Справа № 2а-1/2010
Суддя: Поляниця М.М.
Дата ухвалення: 2010-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Болехівський міський суд Івано-Франківської області
Справа №2а-1/2010
ПОСТАНОВА

іменем України

30 грудня 2010 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області

В складі: головуючого судді Поляниці М.М

секретаря судового засідання Барабаш В.М.

за участю: позивачки ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 Лідії Іванівни до управління Пенсійного фонду України в м. Болехові, управління праці і соціального захисту населення Болехівської міської, ради Івано-Франківської області «Про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок призначеної пенсії, як учаснику бойових дій, стягненні недоплаченої пенсії та заподіяної моральної шкоди»»,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого вказує, наступне. Вона є учасником бойових дій і відповідно до Закону України»Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на підвищення пенсії у розмірі 150% мінімальної пенсії за віком. На її звернення до відповідача про здійснення перерахунку надбавки до пенсії у розмірі 150 процентів, що визначено законодавством з 23 травня 1996 року відповідач відмовив зазначаючи, що пенсія призначена у відповідності до діючого законодавства. Просить зобовязати управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок призначеної пенсії за період з 23 травня 1996 року на час винесення судом рішення з врахуванням надбавки встановленої Законом України «Про статус гірських населених пунктів», індексу інфляції та 3 процентів річних з 1999 по 2008 рік. Просить стягнути з управління Пенсійного фонду в м. Болехові загальну суму у розмірі 78233.94 грн. Також просить стягнути заподіяну моральну шкоду в сумі 78233.94 грн..

Позивачкою в ході розгляду справи збільшено позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по виплаті надбавки до пенсії, індексу інфляції та 3 процентів річних. Просить стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Болехові її користь 96703,84 грн. заборгованості по виплаті надбавки до пенсії.

В судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала додатково пояснивши наступне, їй надано статус учасника бойових дій і відповідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» їй повинна виплачуватись надбавка до пенсії у розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком. Відповідач зобовязаний був нараховувати пенсію на підставі зазначеного закону, а не користуватися підзаконними актами. Крім того вона є інвалідом 1 групи, потребує постійного стороннього догляду. Значні кошти нею витрачаються на лікування. Терміну на звернення з вимогою виплати пенсію не має. Просить позов задоволити у повному обємі.

Представник управління ПФ в м. Болехові позов не визнав пояснивши, що нарахування пенсій до управління передано у 2002 році від управління праці і соціального захисту. З того часу позивачці виплачується пенсія з врахуванням надбавки, як учаснику бойових дій у визначеному діючим законодавством розмірі. З 1 липня 2006 року внесено зміни до Закону України»Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» якими встановлено надбавку для учасників бойових дій у розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму. Крім того позивачкою пропущено строк на звернення до суду. Просить у позові відмовити.

Представник управління праці і соціального захисту населення Болехівської міської ради позов не визнав пояснивши, що пенсія позивачці виплачувалась у визначеному на той час розмірі. Після передачі функцій призначення пенсій від їхнього управління Пенсійному фонду ними також було передано і всі первинні документи. Просить у позові відмовити.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.Частиною 2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачено конституцією України та законами України. Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародного договору, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_3 України, або іншого правового акту, суд застосовує акт, який має вищу юридичну силу.

Нормами ст.8 КАС України адміністративний суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Нормами статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин тобто з 23 травня 1996 року по 1 липня 2006 року було встановлено, що учасниками бойових дій пенсія або довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії підвищується в розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком.

Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку 23 травня 1996 року надано статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АБ №973112 від 23 травня 1996 року (а.с.13). Позивачці надано статус особи, яка проживає на території гірського населеного пункту (а.с.13).

Виходячи із того, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій в розумінні Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Суд вважає, що на позивачку повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені вище зазначеним Законом, в тому числі й право на підвищення пенсії на 150 % мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 12 зазначеного Закону.

Нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що пенсія по віку по інвалідності призначається у відсотках від заробітку але не може бути нижче мінімального розміру пенсії. Мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі мінімального споживчого бюджету, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1996 р. за №342 було встановлено мінімальний розмір пенсії 1500 тис. крб.. З 1 серпня 1996 року цей розмір був збільшений в 1.108 рази, а з 02.09.1996 року та становив 16.62 грн. З .09.1999 року мінімальний розмір пенсії становив 24.90 грн.

Нормами частини 1 ст. 28 Закону України, який діяв з 09.07.2003 року по 23.12.2004 року встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється в розмірі 20 відсотків середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за попередній рік, яка визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі статистики.

З 1 січня 2004 року частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Матеріалами справи встановлено, що за період з 23 травня 1996 року по 01 січня 2004 року нарахована та виплачена позивачці пенсія включаючи 150 процентну надбавку, як учаснику війни була меншою ніж це встановлено діючим на той час законодавством, а саме вихідним критерієм для обчислення мінімальної пенсії брався розмір пенсії у сумі 16.62, що було порушенням вимог діючого на час виникнення спірних правовідносини законодавства. З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яким визначено порядок обчислення мінімальної пенсії за віком. Однак відповідачами у порушення вимог вищезазначеного законодавства не було нарахована та виплачена позивачці надбавку до пенсії у відповідності до вимог ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (а.с.66-67, 82-93)

З 12 січня 2005 року набрали чинності зміни до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якими встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі статтею 28 Закону України "Про загальнообо- в'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Мінімальна пенсія за віком встановлюється Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Положення частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на думку суду не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист.

