Справа № 369/8156/15-а
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2015-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/8156/15-а
Провадження № 2-а/369/269/15
ПОСТАНОВА

іменем України

31.12.2015 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Дуплій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом обґрунтовуючи тим, що він є інвалідом 2-ї групи та учасником бойових дій. У серпні 2011 року він був звільнений на пенсію за станом здоров'я. Відповідно до вимог законодавства йому було призначено пенсію в розмірі 6 432,26 грн. Починаючи з лютого 2015 року розмір отриманої ним пенсії зменшився. При зверненні до відповідача йому стало відомо, що з його пенсії відраховують податок на доходи фізичних осіб в розмірі 416грн. та військовий збір в розмірі 41,67 грн. Також йому пояснили, що на виконання Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року з 01.01.2015 року з пенсії утримується податок на доходи у розмірі 15% та військовий збір 1,5% на суму пенсії, що перевищує 3654 грн. Вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки вони суперечать ст.ст. 46,58,92 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач просить припинити стягнення податку на доходи з фізичних осіб та військовий збір з пенсії; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплатити недотримані суми пенсії.

У судове засідання позивач не з'явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Позивач подав суду заяву, в якій позов підтримав та просив розгляд справи провести у його відсутності.

У судове засідання відповідач ГУ ПФУ в Київській області не з'явивсь. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 11,71 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.п. 18.1, 18.2 ст. 18, п.п. 164.1, 164.2.19 ст. 164, п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов'язки, встановлені цим Кодексом для платників податків. При цьому, базою оподаткування є, зокрема, суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати (п. 164.2.19 ст.164 ПК України). Ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування (п. 167.1 ст.167 ПК України). Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету визначено ст. 168 ПК України. Згідно п. 168.3 вказаної статті, розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем, органами Пенсійного фонду України). Ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків тягне за собою відповідальність, згідно ст. 127 ПК України. Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати. тавка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті - мінімальна заробітна плата).

Пунктом 16-1 Прикінцевих положень Податкового кодексу України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 28.12.2014 року «Про державний бюджет на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати для працездатних осіб встановлено у розмірі 1218 грн. на місяць.

Згідно п.1 Положення про Пенсійний фонд України затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/2011 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно із ст. 1 розд. І Податкового кодексу України (із змінами) цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Ст. 18 Податкового кодексу України передбачено, що податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 вказаної статті розд. IV та п. 9.3 ст. 9 розд. І Податкового кодексу України обов'язки з нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету покладено на податкового агента, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку та зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу, що підлягає зарахуванню до бюджету згідно з нормами Бюджетного кодексу України.

Згідно із ст. 64 Бюджетного кодексу України (із змінами та доповненнями) податок на доходи фізичних осіб, який сплачується податковим агентом - юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) чи представництвом нерезидента - юридичної особи, зараховується до відповідного місцевого бюджету за її місцезнаходженням (розташуванням) в обсягах податку, нарахованого на доходи, що сплачуються фізичній особі.

Ст. 8 розд. І Податкового кодексу України визначено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

До загальнодержавних податків належить, зокрема, податок на доходи фізичних осіб (пп. 9.1.2 п. 9.1 ст. 9 розд. І Податкового кодексу України).

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі - Закон № 71).

Цим Законом п. 164.2 ст. 164 розд. IV Податкового кодексу України доповнено новим п. 164.2.19, яким встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника включається сума пенсії (включаючи суму її індексації, нараховану відповідно до закону), отримувану платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення.

Таким чином, з 01.01.2015 органи Пенсійного фонду України визначені податковими агентами при нарахуванні та виплаті пенсії.

З наведеними нормами кореспондується норма п. 2 Положення № 280 від 10.08.2005 «Про врегулювання питань іноземного інвестування в Україну» та п. 2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485, у відповідності до якої Пенсійний фонд України та його територіальні органи у своїй діяльності керуються, зокрема, Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Враховуючи вищевикладене та те, що положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсії набрали чинності 01.01.2015 і не визнані такими, що не відповідають Конституції України, то, суд приходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області діяло відповідно до чинного законодавства.

Разом з тим, суд зазначає, що оподаткування доходів фізичних осіб регулюється розд. IV «Податок на доходи фізичних осіб» Податкового кодексу України (ст.ст. 162-179).

Пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 розд. IV Податкового кодексу України визначено, що платником податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні.

Згідно з пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 розд. IV Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Як зазначалося вище, починаючи з 01.01.2015, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника включається сума пенсії (включаючи суму її індексації, нараховану відповідно до закону), отримувану платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення (пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 розд. IV Податкового кодексу України). До 1 січня 2015 року не оподатковувалися пенсії в розмірі, що не перевищував 10000,00 грн. на місяць.

