Справа № 816/4652/15
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/4652/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Носенка М.В.,

представника позивача - Смольського Ю.С.,

представника відповідача - Біленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2015 року Відкрите акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 10.11.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято з грубим порушенням норм матеріального права, оскільки, висновки викладені в акті перевірки №1018/28-10-37-20/00191282 від 19.10.2015 не відповідають фактичним обставинам справи та зроблені без належних на те підстав. Стверджував, що згідно чинного законодавства підприємство не несе відповідальність за дії інших юридичних осіб.

Представник позивача в ході судового розгляду справи позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. У наданих до суду письмових запереченнях просив, в задоволенні адміністративного позову відмовити посилаючись на те, що проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем пп. "а" п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 та п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України. За результатами проведеного дослідження руху товарів по ланцюгу постачання, співставлення звітних документів, податкових декларацій та додатків до них, копій первинних документів наданих до перевірки та іншої податкової інформації, що надійшла засобами АС Податковий блок, АС Інспектор-2006 та за даними Єдиного реєстру податкових накладних по вищевказаних контрагентах не встановлено законного джерела походження товару. Таким чином документально оформлені поставки на ВАТ "Полтавський ГЗК" товарів, що ідентифікуються за найменуванням (характеристикою) не підтверджується реальним його одержанням (придбанням) від безпосередніх постачальників ТОВ "ПКП "Укрпромтехнологія", ТОВ "Миколаївбудресурси", ТОВ "Тетрейд", ТОВ "Спецпромсервіс" та ними в свою чергу далі по ланцюгу, а відсутність придбання по ланцюгу постачання засвідчує недійсність (неможливість) формування ним відповідного активу та доводить факт здійснення операцій з надання податкової вигоди третім особам.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Відкрите акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" у встановленому законом порядку зареєстровано як юридичну особу, /т. 1, а.с. 7/.

Позивач станом на дату розгляду справи перебуває на обліку платників податків в Міжрегіональному головному управлінні ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників та з 28.06.1997 зареєстрований платником податку на додану вартість (надалі також ПДВ) /т. 1, а.с. 9/.

Співробітниками Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників у період з 15.09.2015 по 09.10.2015 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Миколаївбудресурси", ТОВ "ПКП "Укрпромтехнологія, ТОВ "Тетрейд", ТОВ "Спецпромсервіс".

За результатами перевірки складено акт від 19.10.2015 №1018/28-10-37-20/00191282 (надалі - Акт перевірки), в якому вказано на порушення платником податків вимог:

- пп. "а" п. 198.1, п. 198.2 п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту по операціях з ПДВ, які надають право на формування податкового кредиту на суму ПДВ в розмірі 593 964,00 грн.;

- п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту в розмірі 593 964,00 грн.;

- п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на загальну суму ПДВ в розмірі 593 964,00 грн. /т. 1 а.с. 10-62/.

На підставі зазначеного вище Акта перевірки Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників 10.11.2015 сформовано податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 593 964,00 /т. 1, а.с. 70/.

Не погоджуючись з даним податковим повідомленням-рішенням Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників, Відкрите акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню суб'єкта владних повноважень, суд виходить з критеріїв правомірності такого рішення що встановлені частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим перевіряє чи прийнято дане рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість контролюючим органом здійснено з огляду на наступні доводи.

В ході проведеної перевірки встановлено взаємовідносини ВАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" з наступними контрагентами: ТОВ "Миколаївбудресурси" за липень 2014 на суму ПДВ 145 608,00 грн. за серпень 2014 року на суму ПДВ 176 200,00 грн., за жовтень 2014 року на суму ПДВ 136610 грн., за листопад 2014 року на суму ПДВ 328 507,00 грн.; ТОВ "ПКП "Укрпромтехнологія" за серпень 2014 року на суму ПДВ 41 205,08 грн.; ТОВ "Тетрейд" за жовтень 2014 року на суму ПДВ 19 129,61 грн. за листопад 2014 року на суму ПДВ 641,12 грн.; ТОВ "Спецпромсервіс" за жовтень 2014 року на суму ПДВ 32 855,77 грн., за листопад 2014 року на суму 326,70 грн.

