Справа № 2а-1970/1937/12
Суддя: Зайцев М.П.
Дата ухвалення: 2016-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2016 року м. Київ К/800/21162/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Зайцева М.П.,

суддів: Веденяпіна О.А., Загороднього А.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Тернопільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року у справі №2-а-1970/1937/12 (139619/12/9104) за позовом Комунального підприємства "Тернопільелектротранс" до Тернопільської об'єднаної Державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство "Тернопільелектротранс" (далі - КП "Тернопільелектротранс") звернулось в суд з позовом до Тернопільської об'єднаної Державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби (далі - ОДПІ) в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 15 грудня 2011 року №, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податку на прибуток за другий - третій квартали 2011 року в розмірі 705 981,00 грн.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 липня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року скасовано постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 липня 2015 року та прийнято нову, якою позов задоволено.

В касаційній скарзі ОДПІ посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його рішення скасувати та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.

Позивач у своїх запереченнях на касаційну скаргу зазначає, що рішення суду апеляційної інстанції є законними, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, вважає касаційну скаргу податкового органу необґрунтованою, а тому просить залишити її без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток КП "Тернопільелектротранс", за результатами якої складено акт від 21 листопада 2011 року № 8687/15-01/05447987 (далі - Акт).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем пункту 150.1 статті 150 розділу III, підпункту 3 підрозділу 4 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Так в Акті перевірки контролюючий орган зазначив, що згідно декларації з податку на прибуток за перший квартал 2011 року - прибуток, що підлягає оподаткуванню р.11 Декларації від'ємне значення становить 1 959 404,00 грн. Враховуючи те, що від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового періоду (р.04.9 декларації) становить 1 304 378,00 грн., а тому відповідно від'ємне значення об'єкта оподаткування за перший квартал 2011 року становить 655 025,00 грн.

В декларації з податку на прибуток за другий - третій квартали 2011 року позивач відобразив в р. 06.6 Декларації від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду (від'ємне значення рядка 07 Податкової декларації за попередній звітний (податковий період), або від'ємне значення об'єкта оподаткування за І квартал 2011 року) відображено в сумі 1 368 001,00 грн., фактично від'ємне значення об'єкта оподаткування за І квартал 2011 року становить 705 981,00 грн., чим було завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування по податку на прибуток за II - III квартал 2011 року на 705 981,00 грн.

На підставі вищенаведеного Акта відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 15 грудня 2011 року № , яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податку на прибуток за другий - третій квартали 2011 року в розмірі 705 981,00 грн.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з наступних мотивів, з якими погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України передбачено право платника податку на прибуток відобразити у складі витрат другого кварталу 2011 року суму від'ємного значення, що є результатом розрахунку об'єкта оподаткування за підсумками першого кварталу 2011 року.

При цьому, розрахунок об'єкта оподаткування за перший квартал 2011 року здійснювався на підставі чинних до 1 квітня 2011 року норм Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР (далі - Закон №334/94-ВР).

Згідно з пунктом 6.1 статті 6 Закону №334/94-ВР якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Так, у 2010 році зазначена норма застосовувалася з урахуванням пункту 22.4 статті 22 Закону.

Пунктом 22.4 статті 22 Закону, визначено особливості, які полягали в обмеженні врахування у складі валових витрат у порядку статті 6 Закону сум від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток, яке утворилося станом на 1 січня 2010 року. До складу валових витрат платника податку на прибуток за перший квартал 2010 року підлягало включенню лише 20 відсотків від'ємного значення, що утворилося станом на 1 січня 2010 року.

Відповідно до абзацу 2 пункту 22.4 статті 22 Закону, у 2011 році сума від'ємного значення, яка відповідно до абзацу першого цього пункту не була врахована у складі валових витрат, та від'ємне значення об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010 році, підлягають включенню до складу валових витрат у порядку, встановленому статтею 6 цього Закону, без обмежень, встановлених цим пунктом. Отже, у 2011 році встановлені пунктом 22.4 статті 22 Закону обмеження щодо можливості врахування всієї суми від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток у складі валових витрат не застосовувалися. При цьому прямо передбачалося право врахувати у складі валових витрат першого кварталу 2011 року всю суму від'ємного значення об'єкта оподаткування, що виникло у 2010 році.

Тобто, до складу валових витрат першого кварталу 2011 року підлягали включенню всі суми від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток -як ті, що утворилися станом на 1 січня 2010 року, так і ті суми від'ємного значення, що виникли протягом 2010 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за перший квартал 2011 року повинен був здійснюватися з урахуванням у складі валових витрат цього податкового періоду всіх сум від'ємного значення, що утворилися станом на 1 січня 2010 року, а також протягом 2010 року.

Відповідно до пункту 150.1 статті 150 ПК України, у разі, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

За змістом пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України в разі, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

Вищенаведене зумовлено тим, що розділ ІІІ Податкового кодексу України набув чинності з 1 квітня 2011 року, тобто починаючи з другого кварталу 2011 року. Таким чином, включення від'ємного значення попередніх податкових періодів до складу витрат не першого, а другого кварталу звітного року, має місце лише у 2011 році, у зв'язку з чим законодавцем було передбачено відповідні особливості нормативного регулювання цієї ситуації.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що до складу витрат другого календарного кварталу 2011 року підлягає включенню сума від'ємного значення об'єкту оподаткування за перший квартал 2011 року, яка в свою чергу розраховується з урахуванням у складі валових витрат першого календарного кварталу 2011 року сум від'ємного значення, що утворилися станом на 1 січня 2010 року, а також тих, що виникли протягом 2010 року.

Таким чином, судом попередньої інстанції, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, оцінка яким дана з дотриманням статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, зроблений правильний висновок про недоведеність відповідачем, на якого в силу норми частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається обов'язок доказування, правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що позивач при визначенні від'ємного значення об'єкта оподаткування за 2 квартал 2011 року правомірно врахував від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2010 рік, що увійшло до вказаного показника 1 кварталу 2011 року.

Згідно частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для його скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Тернопільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року у справі №2-а-1970/1937/12 (139619/12/9104) - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів з моменту направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.П. Зайцев

О.А. Веденяпін

А.Ф.Загородній