В той же час, що відповідно до статті 17 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Однак, в той же час, на думку суду, різне трактування органами виконавчої влади (управлінням праці і соціального захисту населення, управлінням Пенсійного фонду) нормативних документів, що регулюють нарахування та виплату надбавки не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання надбавки до пенсії, яка прямо передбачена законом.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії основані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Як свідчить позиція Суду ЄС у справі Yvonne van Duyn v. Ноше Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання дітям війни надбавок до пенсії, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року N 8- рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, вона наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії. Наділивши учасників бойових дій зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є учасниками бойових дій.

Тобто, між ОСОБА_1 і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист ветеранів війни - учасників бойових дій.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Що стосується вимоги про визнання дій відповідача неправомірними щодо відмови перерахувати та виплатити доплату до пенсії, то суд вважає, що позивач має на увазі бездіяльність відповідача, а саме: не нарахування йому підвищення до пенсії, як дитині війни у встановлених законодавством розмірах.

Суд не приймає аргумент представника відповідача щодо відсутності законодавчого врегу лювання вирахування мінімальної пенсії за віком.

Нормами ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру в тому числі пенсії;

Вказана вимога є обгрунтованою та підлягає до задоволення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що слід визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Болехові, Івано-Франківської області по відмові у перерахунку ОСОБА_1 надбавки до пенсії, як учаснику бойових дій, у відповідності до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» неправомірними. Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Болехові, Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплату надбавки до пенсії ОСОБА_1, як учаснику бойових дій у розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком, що встановлено статтею 12

Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за період з травня 1996 року по 1 липня 2006 року з врахуванням з 28 жовтня 2004 року вимог Заког України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», Закону України «Про індексаці грошових доходів населення» та виплачених сум.

Відповідно до ч.2 ст. ст.162 КАС України суд може прийняти постанову про зобовязання відповідача вчинити певні дії. До виключної компетенції щодо нарахування та виплати надбавки до пенсії учасникам війни наділені органи Пенсійного Фонду України, а тому суд не вправі самостійно проводити розрахунок сум, які підлягають виплаті позивачці.

Позов частині зобовязання управління Пенсійного фонду України в м. Болехові, Івано- Франківської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 1 липня 2006 року не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" внесено зміни у частину 4 статті 12 зазначеного Закону та викладено у новій редакції «Учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність"». Матеріалами справи встановлено що з вказаної дати управлінням Пенсійного фонду України ОСОБА_1 проводиться нарахування та виплата надбавки до пенсії, як учаснику бойових дій у визначеному законом розмірі, а отже відповідач діяв межах визначених діячим законодавством.

Вимоги ОСОБА_1 стосовно стягнення 3 % річних також не підлягають до задоволення, оскільки статтею 625 ЦК України передбачено стягнення цих коштів за прострочення виконання грошового зобовязання. Між сторонами не було укладено грошове зобовязання. Спірні правовідносини виникли з приводу пенсійного забезпечення.Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно -правові справи, що віднесені до юрисдикції Конституційного суду України, на що покликається позивачка, зазначаючи,, що прийняті нормативні акти, які регулюють спірні правовідносини та обмежують розмір надбавки, як учаснику бойових дій є неконституційними.Суд приходить до висновку, що сам факт визнання порушеного права, шляхом зобовязання відповідача вчинити в користь позивача певні дії є справедливим відшкодуванням заподіяної моральної шкоди, а тому в частині позову про стягнення з управління Пенсійного фонду в м. Болехові 78233.94 грн. заподіяної моральної шкоди слід відмовити.Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 строк на звернення до суду за період з 23 травня 1996 року по 01 липня 2006 року пропущений з поважних причин. Підставами для такого висновку суду служить те, що позивачка є інвалідом 1 групи, потребує постійного стороннього догляду особою, постійно хворіє. Суд приходить до висновку, що за таких обставин позивач не мав можливості своєчасно звернутись до суду за захистом свого порушеного права (а.с.7), та вважає за необхідне поновити їй строк на звернення до суду за вказаний період.

Суд приходить до висновку, що правильним способом захисту порушеного права в даному випадку буде зобовзання відповідача вчинити певні дії, зокрема щодо зобовязання нарахування та виплату відповідних недоплачених сум, розмір яких має визначити управління Пенсійного Фонду України в м. Болехові, з огляду на уже проведені виплати.

На підставі ст. 17 п. 1 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст. 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року, ст. 19 Конституції України, ст.ст.12,17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1996 р. за №342, постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду» № 497 від 11.04.2000 року, керуючись ст.ст. 11, 71, 99, 100, 161-163, 167 КАС України, суд, -

постановив :

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду.

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Болехові, управління праці і соціального захисту населення Болехівської міської, ради Івано- Франківської області «Про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок призначеної пенсії, як учаснику бойових дій, стягненні недоплаченої пенсії та заподіяної моральної шкоди» задоволити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Болехові, Івано-Франківської області по відмові у перерахунку ОСОБА_1 надбавки до пенсії, як учаснику бойових дій, у відповідності до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» неправомірною.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Болехові, Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплату надбавки до пенсії ОСОБА_1, як учаснику бойових дій у розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком, що встановлено статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за період з 23 травня 1996 року по 1 липня 2006 року з врахуванням з 28 жовтня 2004 року вимог Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та виплачених сум.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Львівського Апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови, через Болехівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Поляниця М.М.

Постанова в повному обємі виготовлена 4 січня 2011 року