За результатами проведеного дослідження руху товарів по ланцюгу постачання, співставлення звітних документів, податкових декларацій та додатків до них, копій первинних документів наданих до перевірки та іншої податкової інформації, що надійшла засобами АС Податковий блок, АС Інспектор-2006 та за даними Єдиного реєстру податкових накладних по вищевказаних контрагентах не встановлено законного джерела походження товару.

Таким чином документально оформлені поставки на ВАТ "Полтавський ГЗК" товарів, що ідентифікуються за найменуванням (характеристикою) не підтверджується реальним його одержанням (придбанням) від безпосередніх постачальників ТОВ "ПКП "Укрпромтехнологія", ТОВ "Миколаївбудресурси", ТОВ "Тетрейд", ТОВ "Спецпромсервіс" та ними в свою чергу далі по ланцюгу, а відсутність придбання по ланцюгу постачання засвідчує недійсність (неможливість) формування ним відповідного активу та доводить факт здійснення операцій з надання податкової вигоди третім особам.

Надаючи правову оцінку наведеним твердженням контролюючого органу, суд виходить з такого.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Виходячи з вищевикладеного, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

За відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до приписів частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Судом встановлено, що 05.09.2012 між позивачем (покупець) та ТОВ "ПКП "Укрпромтехнологія" (постачальник) укладено договір № 2813, за умов якого постачальник зобов'язаний поставити, згідно письмових заявок покупця, а покупець прийняти та оплатити на умовах даного договору заливочну суміш "Компаунд" в кількості 500 комплектів (з урахуванням додаткової угоди № 1). Вартість одного комплекту становить 3504,82 грн. /т. 1 а.с. 85 - 86/

07.08.2014 між ВАТ "Полтавський ГЗК" (замовник) та ТОВ "ПКП "Укрпромтехнологія" (підрядник) укладено договір № 2530, за умов якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати у відповідності до умов даного Договору роботи по відновленню геометричних розмірів робочої поверхні торцевих кришок млина МШЦ 4,5х6,0 методом корундирування цеху ЗФ в об'ємах, узгоджених із замовником /т. 1 а.с. 90 - 92/.

Крім того, 09.04.2014 між позивачем (покупець) та ТОВ "Миколаївбудресурси" (постачальник) укладено договір № 1165, за умов якого постачальник зобов'язується поставити покупцю, а покупець прийняти та оплатити продукцію у строки і на умовах, передбачених цим договором, а так само за цінами та у кількостях, обумовлених специфікаціями і рахунками, які є невід'ємною частиною цього договору /т.1 а.с. 129 - 132/.

17.12.2013 між ВАТ "Полтавський ГЗК" (покупець) та ТОВ "Тетрейд" (постачальник) було укладено договір №5170, за умов якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити на умовах даного договору продукцію, номенклатура, обсяг та ціна якої визначені в специфікації або рахунках, що є невід'ємною частиною цього договору /т. 1, а.с. 225 - 226/.

31.01.2014 між ТОВ "Спецпромсервіс" (постачальник) та ВАТ "Полтавський ГЗК" (покупець) було укладено договір № 309, за умов якого постачальник зобов'язується поставити покупцеві, а покупець прийняти і оплатити продукцію номенклатура, асортимент, ціни і кількість якої вказані в додатках та рахунках на підставі письмових заявок, які є невід'ємною частиною договору /т. 2, а.с. 126 - 127/.

За результатами здійснення вказаних господарських операцій сторонами правочинів складено наступні бухгалтерські документи: відомості дефектів, специфікації, податкові накладні, рахунки, видаткові накладні, акт здачі - приймання виконаних робіт (наданих послуг), рахунки-фактури, рахунки на оплату, /т. 1, а.с. 96 - 248, т. 2, т. 3 а.с. 1 - 49/.

На підтвердження оплати, транспортування та оприбуткування, придбаного товару позивачем суду надано платіжні доручення, прибуткові ордери, товарно-транспотрні накладні, експрес-накладні, /т. 1, а.с. 96 - 248, т. 2, т. 3 а.с. 1 - 49/.

