Справа № 2-а-1907/10/2035
Суддя: Сорока О. П.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-1907/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.10 року Суддя Червонозаводського районного суду Харківської області Сорока О.П., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова про зобов'язання провести перерахунок пенсії та здійснити її виплату,

встановив:

09.12.2010 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить провести відповідні нарахування і виплати на користь позивача недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як «Дитині війни» відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, з розміру встановленого ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01.01.2007 року та подальший час.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.12.2010 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова про зобов'язання провести перерахунок пенсії та здійснити її виплату - залишено без розгляду в частині позовних вимог щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії за період з 01.01.2007 року по 08.06.2010 року.

Позивач має статус "Дитини війни" відповідно ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» тому, що є громадянином України та на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни їй було менше 18 років. Вказаний статус підтверджується пенсійним посвідченням № 451225 від 22.05.1997 року (а. с. 11).

Враховуючи зазначений статус позивача, вона відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що УПФУ в Червонозаводському районі м. Харкова мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для прийняття законного і обгрунтованого судового рішення.

Виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню частково.

Що стосується вимог позивача до УПФУ в Червонозаводському районі м. Харкова стосовно перерахунку та виплати підвищення до пенсії як дитині війни в наступні роки, то вони не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів про порушення його прав у майбутньому.

Стосовно вимоги заявленого позову про стягнення з відповідача витрат позивача на правову допомогу .

Згідно ч. 1, ч.3 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони.

Правову допомогу в адміністративному процесі може надавати адвокат чи інша особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Згідно рахунку № 11-1263 ОСОБА_1 отримав консультаційно - правові послуги на суму 300,00грн., яку сплачено відповідно квитанції № 2856.142.4.

Відповідно до статей 90-95 та пункту 2 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 р. № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних із розглядом цивільних і адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ. Згідно з цією постановою, компенсація витрат, пов'язаних із правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, у цивільних і адміністративних справах не повинна перевищувати суму, яка обчислюється, виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи, якщо компенсація сплачується іншою особою; і не повинна перевищувати суму, яка обчислюється, виходячи з того, що особі, яка надає правову допомогу, виплачується 5% розміру мінімальної заробітної плати за повний робочий день, якщо компенсація відповідно до законодавства, сплачується за рахунок держави.

Отже, суд присуджує здійсненні стороною документально підтверджені судові витрати; матеріальна вимога щодо оплати праці адвоката чи іншої особи, яка є фахівцем у галузі права має бути аргументована, тобто з зазначенням від чого залежить вартість юридичної допомоги - складність самої адміністративної справи, кількість матеріалів у справі, розрахунок виконаної роботи, що підлягає оплаті, тощо.

Крім того, суд зазначає, що договір про надання юридичної допомоги ні позивачем, ні його представником суду не надані, квитанція до прибуткового касового ордеру свідчить про сплату ОСОБА_1 300 грн. 00 коп. за надання юридичних послуг в адміністративному суді, однак без зазначення у якій саме справі. Окремо суд відзначає, що позовна заява подана до суду 9 грудня 2010 року, а квитанція датована 10 листопада 2010 року (а.с.23).

Враховуючи наведені обставини, суд зазначає, що позивачем не доведено зв'язок між сплатою 300-00 грн. позивачем із наданими її представником послугами саме у зазначеній справі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов в частині вимог про стягнення з відповідача витрат позивача на правову допомогу не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 94, 158, 159, 1 83-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова про зобов'язання провести перерахунок пенсії та здійснити її виплату -задовольнити частково в межах строків звернення до суду.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, з розрахунку, встановленого ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообов*язкове пенсійне страхування» та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум за період з 09.06.2010 року по 27.12.2010 р. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі ст судового збору у розмірі 3 (три) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду чгг районний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Сорока О.П.