Справа № 823/5108/15
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №823/5108/15 Головуючий у 1-й інстанції: Рідзель О.А.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

18 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Оксененка О.М., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Чорної Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Укртехпром-2001» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року у адміністративній справі за позовом Приватного підприємства «Укртехпром-2001» до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення - рішення від 30.09.2015 № в частині,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення - рішення від 30.09.2015 № в частині донарахованого податку на додану вартість в сумі 263745,81 грн та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 131872,90 грн.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, посадовими особами відповідача проведено планову виїзну перевірку ПП «Укртехпром - 2001» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014; за наслідками перевірки складено акт від 18.09.2015 №219/23-01-22-01/31278463.

Актом перевірки встановлено порушення пунктів 198.1, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 297144,00 грн, у тому числі за квітень 2014 року - 87863,00 грн, травень 2014 року - 126678,00 грн, липень 2014 року - 6167,00 грн, серпень 2014 року - 31033,00 грн, жовтень 2014 року - 12005,00 грн, грудень 2014 року - 33398,00 грн.

В обґрунтування заниження податкового зобов'язання орган державної податкової служби посилається на непідтвердження реальності господарських операцій позивача з ФО-П ОСОБА_2, оскільки під час проведення перевірки позивачем не були надані рахунки - фактури, які відповідно до умов спірних договорів є обов'язковими, підприємством здійснено оплату за товар на інший рахунок, який не передбачений умовами договору; крім цього, посадовою особою відповідача зазначено, що в ході аналізу товарно - транспортних накладних встановлено, що пункт навантаження: АДРЕСА_1, в той час як за даною адресою знаходиться ПАТ «Азот». На думку відповідача, особи, діяльність яких пов'язана з транспортуванням агрохімікатів та торгівлею ними, повинні мати допуск (посвідчення) на право роботи із зазначеними пестицидами і агрохімікатами, проте у контрагента позивача вказані документи відсутні; у контрагента позивача також відсутні складські приміщення для зберігання агрохімікатів (що відповідають санітарно - гігієнічним вимогам та правилам техніки безпеки і мають санітарні паспорти, засвідчені санітарною епідеміологічною службою, органами державного пожежного нагляду, спеціальними уповноваженими органами з питань екології та природних ресурсів), резервуарів (ємностей), оснащення чи будь - які відповідні умови для зберігання товару (карбамідно - аміачної суміші, гарантійний термін придатності якої складає 6 місяців), з урахуванням його специфіки, наймані працівники.

30.09.2015 відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення №, яким на підставі акту перевірки за виявлені порушення позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 445716,00 грн, у тому числі за основним платежем 297144,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 148572,00 грн.

Позивач не погоджується з вказаним податковим повідомленням рішенням в частині збільшеного основного платежу на 263745,81 грн та застосованих штрафних (фінансових) санкцій в сумі 131872,90 грн, тобто, згідно акту перевірки в частині спірних господарських операцій по контрагенту ФО-П ОСОБА_2

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи не підтверджують фактичне здійснення господарських операцій, а висновки акту перевірки знайшли свого підтвердження, тому останнім неправомірно сформовані дані податкового обліку по господарських операціях з зазначеним вище контрагентом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частиною другої статті 3 цього Кодексу передбачено, що господарська діяльність, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Водночас за відсутністю факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, під час розгляду зазначеної категорії справ необхідно звертати особливу увагу на дослідження реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку та приймати на підтвердження даних податкового обліку лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Розглядаючи реальність господарських операцій позивача з ФО-П ОСОБА_2, на підставі яких позивачем було сформовано дані податкового обліку, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ФОП ОСОБА_2 укладені договори поставки: від 10.04.2014 №8, від 18.04.2014 №10, від 29.04.2014 №13, від 02.05.2014 № 14, від 08.05.2014 №15, від 18.07.2014 №37, від 05.08.2014 №40, відповідно до яких останній зобов'язується поставити в порядку та на умовах, визначених договорами, товар - КАС-32. Відповідно до п. 1.2 зазначених договорів, найменування, одиниці виміру та загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниці виміру товару визначаються сторонами згідно рахунку-фактури. Згідно п. 8.1 зазначених договорів оплата товару на підставі договору здійснюється покупцем у розмірі 100% оплати шляхом безготівкового переказу відповідних грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у реквізитах у договорах. Відповідно до реквізитів зазначених договорів таким рахунком є: р/р НОМЕР_1 в ПАТ «МК Банк», МФО 33933.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції та вбачається з акту перевірки, під час проведення перевірки позивачем рахунки-фактури не були надані.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надані видаткові накладні, подорожні листи вантажного автомобіля, товарно - транспортні накладні, податкові накладні.

