS визначено що товари поставляються на умовах поставки СІF згідно з Інкотермс-2010. Вказані умови поставки передбачають, у тому числі, страхування товарів. Однак, в документах, що надані до митного оформлення, відсутні страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування та суми, які витрачаються на страхування товарів, не включені до митної вартості товару, що унеможливлює правильне її обчислення відповідно до умов поставки товарів СІF; - у пакувальному листі від 13.07.2015 року №13030 товари мають різні артикули, вагу та фізичні характеристики, але у інвойсі вартість одиниці виробу за штуку однакова, незважаючи на той факт, що вага одного виробу 11,55 кг, а іншого 46 кг.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-УІ, встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, до яких, зокрема, відносяться виписка з бухгалтерської документації, каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Крім того, частиною п'ятою статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-УІ передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

У відповідності до пункту 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №599 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 року за №984/21296) запис щодо рішення, яке прийняте посадовою особою митного органу за результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів, учиняється таким чином: якщо за результатами аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадовою особою митного органу встановлено ризик заявления неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість, у тому числі невірне визначення митної вартості, або якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів, які підтверджують митну вартість товарів, встановлені підстави для запиту документів, перелік яких визначений частинами третьою та/або четвертою статті 53 Кодексу, посадова особа митного органу у графі "Для відміток митного органу" ДМВ на паперовому носії робить запис про необхідність подання документів для підтвердження митної вартості товарів із складенням переліку таких документів, зазначає час, дату і прізвище, ставить свій підпис та проставляє відбиток особистої номерної печатки.

При електронному декларуванні посадова особа за допомогою автоматизованої системи митного оформлення створює та надсилає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів відповідно до частин третьої та/або четвертої статті 53 Кодексу для підтвердження митної вартості товарів із складанням їх переліку.

Для підтвердження митної вартості товару, заявленої в МД №500040001/2015/008732 декларанта позивача зобов'язано на вимогу митниці протягом встановлених Митним кодексом України 10-ти календарних днів надати додаткові документи, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення з перекладом українською у відповідності до положень ст. 254 Митного кодексу України).

Крім того, декларанту повідомлено, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України він або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

07.08.2015 року декларантом позивача додатково надано до митниці інвойс з тим самим номером та датою, що містяться у інвойсі, наданому в основному пакеті документів разом з МД. Опрацюванням цього, додатково наданого інвойсу, встановлено, що інформація, що міститься у ньому, відрізняється від інформації, що міститься в інвойсі, поданому разом з МД.

Крім того, електронним повідомленням декларант повідомив митницю про неможливість подання витребуваних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Згідно частини 6 статті 53 Кодексу декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Вимоги Південної митниці Міндоходів щодо надання додаткових документів відповідають положенням статті 56 Кодексу та не порушують прав декларанта, оскільки затребувана інформація не розголошується та не передається третім особам.

Відповідно до п.6 частини 2 статті 255 Кодексу перебіг строку подання додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 Кодексу припиняється з моменту отримання митницею (митним постом) таких документів чи письмової відмови декларанта або уповноваженої ним особи у їх наданні.

Частиною 1 статті 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Пунктами 2,3 частини 6 статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI встановлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: - неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.

У зв'язку з вищевикладеним встановлені передбачені ч.6 статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VIдекларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, які затверджені наказ Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 598 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 року за № 883/21195) у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів.

Між митним органом та декларантом була проведена консультація з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості та відповідно до статей 54, 55 та 57 Кодексу, органом доходів і зборів прийнято рішення про необхідність коригування заявленої декларантом TOB «ОМІКРОН ПЛЮС» митної вартості вищезазначеного товару та винесено відповідне рішення про коригування митної вартості №500040001/2015/410059/2 від 08.08.2015 року.

Відповідно до розділу 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, які затверджені наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 року № 362 під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовуються такі джерела інформації як спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України (ЄАІС ДМСУ); інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю та інші.

Відповідно до статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість

операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною дев'ятою статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, а отже, враховуючи вищевикладені обставини не було можливим застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору.

Метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів (метод 2) у даному випадку, не може бути використаний, у зв'язку з відсутністю у митного органу інформації щодо вартості операцій з ідентичними товарами - даних стосовно фізичних характеристик товару та якості та репутації на ринку.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті (ст.59 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI). При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна походження; виробник.

Метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів (метод 3) - у даному випадку, не може бути використаний, у зв'язку з відсутністю у митного органу інформації щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами - даних стосовно схожих складових компонентів товару.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не є однаковими за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються із схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (ст.60 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI).

Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості (метод 4), не може бути використаний, у зв'язку з відсутністю в митного органу інформації щодо обчисленої вартості наданої виробником

Метод визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (метод 5) - не може бути використаний, у зв'язку з відсутністю в митного органу інформації щодо обчисленої вартості наданої виробником товарів

Частинами 1, 2 ст. 64 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI, які встановлюють порядок визначення митної вартості з використанням резервного методу, передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 -63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Митна вартість оцінюваних товарів визначена з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями" Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.

За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості - резервний

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ПІК "Інспектор-2006" та ЄАІС ДФС та встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та складає 1,85 доларів СІНА за кг нетто (МД від 05.08.2015 року № 500040001/2015/0086180), в той час, як декларантом митну вартість цього товару в МД заявлено на рівні 0,55 доларів США за кг нетто.

Таким чином, у зв'язку з викладеним та у відповідності до положень ч.2 ст.55 Митного кодексу України, Одеською митницею ДФС прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів від 07.08.2015 № 500040001/2015/410059/2.

Частиною другою статті 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 598 у графі 33 рішення зазначаються обставини його прийняття та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості.

Враховуючи вищевикладені причини, та положення частини 6 статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-УІ, Південною митницею були видані Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500040001/2015/00087 та роз'яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Суд погоджується з позицією представника відповідача про наявність ґрунтовних сумнівів у митного органу щодо відповідності наданих до розмитнення документів фактичним обставинам з огляду на наступне.

Частиною другою статті 53 Кодексу передбачено подання документів, які підтверджують митну вартість, серед яких, зазначені пакувальні листи, дані яких повинні відповідати супровідним документам на вантаж, які пред'явлені до розмитнення разом із МД.

Під час проведення перевірки документів було встановлено, що в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість, містяться розбіжності, а саме: у пакувальному листі від 13.07.2015 року №13030 товари мають різні артикули, вагу та фізичні характеристики, але у інвойсі вартість одиниці виробу за штуку однакова, незважаючи на той факт, що вага одного виробу 11,55 кг, а іншого 46 кг.

07.08.2015 року декларантом позивача додатково надано до митниці інвойс з тим самим номером та датою, що містяться у інвойсі, наданому в основному пакеті документів разом з МД. При його перевірці митним органом встановлено, що інформація, яка міститься у ньому, відрізняється від інформації, що міститься в інвойсі, поданому разом з МД, а це безпосередньо впливає на визначення митної вартості товару, адже зазначені вище невідповідності у співвідношенні вартості та ваги товару не були усунуті.

Встановленні митним органом невідповідність поданих декларантом документів до митного оформлення вантажу, яка безпосередньо впливає на визначення митної вартості товару є підставою для прийняття митним органом рішення про корегування митної вартості товару та видання картки відмови у митному оформленні за цінами декларанта.

Саме на таке застосування норм законодавства вказує Одеський апеляційний адміністративний суд у своїй ухвалі від 17.11.2015 року по справі №815/5089/15 (а.с.151-156) по справу між тими саме сторонами по постачанню товарів від того саме імпортера фірми «T-business,INC» (Panama), яка набрала законної сили 17.11.2015 року, а тому встановлені нею обставини можуть не доводитись під час розгляду цієї справи відповідно до положень ч.1 ст.72 КАС України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Одеська митниця ДФС під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування заявленої позивачем митної вартості діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити повністю на підставі положень ч.1 ст.162 КАС України.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМІКРОН ПЛЮС» до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби про корегування митної вартості товарів №500040001/2015/410059/2 від 08.08.2015 року, визнання не чинною картку про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500040001/2015/00087 - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя Єфіменко К.С.