Справа № 818/3648/15
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 р. Справа № 818/3648/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Прилипчука О.А., суддів: Гелети С.М., Павлічек В.О.

при секретарі судового засідання: Гордієнко Є.Є.

представника позивача: Безпалько С.В.

представників третіх осіб: Зяблик Г.Г., Маленко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України

треті особи: Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради

Сумська обласна державна адміністрація

про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України (далі по тексту відповідач, Комісія), треті особи: Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради, Сумська обласна державна адміністрація в якому просить суд:

- скасувати рішення комісії зі спірних питань визначення статусу визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 28.05.2015 протокол № 86 про визнання безпідставним видачі посвідчення учасника ліквідації аварії на чорнобильській АЕС категорії 2.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у відповідності до наказу № 19/0 параграф 2 від 03.03.1987 по особовому складу управління торгівлі Київського військового округу Військторгу № 440 м. Охтирка, позивачка була відряджена для ліквідації аварії на Чорнобильської АЕС з 04.03.1987 та перебувала у зоні відчуження з 04.03.1987 по 29.04.1987, що підтверджується Архівною довідкою галузевого державного архіву Міністерства оборони України, Архівною довідкою Архівного відділу Охтирської міської ради, довідкою про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

На момент перебування на ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС позивач мала прізвище ОСОБА_2 .

В кінці червня 2015 року ОСОБА_1 отримала з управління праці та соціального захисту населення Охтирської міської ради лист, яким її повідомлено, що відповідно до рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 28.05.2015 протокол № 86 визнано безпідставною видачу їй посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2.

Позивач вважає таке рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 28.05.2015 протокол № 86 безпідставним, з наступних мотивів.

У відповідності до ст. 10 Постанови КМУ від 20 січня 1997 року N 51 посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;

б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;

в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і заселеного пункту);

Таким чином, на підставі довідки про підвищений розмір заробітної плати, позивачу було видане посвідчення учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до п. 2 ст. 14 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи позивачу було присвоєно статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році другої категорії.

Рішенням тимчасової обласної комісії від 14.10.2003, створеної на виконання постанови КМУ № 135 від 04.02.1997 року Про перевірку правильності видачі посвідчень Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, позивачу було підтверджено статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії та у посвідчення серії НОМЕР_1 зроблена відмітка перереєстровано, чим підтверджено правильність видачі посвідчення та сам факт перебування у зоні відчуження.

Таким чином, позивач приходить висновку, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, а тому підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заперечення проти позову, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представники третьої особи - Сумської обласної державної адміністрації, у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача та представників третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.05.2015 Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України прийнято рішення у формі протоколу № 86, яким визнано безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2, про що позивача повідомлено листом Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради від 17.06.2015 № 7/3186-С (а.с. 6).

Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає помилковими висновки відповідача щодо прийняття рішення про безпідставну видачу позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи рішення про безпідставну видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, відповідач виходив з того, що документи про роботу позивача в Чорнобильській зоні містять суперечності: стосовно місця виконання робіт та наявними розбіжностями у фінансових документах.

Проте, суд не може погодитись з вказаним висновком відповідача, виходячи з наступного.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. № 51 Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. № 51 Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Відповідно до п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. № 51 Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;

б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;

в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є періоди роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Згідно ч.3 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зазначено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Як встановлено з архівної довідки Архівного відділу Охтирської міської ради від 25.07.2014 № 04-03/371 (а. с. 8), наказом № 19/0 параграф 2 від 03.03.1987 по особовому складу управління торгівлі Київського військового округу Військторгу № 440 м. Охтирка позивача було відряджено на місяць для роботи на автолавці в районі Чорнобиля.

Згідно дублікату архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства Оборони України від 14.11.2000 № 51/1/14531 (а.с. 10) по архівних документах військової частини 960 ОВТ встановлено, що ОСОБА_3 приймала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 04.03.1987 по 29.04.1987.

Військторгом № 440 м. Охтирка надано довідку від 11.11.1992 року про те, що ОСОБА_1 за роботу в м. Чорнобиль в зоні відчуження в період 04.03.1987 по 04.04.1987 виплачена заробітна плата 864 крб. з урахуванням коефіцієнта 4 (а.с. 9).

Доказів щодо скасування зазначеної довідки або визнання її незаконною, відповідачем не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Таким чином, суд приймає у якості належного доказу зазначену довідку, яка підтверджує факт виконання позивачем роботи в районі м. Чорнобиль.

Отже, позивачем належним чином підтверджено факт перебування у районі м. Чорнобиля протягом місяця.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" територія, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, поділяється на зони.

Такими зонами є:

1 (зона відчуження);

2 (зона безумовного (обов`язкового) відселення);

3. (зона гарантованого добровільного відселення);

4 (зона посиленого радіоекологічного контролю).