Також, згідно наданих позивачем платіжних доручень, кошти було перераховано на рахунок відкритий у ПАТ «КБ Хрещатик» р/р НОМЕР_2, МФО 300670, тобто відмінний від рахунку, визначеного у договорах поставки. Крім того, з наданих копій платіжних доручень не вбачається, що вони були прийняті до виконання, оскільки надані копії не містять обов'язкових реквізитів, встановлених законом, зокрема підпис платника, підпис уповноваженої посадової особи банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Відповідно до п. 11.4 вищезазначених договорів, якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним в Україні законодавством, зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, що оформлюється додатковою угодою до цього договору.

Проте, як встановлено судом першої інстанції, будь - які додаткові угоди під час проведення контролюючим органом перевірки позивачем не надані, тому суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги посилання останнього на наявність додаткових угод до договорів поставки, відповідно до яких визначено інший рахунок контрагента.

Судом першої інстанції також встановлено, що пунктом навантаження є: АДРЕСА_1 є адресою розташування ПАТ «Азот».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пестициди і агрохімікати» агрохімікати - органічні, мінеральні і бактеріальні добрива, хімічні меліоранти, регулятори росту рослин та інші речовини, що застосовуються для підвищення родючості грунтів, урожайності сільськогосподарських культур і поліпшення якості рослинницької продукції.

Як зазначено судом першої інстанції, карбамідно-аміачна суміш (КАС-32) як агрохімікат дозволена до використання згідно «Переліку пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні».

Разом з тим, загальні вимоги до транспортування, зберігання, застосування, утилізації, знищення та знешкодження пестицидів і агрохімікатів та торгівлі ними визначені статті 11 Закону України «Про пестициди і агрохімікати», згідно якої транспортування, зберігання, застосування, утилізація, знищення та знешкодження пестицидів і агрохімікатів та торгівля ними здійснюються відповідно до вимог, встановлених чинним законодавством, санітарними правилами транспортування, зберігання і застосування пестицидів і агрохімікатів та іншими нормативними актами. Особи, діяльність яких пов'язана з транспортуванням, зберіганням, застосуванням пестицидів і агрохімікатів та торгівлею ними, повинні мати допуск (посвідчення) на право роботи із зазначеними пестицидами і агрохімікатами. Порядок одержання такого допуску визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 4 Порядку одержання допуску (посвідчення) на право роботи, пов'язаної з транспортуванням, зберіганням, застосуванням та торгівлею пестицидами і агрохімікатами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 вересня 1995 р. №746 підставою для видачі допуску є посвідчення про проходження спеціальної підготовки з питань безпечного виконання роботи з пестицидами і агрохімікатами згідно з додатком 2 та медична книжка з висновком медичної комісії про відсутність протипоказань за станом здоров'я згідно з додатком 3.

Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку особи, діяльність яких безпосередньо пов'язана з транспортуванням, зберіганням, застосуванням та торгівлею пестицидами і агрохімікатами, а також організатори роботи проходять медичний огляд у закладах охорони здоров'я і допускаються до роботи за наявності висновку медичної комісії про відсутність протипоказань за станом здоров'я.

Згідно пункту 8 Порядку особи, діяльність яких пов'язана з транспортуванням, зберіганням, застосуванням та торгівлею пестицидами і агрохімікатами, повинні мати при собі під час виконання роботи допуск, медичну книжку і наряд на виконання такої роботи. Виконання роботи з пестицидами і агрохімікатами особами, які не мають допуску, забороняється.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, під час проведення перевірки документи, передбачені зазначеними нормативними актами, платником не надані.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивачем не доведено реальність здійснення господарських операцій з зазначеним вище контрагентом, на підставі яких були сформовані дані податкового обліку, відповідно надані первинні документи не є підтвердженням даних податкового обліку.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, ФО-П ОСОБА_2 не подавав розрахунок форми 1 ДФ, ЄСВ, що підтверджує відсутність найманих працівників та відсутність взаємовідносин з приватними підприємцями для отримання послуг. Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вказаний контрагент позивача не набував у власність нерухоме майно; у нього відсутні складські приміщення для зберігання агрохімікатів, резервуари (ємності), та наймані працівники.

Згідно підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до Податкового кодексу України необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема, виданих виконавцем податкових накладних, не є безумовною підставою для формування податкового кредиту, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки фактичного здійснення господарських операцій не було, тому позивачем неправомірно сформовані дані податкового обліку по господарським операціям з ФО-П ОСОБА_2

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав правомірним оскаржуване податкове повідомлення - рішення в частині, що є предметом оскарження у даній справі, та відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Укртехпром-2001» залишити без задоволення, постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 21.01.2016 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: О.М. Оксененко

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Федотов І.В.

Оксененко О.М.