Ст. 8 Закону України від 28.12.2014 № 80-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» в 2015 році установлено мінімальну заробітну плату в місячному розмірі - 1218,00 грн.

Водночас, як передбачено пп. «е» пп. 165.1.1 п. 165.1 ст. 165 розд. IV Кодексу, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума пенсії (включаючи суму її індексації, нараховану відповідно до закону), отримувана платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, крім випадку, визначеного пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 розд. IV цього Кодексу.

Суд зазначає, що Податковий кодекс України не містить жодних винятків щодо оподаткування таких доходів для будь-яких категорій платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі для осіб, яким призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

За правилами п. 167.1 ст. 167 розд. IV Податкового кодексу України якщо база оподаткування в календарному місяці не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати (1218,00 грн. х 10 = 12180,00 грн.), до суми такого перевищення застосовується ставка 15 відсотків.

Таким чином, на даний час обкладанню податком на доходи фізичних осіб у розмірі, визначеному п. 167.1 ст. 167 розд. IV Податкового кодексу України, підлягає виключно сума, що перевищує 3654,00 грн. (1218,00 грн. х 3), а не сума пенсії (включаючи суму її індексації, нараховану відповідно до закону).

Законом України від 31.07.2014 № 1621-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» підрозділ 10 розділу XX Податкового кодексу України було доповнено п. 16-1, відповідно до якого тимчасово, до 1 січня 2015 року, встановлюється військовий збір, ставка якого становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного пп. 1.2 цього пункту.

Згідно із пп. 1.1 п. 16-1 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 цього Кодексу.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюється у порядку, встановленому ст. 168 розд. IV Податкового кодексу України (пп. 1.4 п. 16-1 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України).

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника, зобов'язаний утримувати збір із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку збору 1,5 відсотка (пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 розд. IV Податкового кодексу України).

П. 168.3 ст. 168 розд. IV Податкового кодексу України встановлено, що розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, провадиться податковим агентом.

Відтак, якщо сума пенсії (включаючи суму її індексації, нараховану відповідно до закону) перевищує у 2015 році 3654,00 грн., то частина такого перевищення обкладається військовим збором за ставкою 1,5 відсотка.

Законом «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» внесено зміни до п. 16-1 підрозд. 10 розд. XX «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України та встановлено, що військовий збір справляється до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України.

Таким чином, обкладанню військовим збором підлягає також сума пенсії (із сумою її індексації, нарахованою відповідно до закону), що перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення за ставкою 1,5 %.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в ГУПФУ в Київській області та одержує пенсію з 27 серпня 2011 року.

Законом України від 28.12.2014 року № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01.01.2015 року, внесено ряд змін до норм Податкового кодексу України та Законом України від 28.12.2014 року за № 79- VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України» щодо реформи міжбюджетних відносин» внесено зміни до норм Бюджетного кодексу України.

Розмір пенсії ОСОБА_2 станом на 01.02.2015 року становить 6432,26 грн., з якої утримуються суми військового збору 41,67 грн. ((6432,26-3654)х1,5) та суми ПДФО 416,74 грн. ((6432,26-3654)х15%).

Суд визнає, що Управління ПФУ, зокрема, входить до системи органів виконавчої влади в Україні та відповідно до розподілу повноважень реалізує свої права та обов'язки виключно відповідно до Конституції України та діючого законодавства України.

Суд зазначає, що розмір пенсійного забезпечення ОСОБА_1 не зменшувався, а відповідно до Законів України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» відраховується військовий збір та податок на доходи фізичних осіб.

Суд визнає, що позивач не надав доказів щодо наявності у нього підстав для звільнення його від оподаткування у відповідності до ст. 142 ПК України.

Відповідно до ст. 152 Конституції України Закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

У рішенні Конституційного суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012 зазначено, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Таким чином, прийняті Верховною Радою Закони України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» є чинними, неконституційним не визнавались, а тому, в аспекті положень ст. 19 Конституції України, є обов'язковим для врахування управлінням Пенсійного фонду України в м. Біла Церква з метою реалізації наданих державою повноважень в частині обчислення пенсійних виплат.

За таких обставин суд вважає що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Відповідно до ст.ст. 2,8 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб… У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації… Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 152 Конституції України, ст.ст. 18,164,167 Податкового кодексу України, п. 16-1 Прикінцевих положень Податкового кодексу України, ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік», керуючись ст.ст. 2,8,9-11,71,122,159-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя