Справа № 813/6593/15
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

813/6593/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2016 року №813/6593/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Сасевича О.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайтек» про стягнення коштів з рахунків у банках для погашення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Галицькому районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області (надалі по тексту – ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайтек» (надалі по тексту – ТзОВ «Вайтек»), в якому просить стягнути з відповідача кошти у сумі 18 972,76 грн. з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків для погашення податкового боргу. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач має податкову заборгованість у сумі 18 972,76 грн., яка виникла внаслідок несплати податкового зобов’язання по орендній платі з юридичних осіб. Оскільки вжиті позивачем заходи не призвели до погашення відповідачем податкового боргу, тому ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області звернулася із означеним позовом до суду.

Ухвалою судді від 30.12.2015 року у даній адміністративній справі відкрито скорочене провадження.

Відповідачу було надіслано судом копію ухвали про відкриття скороченого провадження, разом із витягом про процесуальні права і обов’язки сторін, копією позовної заяви й додатками до неї та запропоновано протягом десяти днів з дня одержання вказаних вище документів подати заперечення проти позову, а також необхідні документи або заяву про визнання позову. Із матеріалів справи вбачається, що поштовий конверт із судовими документами, відправлений судом за зареєстрованим місцезнаходженням ТзОВ «Вайтек» (м.Львів, Сихівський район, вул.Чукаріна, буд. №6) відділенням поштового зв’язку повернутий з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У встановлений строк заперечень чи пояснень відповідача щодо даного адміністративного позову до суду не надходило.

Частиною 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

В силу положень ч.4 ст.183-2, п.2 ч.5 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки судом належним чином виконано свій обов’язок щодо повідомлення відповідача, тому суд прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для розгляду справи в порядку скороченого провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши і оцінивши повідомлені позивачем обставини та долучені до справи докази на їх підтвердження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом із матеріалів справи встановлено, що ТзОВ «Вайтек» зареєстроване як юридична особа та перебуває на податковому обліку.

Довідкою ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області №б/н, б/д підтверджується, що відповідач має відкриті рахунки в установах банків.

Відповідно до довідки-розрахунку ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області про заборгованість по платежах до бюджету і згідно даних картки особового рахунку платника, по відповідачу станом на 28.12.2015 року обліковується заборгованість за період травень-жовтень 2015 року по орендній платі з юридичних осіб у сумі 18 157,65 грн., згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), 815,11 грн. – нарахована пеня.

Згідно п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов’язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності – обов’язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України).

Пунктом 269.1 статті 269 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов’язку подання щомісячних декларацій.

Відповідно до положень статті 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Податкове зобов’язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Судом встановлено, що відповідачем до контролюючого органу було подано податкову декларацію з плати за землю (орендна плата) за 2015 рік, у якій ним самостійно обчислено річну суму податку (34 490,07 грн.), з розбивкою її частками за місяцями.

Як вбачається із матеріалів справи, у строки, встановлені Податковим кодексом України, грошове зобов’язання з орендної плати за період травень2015 року (термін сплати - 30.06.2015 року), червень 2015 року (термін сплати - 30.07.2015 року), липень 2015 року (термін сплати - 30.08.2015 року), серпень 2015 року (термін сплати - 30.09.2015 року), вересень 2015 року (термін сплати - 30.10.2015 року), жовтень 2015 року (термін сплати - 30.11.2015 року) відповідачем не сплачено у повному обсязі, а відтак, утворилася податкова заборгованість у розмірі 18 157,65 грн.

Окрім того, відповідачу було нараховано пеню у розмірі 815,11 грн. за період з 31.08.2015 року по 29.11.2015 року, на підставі ст.129 Податкового кодексу України, за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов’язання, де визначено, що нарахування пені розпочинається від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов’язання.

Згідно п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків, а тому податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, є узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов’язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом з’ясовано, що позивачем було сформовано та надіслано на адресу відповідача податкову вимогу від 07.08.2015 року №1686-23 про сплату суми податкового боргу за узгодженими грошовими зобов’язаннями у розмірі 8 029,87 грн.

При цьому, сторонами у справі доказів оскарження зазначеної податкової вимоги у встановленому законом порядку не надано.

Зважаючи на положення пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, нові податкові вимоги платнику податків не надсилалися.

Таким чином, сума грошового зобов’язання по вищевказаному платежу вважається узгодженою та підлягає сплаті у встановлений строк.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов’язання.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 вказаної статті визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як визначено частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Водночас, відповідач відзиву на позовну заяву та жодних заперечень по суті позовних вимог чи доказів сплати податкового боргу до суду не надав.

Отже, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

У відповідності до вимог ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст.ст.4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159, 160-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайтек» (місцезнаходження: м.Львів, Сихівський район, вул.Чукаріна, буд. №6; код ЄДРПОУ 33420094) у банках, обслуговуючих такого платника податків на користь бюджету кошти у сумі 18 972 (вісімнадцять тисяч дев’ятсот сімдесят дві) грн. 76 коп. для погашення податкового боргу.

Постанова суду, прийнята у порядку скороченого провадження, виконується негайно.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Львівського апеляційного адміністративного суду. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв’язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов’язки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Сасевич О.М.