Справа № 816/2979/15
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 р.Справа № 816/2979/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Завод Лтава" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 26.10.2015р. по справі № 816/2979/15

за позовом Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві

до Публічного акціонерного товариства "Завод Лтава"

про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства "Завод "Лтава" про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 1, у розмірі 14 407,42 грн. за період з травня по червень 2015 року.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Відповідач, не погодившись із постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, вказує , що пенсії на пільгових умовах гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 призначено на підставі вимог статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому відповідні витрати органів Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій вказаним особам не належать до відшкодування ПАТ "Завод "Лтава". У зв'язку з викладеним, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог УПФУ Октябрського району в м. Полтаві в частині стягнення з ПАТ "Завод "Лтава" суми витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1, у розмірі 7 601,94 грн .

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ПАТ "Завод "Лтава" () зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в УПФУ Октябрського району як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За особовим рахунком ПАТ "Завод "Лтава" відображено заборгованість перед Пенсійним фондом України з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених за списком №1, гр. ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за травень - червень 2015 року у загальному розмірі 14 407,42 грн.

Оскільки відповідач вказану суму заборгованості у добровільному порядку не відшкодував, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог законодавства відповідач до 25-го числа кожного місяця з травня по червень 2015 року включно не вніс до Управління Пенсійного фонду України Октябрському районі в м. Полтаві Полтавської області зазначену в розрахунках місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, та не сплатив існуючу заборгованість.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами даного Закону у разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій було врегульовано Законом України від 26.06.1997 № 400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до абзацу пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Отже, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за списком № 1 та списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом України після 01.01.2004, не пов'язаний з датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України при вирішенні спору цієї категорії у постанові від 25.09.2012 в справі № 21-251а12.

Відповідно до вимог частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Частиною 2 статті 161 КАС України встановлено, що при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Таким чином, необхідність відшкодування відповідачем позивачу фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1, передбачена діючим законодавством.

Відповідно до абзаців першого та другого підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (надалі - Інструкція), платниками страхових внесків є страхувальники - роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до п. 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку). Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.5 Інструкції передбачено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Згідно з пунктом 6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України від "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Згідно з пунктом 6.8 Інструкції у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що з копії довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09.10.2008 №19, виданої ВАТ "Лтава" вбачається, що гр. ОСОБА_6 у періоди з 02 грудня 1985 року по 18 вересня 1986 року, з 29 вересня 1986 року по 17 вересня 1987 року, з 25 вересня 1987 року по 11 квітня 1988 року, з 22 квітня 1988 року по 28 листопада 1988 року, з 04 грудня 1988 року по 21 серпня 1992 року працював на Полтавському електромеханічному заводі за професією: заливальник металу, що віднесена до списку №1, розділ XI, підрозділ 1а, металообробка. ВАТ "Лтава" є правонаступником Полтавського електромеханічного заводу на підставі Статуту ВАТ "Лтава".

Наявною в матеріалах справи копією протоколу від 14.05.2009 № 7118 підтверджено, що загальний пільговий стаж за списком №1 гр. ОСОБА_6 становить 8 років 4 місяці 15 днів. До пільгового стажу, окрім іншого, зараховано перелічені вище періоди роботи вказаного громадянина на Полтавському електромеханічному заводі.

Пільгова пенсія за віком ОСОБА_6 призначена з 23.03.2009р., тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 січня 1991 року №1788-ХІІ. Пенсію даному громадянину призначено на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Наявною в матеріалах справи копією довідки ВАТ "Лтава" від 05.12.2006 № 143 підтверджено, що гр. ОСОБА_3 у періоди з 01 жовтня 1977 року по 07 червня 1993 року та з 09 серпня 1993 року по 08 серпня 1995 року працював на Полтавському електромеханічному заводі на посаді ливарника на машинах лиття під тиском, що віднесена до списку №1, розділ XI, підрозділ 1а. Як зазначено вище, ВАТ "Лтава" є правонаступником Полтавського електромеханічного заводу.

Пільгова пенсія за віком ОСОБА_3 призначена з 21.12.2006р., тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 січня 1991 року №1788-ХІІ. Пенсію даному громадянину призначено на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Наявною в матеріалах справи копією довідки ВАТ "Лтава" підтверджено, що гр. ОСОБА_1 у періоди з 01 липня 1977 року по 01 вересня 1988 року та з 01 вересня 1988 року по 13 липня 1994 року працював на Полтавському електромеханічному заводі на посаді плавильника металів і сплавів, що віднесена до списку №1, розділ XI, підрозділ 1а, металообробка.

