Справа № 826/17549/15
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

18 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Оксененка О.М., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Чорної Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни, в якому просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення його до переліку вкладників, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «Надра» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати включити до вказаного переліку та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про включення ОСОБА_2, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «Надра» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, для доповнення затвердженого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб реєстру вкладників для здійснення виплат.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на те, що судом першої інстанції було ухвалене законне та обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.02.2015 року між позивачем (вкладник) та ПАТ «КБ «Надра» (банк) укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках пакету послуг «ПУ «Вільні кошти» НОМЕР_1, відповідно до якого вкладник зобов'язався в строк не пізніше 5 (п'яти) календарних днів з дня підписання цього договору передати, а банк зобов'язався прийняти грошову суму у розмірі 150000,00 грн строком на 1 місяць від дати фактичного надходження вкладу на вкладний рахунок, зі платою процентів по вкладу. Вкладнику в день підписання цього договору відкривається вкладний рахунок НОМЕР_1. Датою повернення вкладу сторони визначили 04.03.2015 р. Сплата нарахованих процентів з користування вкладом здійснюється в останній день строку розміщення вкладу.

Згідно квитанції від 04.02.2015 позивачем було внесено кошти у розмірі 150000,00 грн на депозит НОМЕР_1.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 №26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра», згідно з яким з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 06.02.2015 по 05.05.2015 включно та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації Стрюкову Ірину Олександрівну.

Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.04.2015 року №85 продовжено здійснення тимчасової адміністрації та повноваження уповноваженої особи Фонду до 05.06.2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 04.06.2015 №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.06.2015 №113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Стрюкову Ірину Олександрівну строком на 1 рік з 05.06.2015 до 04.06.2016 включно.

Як вбачається з матеріалів справи позивач 22 та 26 травня 2015 року звертався до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О. із заявами про надання інформації щодо включення до Переліку вкладників та про виплату гарантованого відшкодування за сумою вкладу.

Листом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» від 17.06.2015 року №22-7-15452 позивачу надано відповідь та проінформовано про обмеження використання коштів, що знаходяться його рахунках. Також позивачу роз'яснено, що після отримання відповідної правової оцінки правоохоронних органів операцій по рахунку, Уповноваженою особою будуть вжиті всі необхідні заходи із зняття встановлених обмежень з коштів та включення їх до переліку вкладників, які мають право на одержання відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач вважаючи, що його протиправно не включили до Переліку вкладників та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, виходив з наступного.

Метою Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків (далі Закон №4452).

Згідно частини першої статті 3 та частини першої статті 4 зазначеного Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, основним завданням якого є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої та другої статті 26 Закону №4452 фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Статтею 27 Закону визначено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами. Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Отже, з метою належного захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зокрема забезпечення гарантованого Законом України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладами, уповноважену особу Фонду наділено правом складати відповідний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі якого в подальшому Виконавчою дирекцією Фонду затверджується реєстр вкладників.

Відповідно до положень частини першої статті 34 Закону №4452 Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системоутворюючих банків - шість місяців. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Положеннями статті 37 Закону передбачено, що уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду;

Положеннями статті 38 Закону №4452 передбачено, що уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті (частини перша та друга).

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України (частина третя статті).

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів (частина четверта).

Отже, нормами Закону №4452 не передбачено певних дій щодо визнання правочиннів нікчемними; законом передбачено, що уповноважена особа лише забезпечує перевірку правочинів на предмет виявлення таких, які вже є нікчемними.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

На підставі наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Надра» від 16.03.2015 №264 була здійснена перевірка вкладів фізичних осіб та поточних рахунків щодо певних фактів, в тому числі: безготівкового перерахування грошових коштів з поточних рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб в тому самому банку; безготівкового перерахування коштів з поточних рахунків фізичних осіб на рахунки інших фізичних осіб, відкриті в одному банку, призначення платежу, яких свідчать про нетиповий характер операції, в тому числі надання та повернення фінансової допомоги (позики), залучення коштів на вклад іншої особи, перерахування коштів без зазначення підстав перерахування тощо, якщо це призвело до збільшення розміру гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами.