Згідно ст. 1 Закону України Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи до територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, в межах України належать території, на яких виникло стійке забруднення навколишнього середовища радіоактивними речовинами понад доаварійний рівень, що з урахуванням природно-кліматичної та комплексної екологічної характеристики конкретних територій може призвести до опромінення населення понад 1,0 мЗв (0,1 бер) за рік, і яке потребує вжиття заходів щодо радіаційного захисту населення та інших спеціальних втручань, спрямованих на необхідність обмеження додаткового опромінення населення, зумовленого Чорнобильською катастрофою, та забезпечення його нормальної господарської діяльності.

Відповідно до ст.2 Закону України Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи залежно від ландшафтних та геохімічних особливостей ґрунтів, величини перевищення природного доаварійного рівня накопичення радіонуклідів у навколишньому середовищі, пов`язаних з ними ступенів можливого негативного впливу на здоров`я населення, вимог щодо здійснення радіаційного захисту населення та інших спеціальних заходів, з урахуванням загальних виробничих та соціально-побутових відносин територія, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, поділяється на зони.

Такими зонами є:

1) зона відчуження - це територія, з якої проведено евакуацію населення в 1986 році;

2) зона безумовного (обов`язкового) відселення - це територія, що зазнала інтенсивного забруднення довгоживучими радіонуклідами, з щільністю забруднення ґрунту понад доаварійний рівень ізотопами цезію від 15,0 Кі/кв. км та вище, або стронцію від 3,0 Кі/кв. км та вище, або плутонію від 0,1 Кі/кв. км та вище, де розрахункова ефективна еквівалентна доза опромінення людини з урахуванням коефіцієнтів міграції радіонуклідів у рослини та інших факторів може перевищити 5,0 мЗв (0,5 бер) за рік понад дозу, яку вона одержувала у доаварійний період;

3) зона гарантованого добровільного відселення - це територія з щільністю забруднення ґрунту понад доаварійний рівень ізотопами цезію від 5,0 до 15,0 Кі/кв. км, або стронцію від 0,15 до 3,0 Кі/кв. км, або плутонію від 0,01 до 0,1 Кі/кв. км, де розрахункова ефективна еквівалентна доза опромінення людини з урахуванням коефіцієнтів міграції радіонуклідів у рослини та інших факторів може перевищити 1,0 мЗв (0,1 бер) за рік понад дозу, яку вона одержувала у доаварійний період;

4) зона посиленого радіоекологічного контролю - це територія з щільністю забруднення ґрунту понад доаварійний рівень ізотопами цезію від 1,0 до 5,0 Кі/кв. км, або стронцію від 0,02 до 0,15 Кі/кв. км, або плутонію від 0,005 до 0,01 Кі/кв. км за умови, що розрахункова ефективна еквівалентна доза опромінення людини з урахуванням коефіцієнтів міграції радіонуклідів у рослини та інших факторів перевищує 0,5 мЗв (0,05 бер) за рік понад дозу, яку вона одержувала у доаварійний період.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року №106 „Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP „Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи та „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи.

Згідно затвердженого переліку визначено, що м. Чорнобиль віднесено до зони відчуження.

Отже, проаналізувавши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відомості, відображені у зазначених письмових доказах, не є суперечливими з огляду на специфіку діяльності позивача.

Що стосується посилання відповідача те, що документи про роботу позивача в Чорнобильській зоні містять суперечності: стосовно місця виконання робіт та наявними розбіжностями у фінансових документах, а саме: оплата праці не відповідає встановленому на той час порядку оплати праці, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено з матеріалів справи відповідач на правомірність оскаржуваного рішення зазначає наявність розбіжностей у документах, які надано позивачем на підтвердження його статусу учасника ліквідації наслідків ЧАЕС 2 категорії.

Проте, відповідачем не надано жодного доказу щодо того, що позивач на час виконання робіт знаходився у іншому місті чи виконував іншу роботу, яка не пов`язана із ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи у м. Чорнобиль.

Таким чином, суд зазначає, що позивач надав усі необхідні документи на підтвердження виконання робіт у зоні відчуження, що у відповідності до ст. 10 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є підставою для отримання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, а тому суд приходить висновку, що оскаржуване рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 28.05.2015 про визнання безпідставною видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України про скасування рішення задовольнити.

Скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 28.05.2015 (протокол № 86) про визнання безпідставною видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 .

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст складено та підписано 19.01.2016.

Головуючий суддя (підпис) О.А. Прилипчук

Суддя (підпис) С.М. Гелета

Суддя (підпис) В.О.Павлічек
З оригіналом згідно

Суддя О.А. Прилипчук