Справа № 367/4874/15-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 367/4874/15-а
Суддя доповідач Губська О.А.
У Х В А Л А

18 січня 2016 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Губська О.А., перевіривши апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Ірпінь Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у місті Ірпінь Київської області, Відділу зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області, Відділ зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області про неправомірне нарахування розміру заробітної плати за виконання службових обов'язків у зоні відчуження по ліквідації наслідків авари на Чорнобильській АЕС та перерахування і виплати пенсії.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 15 жовтня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій пенсійний орган просив його скасувати, та ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статей 186, 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із ч. 2 ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суд першої інстанції ухвалив оскаржувану постанову 15 жовтня 2015 року.

Матеріалами справи підтверджується, що копію названого рішення відповідач отримав 23 грудня 2015 року, про що свідчить надана апелянтом копія супровідного листа Ірпінського міського суду Київської області із штампом реєстрації вхідної кореспонденції пенсійного органу вказаною датою за № 1932/3.

Відповідно до ч. 4 ст. 103 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Оскільки 03.01.2016 є вихідним днем, то відповідно останнім днем строку подання апеляційної скарги є 04.01.2016.

Проте, апеляційну скаргу подано відповідачем 06 січня 2016 року, про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції Ірпінського міського суду Київської області.

Отже, апелянтом пропущено встановлений законом десятиденний строк звернення із апеляційною скаргою на постанову суду першої інстанції, при цьому скаржник не порушує питання про поновлення цього строку.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, при цьому апелянту протягом тридцяти днів з моменту отримання даної ухвали слід надати апеляційному суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції із зазначенням причин його пропуску, що мають бути підтверджені документально.

Крім того, згідно з положеннями ч. 6 ст. 187 КАС України до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Апелянтом до скарги не додано документа про сплату судового збору.

Суд звертає увагу, що в силу положень другої частини статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Наразі, на час розгляду справи та подання апеляційної скарги відповідач не віднесений до кола осіб, які в силу положень статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Судом встановлено, що даний спір має немайновий характер, оскільки предметом є визнання неправомірними дій відповідачів та зобов'язання його вчинити дії.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у редакції на час звернення позивача до суду, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Положеннями частини першої зазначеної статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» станом на 1 січня 2015 року мінімальний розмір заробітної плати встановлено в розмірі 1218,00 грн.

З огляду на викладене, розмір судового збору за подання позову у даній справі становив 73,08 грн.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на постанову суду, ставка судового збору становить 80,39 грн.

Всупереч вищевказаним вимогам Закону, відповідачем до апеляційної скарги не додано документа про сплату судового збору.

Поряд з цим, апелянтом заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивоване відсутністю можливості сплатити судовий збір у зв'язку із не передбаченням у кошторисі на 2015 рік коштів на цю мету.

Такі доводи апелянта не заслуговують на увагу, оскільки пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким серед іншого скасовано встановлені раніше для пенсійного органу пільги щодо його сплати, Кабінет Міністрів України було зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів.

Аналогічну позицію підтримує і Верховний Суд України в ухвалі від 27 жовтня 2015 року.

Крім того, суд звертає увагу, що приписами частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведена норма кореспондується зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» в силу положень частин 1 та 2 якої враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведені норми дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов'язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання враховує майновий стан сторони.

Поряд з цим, Вищий адміністративний суд України у постанові Пленуму від 23.01.2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» акцентував увагу на тому, що якщо бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

За таких обставин, суд констатує відсутність правових підстав для задоволення клопотання відповідача про звільнення його від сплати судового збору.

Згідно з приписами частини 3 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху, а апелянту надається строк для усунення недоліків.

Підсумовуючи наведене, суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам закону та підлягає залишенню без руху із наданням апелянту тридцятиденного строку для їх усунення.

Недоліки можуть бути усунуті шляхом подання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції із зазначенням причин його пропуску, що мають бути підтверджені доказами. Також апелянту слід надати документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 80,39 грн.

Реквізити для сплати судового збору за подачу апеляційних скарг: Р/Р 1007, Банк отримувача: ГУДКСУ у м. Києві, код ЄДРПОУ-38004897, МФО 820019, Код класифікації доходів бюджету: 22030001, Символ звітності - 206, Призначення платежу: Судовий збір Київський ААС, пункт таблиці ставок судового збору, за яким визначено розмір судового збору, ПІБ позивача, номер справи. Отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі м. Києва.

На підставі наведеного та керуючись статтями 108, 186, 187, 189 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити управлінню Пенсійного фонду України у місті Ірпінь Київської області у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Ірпінь Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у місті Ірпінь Київської області, Відділу зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати апелянту тридцятиденний строк з моменту отримання даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

У разі ненадання документу про сплату судового збору у зазначений вище строк, апеляційна скарга буде повернута апелянту.

У разі ненадання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції або якщо вказані підстави для поновлення цього строку будуть визнані неповажними - буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя О.А. Губська