За наслідками проведеної перевірки на підставі Звіту Аудиторської фірми у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-аудит» Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Надра» був наданий висновок комісії «Щодо операцій за рахунками клієнтів, які збільшують потенційні зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб» з рекомендаціями вчинити дії щодо тимчасового обмеження банківських операцій в частині виплат коштів певним вкладникам.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Надра» від 23.03.2015 №298 тимчасово обмежно здійснення в ПАТ «КБ «Надра» банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за рахунками вкладників, перелік, яких наведений у додатку №1 до цього наказу, до якого також віднесений позивач, а також доручено відповідальним особам повідомити про такі обмеження Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та звернутися до правоохоронних органів з заявами щодо перевірки здійснення перевірки на предмет штучного створення клієнтами банку підстав для відшкодування вкладів Фондом.

Як зазначає відповідач, за результатами цієї перевірки, було встановлено, що дроблення коштів з поточних рахунків юридичних осіб здійснювалося шляхом перерахування з них на поточні, карткові або депозитні рахунки фізичних осіб коштів у розмірах, що не перевищують передбачену законодавством гарантовану суму відшкодування вкладів фізичних осіб. При цьому, в більшості випадків призначенням платежу таких операцій виступали: «надання позики»; «повернення позики»; «надання фінансової допомоги»; «повернення фінансової допомоги» та «поповнення карткового рахунку».

Відповідно до витягу з додатку №1 до наказу від 23.03.2015 №298 тимчасово обмежили здійснення виплати позивача у зв'язку з тим, що ТОВ «Медіа Пост ЮА» 02.02.2015 зі свого рахунку на рахунок позивача протягом одного банківського дня було перераховано 150000,00 грн з призначенням платежу - для поповнення поточного рахунку НОМЕР_2, ОСОБА_2, згідно договору №1 від 30.01.2015 (поворотна фінансова допомога).

Відповідач вважає, що посадові особи ТОВ «Медіа Пост ЮА», в результаті вчинення ними вище указаних дій, мали намір отримати виплату, яка згідно законодавства виплачується та гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 200000,00 грн лише вкладникам банку, якими вони не являються, у зв'язку з тим, що відповідно до положень закону вкладником є фізична особа.

В подальшому, відповідачем щодо зазначених вище дій було подано до правоохоронних органів заяву від 22.05.2015 №14-4-12549 про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції, постановою старшого слідчого СВ Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві від 11.09.2015 закрито кримінальне провадження №00006576 від 04.06.2015 року у зв'язку із відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Враховуючи вищезазначену постанову Комісія, створена у відповідності до наказу від 16.03.2015 №264, прийняла рішення від 02.10.2015 року щодо зняття обмежень на виплату грошових коштів за даним зверненням, в тому числі на кошти позивача. У зв'язку із наведеним до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб був направлений лист від 20.10.2015 №1-4-27456 «Про зміни та доповнення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду». Із витягу з доповнень до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в зв'язку із отриманням постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що позивач був включений до вищезазначеного переліку.

Отже, оскільки є рішення про зняття заборони на отримання коштів то позивач не позбавлений можливості отримати грошові кошти за договором банківського вкладу (депозиту).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що Уповноважена особа вчиняла відповідні дії на виконання своїх повноважень, що передбачені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (дії щодо перевірки правочинів, укладених банком, формування переліку вкладників, яким кошти підлягають відшкодуванню; повідомлення правоохоронних органів за фактом виявлення можливих протиправних дій відносно банку), що свідчить про відсутність з його боку протиправної бездіяльності при складанні переліку вкладників.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, оскільки відсутні порушені права позивача, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 21.01.2016 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: О.М. Оксененко

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Оксененко О.М.

Федотов І.В.