Пільгова пенсія за віком ОСОБА_1 призначена з 22.04.2006р., тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 січня 1991 року №1788-ХІІ. Пенсію даному громадянину призначено на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Наявною в матеріалах справи копією довідки ВАТ "Лтава" (правонаступником якого є ПАТ "Завод "Лтава") від 18.01.2007 № 342 підтверджено, що гр. ОСОБА_4 працював у ВАТ "Лтава" на посадах заливальника металу та плавильника металу і сплавів у період з 03 грудня 1985 року по 01 вересня 1998 року з повним робочим днем; зазначені посади віднесено до списку №1, розділ XI, підрозділ 1а, металообробка.

Наявною в матеріалах справи копією протоколу від 14.02.2007 № 267 підтверджено, що загальний пільговий стаж ОСОБА_4 становить 11 років 5 місяців 23 дні. При цьому, за змістом розрахунку, до даного періоду пільгового стажу зараховано роботу ОСОБА_4 на ВАТ "Лтава".

ОСОБА_4 набув право на призначення пільгової пенсії за віком у 2006 році, тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 січня 1991 року №1788-ХІІ. Пенсію даному громадянину призначено на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Наявною в матеріалах справи копією протоколу від 14.05.2013 № 523 підтверджено, що загальний пільговий стаж гр. ОСОБА_5 становить 10 років 11 місяців 5 днів. До пільгового стажу, окрім іншого, зараховано період роботи вказаного громадянина на Полтавському АТ "Лтава" з 01 жовтня 1984 року по 15 лютого 1989 року на посаді, що віднесена до списку №1.

ОСОБА_5 набув право на призначення пільгової пенсії за віком у 2011 році, тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 січня 1991 року №1788-ХІІ. Пенсію даному громадянину призначено на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 09.08.2012 у справі № 2а-1622/732/12, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2013, зобов'язано УПФУ Октябрського району в м. Полтаві призначити ОСОБА_5 пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за списком №1 згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 07.10.2011 та провести відповідні виплати. При цьому, до пільгового стажу гр. ОСОБА_5 зараховано період роботи з 01 жовтня 1984 року по 15 лютого 1989 року на Полтавському АТ "Лтава".

До розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, що надіслані відповідачу, включено суму витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсії гр. ОСОБА_5 пропорційно стажу роботи останнього за списком №1 на Полтавському АТ "Лтава", що становить 43,75 % від загальної суми.

Доводи апеляційної скарги з посиланням те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 пенсію безпідставно призначено відповідно до вимог статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а не згідно зі статтею 100 вказаного Закону є помилковими , виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 постанови Верховної Ради України від 06 грудня 1991 року №1931-XII Закон України "Про пенсійне забезпечення" введено в дію з 01 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону.

Частиною 5 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Відповідно до ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Тобто, право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має особа, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 01.01.1992 і після цієї дати не працювала на цих роботах. При цьому, наявності атестації робочих місць не вимагається. Водночас особі, яка до і після 01.01.1992 працювала на роботах, передбачених Списками №1 та №2, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням результатів атестації робочих місць.

В адміністративному позові зазначено, що пенсія ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 призначена відповідно до вимог статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Так, ОСОБА_3 набув право на призначення пільгової пенсії за віком з 21.12.2006, тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 січня 1991 року №1788-ХІІ. При цьому, до пільгового стажу останнього зараховано періоди роботи на посадах за списком №1 як до 31 грудня 1991 року, так і після 01 січня 1992 року.

ОСОБА_1 набув право на призначення пільгової пенсії за віком у 2006 році, тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 січня 1991 року №1788-ХІІ, а до пільгового стажу останнього зараховано періоди роботи на посадах за списком №1 як до 31 грудня 1991 року, так і після 01 січня 1992 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 КАС України висновок експерта для суду не є обов'язковим, однак незгода суду з ним повинна бути вмотивована в постанові або ухвалі.

Колегія суддів не приймає до уваги висновок судово-економічної експертизи № 5429 від 01.10.2014, складений Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса на який посилається апелянт , оскільки висновки вказаної судово-економічної експертизи стосуються питання документального підтвердження чи непідтвердження розрахунків УПФУ Октябрського району в м. Полтаві щодо відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за грудень 2013 року та січень 2014 року та доплати за 2013 рік, тоді як предметом даного спору є стягнення невідшкодованої суми витрат на виплату і доставку пенсій, призначених за списком № 1 за період травень - червень 2015 року.

Крім того, вказане дослідження проведено судовим експертом у рамках іншої адміністративної справи.

На виконання вимог Інструкції, УПФУ Октябрського району в м. Полтаві направлені та вручені відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с. 7-10).

Сума заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 1, підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період з травня по червня 2015 року включно та складає 14 407,42 грн., що також підтверджується карткою особового рахунку відповідача.

ПАТ "Завод "Лтава" фактичні витрати на виплату та доставку пенсії, призначеної відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за травень-червень 2015 року в розмірі 14407,42 грн. не сплатило.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки дублюють заперечення на позов, які подавались суду першої інстанції, були враховані ним при вирішення справи по суті, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Завод Лтава" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 26.10.2015р. по справі № 816/2979/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 18.01.2016 р.