Справа № 804/7956/15
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2016 рокусправа № 804/7956/13
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мартиненка О.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Шелепової Ю.О.

за участю:

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Созидатель»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2015 року у справі №804/7956/15 за позовом приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Созидатель» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення , -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2015р. ПрАТ «НВО «Созидатель» звернулося до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну (уточнення) позовних вимог (а.с.57-61), просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16.03.2015 року Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем: «орендна плата з юридичних осіб» у розмірі 275 457,23 грн., у тому числі: основний платіж - 220 365,78грн. та штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 55 091,45 грн.;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної фіскальної служби України Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «НВО «Созидатель» ()» №28 від 16.02.2015 року;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «НВО «Созидатель» () на підставі наказу №28 від 16.02.2015 року.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилався на те, що відповідачем проведено перевірку без законних підстав та з порушенням чинного податкового законодавства щодо підстав, порядку та умов проведення перевірок. Крім цього, позивач вказував на безпідставність висновків перевіряючих осіб, які зроблені в Акті перевірки, що призвело до прийняття необґрунтованого податкового повідомлення-рішення про збільшення суми грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, ПрАТ «НВО «Созидатель» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування фактичних обставин справи та ненадання належної оцінки доказам, просить постанову суду скасувати та прийняти нову про задоволення позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам позивача щодо порушення відповідачем вимог пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України (в частині підстав для проведення перевірки), п.79.2 ст.79 ПК України (в частині дотримання порядку проведення перевірки). Також заявник апеляційної скарги наполягає на тому, що збільшення розміру орендної плати можливе лише у випадку внесення відповідних змін до договору оренди, а тому податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалам справи підтверджено, що на підставі наказу №28 від 16.02.2015р. посадовими особами ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПрАТ «НВО «Созидатель» з питань правильності нарахування орендної плати за земельні ділянки розташовані на території Жовтневого району за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року, за результатами якої складено Акт №182/2205/13416334 від 24.02.2015р.

В Акті перевірки зроблено висновок про порушення позивачем п.п.16.1.4, п.16.1, ст.16 та 6, п.288.1, пп.288.5.1, п.288.5, ст.288 ПКУ, внаслідок чого занижена орендна плата за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року за земельні ділянки, які розташовані на території Жовтневого району по Договору на суму 226 661,94грн. (а.с.16)

З огляду на Акт перевірки, висновків про порушення позивачем вказаних норм Податкового кодексу України, податковий орган дійшов з огляду на те, що за Договорами оренди земельних ділянок, які розташовані та території Жовтневого району, позивачем сплачувалася орендна плата, річна сума платежу якої є нижчою від граничного розміру орендної плати, визначеної ст.288 ПК України - у трикратному розмірі земельного податку (до 01.04.2014р.) та у розмірі 3 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки (з 01.04.2014р.).

На підставі висновків Акту перевірки, ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.03.2015р. №, яким ПрАТ «НВО «Созидатель» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб» на загальну суму 275 457,23грн., в тому числі за основним платежем - 220 365,78грн. та штрафні (фінансові) санкції - 55 091,45грн. (а.с.17)

Правомірність та обґрунтованість наказу ДПІ про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки, дій щодо проведення перевірки, прийнятого податкового повідомлення-рішення, є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Податковим кодексом України визначено нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі. З цих підстав, суд дійшов висновку про правомірність оскарженого податкового повідомлення-рішення. Крім цього, суд зазначив, що відповідачем було виконано вимоги ст.79 ПК України, а формальні порушення податкових органів щодо проведення перевірки та складання акта не можуть бути однозначною підставою для скасування податкового повідомлення-рішення.

З такими висновками суду першої в повній мірі неможливо погодитися з наступних підстав.

Так, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду про обґрунтованість висновків податкового органу щодо заниження позивачем орендної плати, оскільки з набранням чинності ПК річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК.

Вказана правова позиція щодо застосування пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України висловлена Верховним Судом України у постанові від 02.12.2014р (справа №21-274а14), висновки якого, відповідно до ст.244-2 КАС України, є обов'язковими для врахування усіма судами України.

Таким чином, посилання заявника апеляційної скарги на те, що при сплаті орендної плати позивач правомірно керувався розміром, визначеним Договорами оренди, а не нормами Податкового кодексу, є безпідставними.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами заявника апеляційної скарги, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доводам позивача про порушення відповідачем норм ст.78 та ст.79 ПК України в частині підстав та порядку проведення перевірки, в той час як вказані обставини є визначальними для вирішення питання щодо виникнення правових наслідків самої перевірки.

Особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки, встановлені статтею 79 ПК, не виключають необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок.

