Справа № 816/4746/15
Суддя: С.А. Іваненко
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/4746/15

Полтавський окружний адміністративний суд колегією у складі:

головуючого судді - Іваненка С. А.,

суддів - Бойка С. С., Удовіченка С. О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Рогози Х. С.,

представника позивача - Смольського Ю. С.,

представника відповідача - Біленко Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, -

В С Т А Н О В И В:

14 грудня 2015 року позивач Відкрите акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі - ВАТ "Полтавський ГЗК", позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України (надалі - ДФС України, відповідач) про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації від 13 травня 2015 року № 10066/6/99-99-15-04-01-15.

В обґрунтування свої позовних вимог позивач посилається на те, що податкова консультація ДФС України від 13 травня 2015 року № 10066/6/99-99-15-04-01-15 не відповідає вимогам статті 52 Податкового кодексу України, є необґрунтованою та дана без посилання на нормативно-правові акти. Крім того, ВАТ "Полтавський ГЗК" зазначає що, зазначена консультація суперечить нормам та змісту Податкового кодексу України, оскільки, аналіз законодавства дає підстави вважати, що базою оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин, є вартість відповідного виду товарної продукції добутої сировини - залізної руди, що складається з витрат на видобування та первинну переробку, а не фактична вартість товарної продукції гірничо-збагачувального підприємства (вартість кінцевої продукції вторинної переробки концентрату, окатків). Позивач вважає, що ДФС України в консультації не враховує, що Податковий кодекс України передбачає оподаткування діяльності, пов'язаної з видобутком та лише первинною переробкою залізної руди. Видобуток залізної руди позивачем, як і будь-яким гірничим підприємством передбачає тільки первинну переробку кварцитів до роздробленої руди, а не проведення переробки до магнетитового концентрату, а тому, для визначення бази оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин може проводитись маркетингова оцінка такої товарної продукції, як руда дроблена на ринку (дроблені кварцити), а не магнетитовий концентрат на ринку.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала, зазначала, що вони є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог статей 52-53 Податкового кодексу України податкова консультація ДФС України від 13 травня 2015 року № 10066/6/99-99-15-04-01-15 є такою, що не суперечить нормам законодавства, не порушує змісту норм, відповідає змісту відповідного податку чи збору. Консультація полягає у наданні податковим органом практичної допомоги платнику податків у вигляді певних порад, рекомендацій, надання інформації, пояснення термінів, консультація не виходить за межі закону, тобто у платника податків є вибір використовувати отриману консультацію чи ні. Оспорювана податкова консультація не створює юридичних наслідків, оскільки не носить обов'язкового характеру для позивача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 09 квітня 2015 року ВАТ "Полтавський ГЗК" звернулося до ДФС України з листом про надання письмової індивідуальної консультації щодо механізму обчислення рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин /а.с. 11-13/.

ДФС України 13 травня 2015 року надано податкову консультацію № 10066/6/99-99-15-4-01-15 /а.с. 10/.

ВАТ "Полтавський ГЗК" не погоджуючись з висновком контролюючого органу звернулося до суду.

Вирішуючи спір суд зазначає, що згідно із підпунктом 14.1.172. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Згідно статті 52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію. За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультації надаються органом державної податкової служби, в якому платник податків перебуває на обліку, або митним органом за місцем митного оформлення товарів, або вищим органом державної податкової служби або вищим митним органом, якому такий орган адміністративно підпорядкований, а також центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері митної справи. Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень.

За змістом пункту 53.3. статті 53 Податкового кодексу України платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Визнання судом такої податкової консультації недійсною, є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Відповідно до висновків ДФС України у спірній індивідуальній податковій консультації об'єктом оподаткування рентною платою є обсяг товарної продукції гірничого підприємства за розрахункової вартості добутої залізної руди, як корисної копалини (мінеральної сировини), що пройшла первинну переробку у вигляді сукупності операцій збирання, дроблення, мелення агрегатів зростання магнетиту та збагачення товарної продукції до магнетитового концентрату із технологічно придатним вмістом металу.

Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідно до розділу IX Податкового кодексу України об'єктом оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин у відповідності до статті 252.3.1 Податкового кодексу України, є обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з надр на території України.

Статтею 23 Податкового кодексу України визначено, що база оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об'єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов'язання.

Відповідно до статті 25 Податкового кодексу України, ставкою податку визнається розмір податкових нарахувань на (від) одиницю (одиниці) виміру бази оподаткування.

Розміри ставок плати за користування надрами для видобування корисних копалин передбачено пунктом 252.19 статті 252 Податкового кодексу України.

Згідно пунктом 252.19 статті 252 Податкового кодексу України, ставка плати за користування надрами визначена як відсоток від вартості товарної продукції гірничого підприємства - залізної руди.

Визначення відповідного виду видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) здійснюється платником відповідно до затверджених законодавством переліків видів корисних копалин, а також кодифікації товарів та послуг з урахуванням затверджених платником схем руху видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) на виробничих дільницях та місцях зберігання з урахуванням складу вихідної сировини, умов конкретного виробництва, особливостей технологічного процесу та вимог до кінцевої продукції (пункт 252.5 статті 252 Податкового кодексу України).

Законодавством визначені наступні поняття, за допомогою яких, можна точно виділити об'єкт оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин у відповідності до статті 252.3 Податкового кодексу України.

Господарська діяльність гірничодобувного підприємства з видобування корисних копалин для цілей розділу IX цього Кодексу - діяльність гірничодобувного підприємства, яка охоплює процеси добування та первинної переробки корисних копалин.

Згідно з підпунктом 14.1.51 статті 14 Податкового кодексу України, добування корисних копалин - сукупність технологічних операцій з вилучення, у тому числі з покладів дна водойм, та переміщення, у тому числі тимчасове зберігання, на поверхню частини надр (гірничих порід, рудної сировини тощо), що вміщує корисні копалини.

Відповідно до підпункту 14.1.150 статті 14 Податкового кодексу України, первинна переробка (збагачення) мінеральної сировини як вид господарської діяльності гірничодобувного підприємства включає сукупність операцій збирання, дроблення або мелення, сушку, класифікацію (сортування), брикетування, збагачення фізико-хімічними методами (без якісної зміни мінеральних форм корисних копалин, їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури), за виключенням агломерації/грудкування руди з термічною обробкою, агломерацію, та збагачення фізико-хімічними методами, а також може включати переробні технології, що є спеціальними видами робіт з добування корисних копалин (підземна газифікація та виплавляння, хімічне та бактеріальне вилуговування, дражна та гідравлічна розробка розсипних родовищ, гідравлічний транспорт гірничих порід покладів дна водойм)

Підпунктом 14.1.91. Податкового кодексу України визначено, що корисні копалини - природні мінеральні утворення органічного і неорганічного походження у надрах, у тому числі будь-які підземні води, а також техногенні мінеральні утворення в місцях видалення відходів виробництва та втрат продуктів переробки мінеральної сировини, які можуть бути використані у сфері матеріального виробництва і споживання безпосередньо або після первинної переробки.

Мінеральна сировина - товарна продукція гірничодобувного підприємства, що є результатом його господарської діяльності з видобутку корисних копалин, у тому числі шляхом виконання господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, і за якісними характеристиками відповідає вимогам установлених законодавством стандартів або вимогам договорів (підпункт 14.1.112 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України)

Аналогічне поняття мінеральної сировини передбачено у Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1997 року № 432, та визначено, що товарна продукція гірничодобувного підприємства - мінеральна сировина, видобута гірничодобувним підприємством і відповідає установленим стандартам.

Діючим законодавством передбачений механізм справляння рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин виключно для гірничодобувних підприємств.

Технологічна схема переробки сировини та виробництва готової продукції становить складний ланцюг виробничих процесів від видобутку і транспортування залізної руди до виробництва концентрату залізорудного та окатків залізорудних.

Гірничо-збагачувальне підприємство здійснює не лише первинну переробку мінеральної сировини, а й проводить повний технологічний комплекс заходів щодо виготовлення якісно іншої продукції - глибоке збагачення.

Виходячи з викладено, на ВАТ "Полтавський ГЗК" товарною продукцією є залізорудні окатки, які не можливо віднести до мінеральної сировини та визначити як об'єкт рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин у відповідності до пункту 252.3.1 статті 252 Податкового кодексу України.

Податковим кодексом України не передбачено механізму справляння рентної плати для гірничо-збагачувальних підприємств, які не реалізують товарну продукцію (залізну руду), відповідно єдиним законним механізмом є обчислення рентної плати згідно пунктом 252.7.2 статті 252 Податкового кодексу України за розрахунковою вартістю добутої корисної копалини (мінеральної сировини).

Пунктом 252.7.2 статті 252 Податкового кодексу України встановлено, що рентна плата за користування надрами для видобування корисних копалин здійснюється за розрахунковою вартістю відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), крім вуглеводневої сировини.

Стаття 52 Податкового кодексу України встановлює обов'язок податкових органів надавати податкові консультації з питань практичного застосування норм податкового законодавства, то їй повинно кореспондувати право платника податків на її отримання. Якщо податковий орган не надає такої консультації або надає незаконну податкову консультацію, він тим самим порушує право платника податків на отримання інформації про практичне застосування норм законодавства.

Таким чином, для гірничо-збагачувальних підприємств об'єктом оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин є обсяг товарної продукції у вигляді корисних копалин, що пройшли лише первинну переробку мінеральної сировини (переробку кварцитів до роздробленої руди, а не проведення переробки до магнетитового концентрату), а базою оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин є розрахункова вартість відповідного виду товарної продукції добутої сировини - залізної руди, що складається з витрат на видобування та первинну переробку в розумінні пункту 14.1.150 статті 14 Податкового кодексу України та з урахуванням правил розрахунку, передбачених пунктами 252.7.2. 252.12. 252.14 та 252.16 статті 252 Податкового кодексу України, а не розрахункова вартість залізорудного концентрату, як стверджує ДФС України у своїй податковій консультації № 10066/6199-99-15-04-01-15.

За таких обставин, надана відповідачем податкова консультація, є необґрунтованою та не відповідає критеріям правомірності, які ставляться до рішень суб'єктів владних повноважень частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак, є протиправною та повинна бути визнана недійсною в силу вимог пункту 53.3 статті 53 Податкового кодексу України.

У відповідності до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, з урахуванням приписів статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність спірної податкової консультації Державної фіскальної служби України від 13 травня 2015 року № 10066/6/99-99-15-04-01-15, а отже, вона є необґрунтованою і підлягає визнанню протиправною.

Згідно частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію № 10066/6/99-99-15-04-01-15 від 13 травня 2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Державної фіскальної служби України () на користь Відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 1218,00 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 19 січня 2016 року.

Головуючий суддя С.А. Іваненко
суддя суддя С. С. Бойко С. О. Удовіченко