З метою підтвердження реальності здійснення господарських операцій з ТОВ "ПКП "Укрпромтехнологія" позивачем до матеріалів справи долучено списки осіб, які пройшли ввідний інструктаж по техніці безпеки для виконання робіт на території ВАТ "Полтавський ГЗК" /т. 4 а.с. 207 - 210/.

Дослідивши вищевказані первинні документи, суд вважає вищевказані угоди правомірними, документально підтвердженими та такими, що в повному обсязі виконані сторонами.

Судом не встановлено, а відповідачем не надано доказів того, що на час укладання та виконання умов вище вказаних договорів ТОВ "ПКП "Укрпромтехнологія", ТОВ "Миколаївбудресурси", ТОВ "Тетрейд", ТОВ "Спецпромсервіс" були відсутні за місцезнаходженням.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати, що Податковий кодекс України не пов'язує право платника податку на відшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість із результатами перевірок до кінцевого виробника товару придбаного платником податку та фактом підтвердження сплати податку контрагентами позивача по всьому ланцюгу постачання, оскільки від'ємне значення податку на додану вартість є коштами платника податку, які він сплатив продавцям (постачальникам) товарів (робіт, послуг) в ціні таких товарів (робіт, послуг). Порушення норм вказаного Кодексу контрагентами позивача породжує негативні наслідки безпосередньо для контрагентів позивача і не може впливати на право позивача на бюджетне відшкодування податку на додану вартість.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України у постанові від 31 січня 2011 року за наслідками розгляду за винятковими обставинами у зв'язку з наявністю підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, - неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, справи за позовом закритого акціонерного товариства "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції в Закарпатській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення. Зокрема, у зазначеній постанові Верховий Суд України вказав, що чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання, зокрема, тим, який не був постачальником товарів (послуг), на вартість яких нарахований податок на додану вартість, що включений платником податку до податкового кредиту.

Суд зазначає про індивідуальний характер юридичної відповідальності платників податку. ВАТ "Полтавський ГЗК" не може нести відповідальність за можливе порушення податкового законодавства його контрагентами. Висновки податкового органу щодо сумнівності його контрагентів ніяким чином не можуть стосуватись позивача та впливати на його податкові зобов'язання. З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ "ПКП "Укрпромтехнологія" від 13.01.2015 № 17/04-81-22-01/34488965, узагальнену податкову інформацію щодо ТОВ "Миколаївбудресурси" від 06.11.2015 №2778/7/14-04-22-05-12, довідки про результати проведеної зустрічної звірки ТОВ "Миколаївбудресурси" від 10.04.2015 № 54/14-04-22-05/22427805 та від 20.05.2015 від 78/14-04-22-05/22427805 /т. 4 а.с. 140 - 199/.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати, що сам факт отримання відповідачем результатів опрацювання (узагальнення) зібраної податкової інформації та довідок про результати проведеної зустрічної звірки контрагента платника податків, у яких викладено висновки про вчинення такими контрагентами нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє контролюючий орган від виконання обов'язку щодо самостійного встановлення та доведення факту вчинення порушення податкового законодавства саме платником податків, адже відомості податкової інформації та довідок про результати проведення зустрічної звірки контрагента не носять преюдиційного значення та не є документами, що достовірно та безсумнівно підтверджує фактичні обставини.

Частиною першою статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Таким чином, зважаючи на принцип персональної відповідальності платника податку, право добросовісного платника податків на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Аналогічну думку викладено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 22.01.2009 (справа "Булвес" АД проти Болгарії") та численних рішеннях Верхового Суду України в даній категорії справ (постанови ВСУ від 09.09.2008 у справі № 21-500во08, від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, від 31.01.2011 у справі за позовом ТОВ "Фірма "ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень), що враховуються судом з огляду на приписи частини другої статті 8, частини другої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду доказів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення № від 10.11.2015. Разом із цим, позивач довів наявність факту порушення контролюючим органом його прав у сфері публічно-правових відносин.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог, а відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників № від 10.11.2015.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників на користь Відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 11136,82 грн. (одинадцять тисяч сто тридцять шість гривень вісімдесят дві копійки).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 18 січня 2016 року.

Суддя С.С. Бойко