Як зазначено у пункті 79.1 зазначеної вище статті, документальна невиїзна перевірка здійснюється, зокрема, у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

У підпункті 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК, який був правовою підставою для проведення перевірки у цій справі (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), передбачено, що перевірка здійснюється за наявності такої обставини: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту

Таким чином, з наведеної норми вбачається, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

З матеріалів справи вбачається, що 25.06.2014 року ДПІ на адресу позивача направлено запит №22748/10/04-63-15-03, який отримано останнім 07.07.2014р., в якому ДПІ зазначало про необхідність перерахунку розміру орендної плати за землю з урахуванням вимог п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України, сплатити до бюджету відповідний платіж або надати письмове пояснення причин їх неподання (а.с.63). Вказаний запит містить інформацію щодо можливого порушення позивачем податкового законодавства, а тому посилання позивача на невідповідність вказаного запиту вимогам ПК України, є необґрунтованим.

На вказаний запит, позивач, за вих.0571-2014 від 18.07.2014р., повідомив ДПІ, що розмір орендної плати встановлений у Договорі оренди, і його перегляд буде узгоджений сторонами при оформленні угоди про продовження дії Договору оренди землі (а.с.64).

Таким чином, колегія суддів погоджується з позицією ДПІ щодо наявності правових підстав для видачі наказу про проведення перевірки, а тому підстави для його скасування відсутні.

Щодо порядку проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем були виконанні вимоги статті 79 Податкового кодексу України, оскільки наказ про проведення перевірки 16.02.2015 року №28 та повідомлення про проведення перевірки від 16.02.2015 року №33/2205 були поштою направлені на адресу позивача, що підтверджується копією поштового конверта.

Проте, з такими висновками неможливо погодитися, з наступних підстав.

Згідно з п.79.2. ст.79 ПК України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам органу державної податкової служби право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Отже, конструкція вказаної норми права, свідчить саме про те, що платник податків має право бути обізнаним про дату та місце перевірки, яка планується до проведення, а не про дату та місце перевірки, яку було проведено в минулому.

Як вбачається з матеріалів справи, копію спірного наказу та повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, направлено позивачу 16.02.2015р. поштою (а.с.65) та отримано останнім 19.02.2015р. (а.с.111).

Тобто, встановлені обставини справи свідчать про те, що копію наказу та повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки отримано позивачем вже після фактичного проведення перевірки, яка з огляду на Акт перевірки була проведена з 17.02.2015р. по 19.02.2015р.

Як зазначив Верховний Суд України, право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду такої. Реалізація такого права за відсутності обов'язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.

Окрім того, незважаючи на проголошену підпунктом 79.3 статті 79 ПК необов'язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК.

Таким чином, аналізованими нормами ПК, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 27.01.2015р (справа №21-425а14), висновки якого, відповідно до ст.244-2 КАС України, є обов'язковими для врахування усіма судами України.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем порядку проведення перевірки, оскільки ДПІ не дотримано вимог п.79.2 ПК України, в частині повідомлення платника про проведення перевірки.

З огляду на встановлені обставини справи та враховуючи висновки Верховного Суду України щодо застосування вищезазначених норм матеріального права, суд апеляційної інстанції вважає, що порушення контролюючим органом процедури проведення позапланової документальної невиїзної перевірки не може породжувати правових наслідків такої перевірки, зокрема, правових наслідків у вигляді прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, не дивлячись на обґрунтованість позиції контролюючого органу щодо заниження платником орендної плати за користування земельними ділянками, суд апеляційної інстанції не може визнати правомірним оскаржене податкове повідомлення-рішення з огляду на порушення відповідачем вимог податкового законодавства під час проведення перевірки.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.94 КАС України, в редакції, діючій з 01.09.2015р., якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову було сплачено 487,20грн. згідно платіжного доручення №370 від 30.06.2015р. (за позовну вимогу про скасування податкового повідомлення-рішення) та 73,08грн. згідно платіжного доручення №517 від 16.07.2015р. (за позовні вимоги про скасування наказу та визнання протиправними дій) За подачу апеляційної скарги позивачем було сплачено 535,92грн. згідно платіжного доручення №652 від 25.11.2015р. (за позовну вимогу про скасування податкового повідомлення-рішення) та 80,40грн. згідно платіжного доручення №653 від 25.11.2015р. (за позовні вимоги про скасування наказу та визнання протиправними дій). А всього на суму 1176,60грн.

Враховуючи, що у задоволенні позовної вимоги про скасування наказу слід відмовити, сплачений судовий збір у розмірі 80,40грн. присудженню на користь позивача не підлягає.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Созидатель» задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2015 року у справі №804/7956/15 скасувати та прийняти нову про часткове задоволення позову.

Визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Созидатель» з питань правильності нарахування орендної плати за земельні ділянки розташовані на території Жовтневого району за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року.

Податкове повідомлення-рішення від 16.03.2015р. №, прийняте Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м.Дніпропетровська, яким ПрАТ «НВО «Созидатель» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб» на загальну суму 275 457,23грн., в тому числі за основним платежем - 220 365,78грн. та штрафні (фінансові) санкції - 55 091,45грн. - визнати протиправним та скасувати.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська за рахунок її бюджетних асигнувань на користь приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Созидатель» витрати на оплату судового збору в сумі 1096,20грн. (одна тисяча дев'яносто шість гривень 20 коп.)

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

(Постанову у повному обсязі складено 22.01.2016р.)

Головуючий: О.В. Мартиненко

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов