Справа № 826/21859/15
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2016-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

13 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Бистрик Г.М.

Земляної Г.В.

за участю секретаря Запорожченко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Будпостач" на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Будпостач" до Черкаської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Будпостач" (далі - ПП "Будпостач") звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Черкаської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Черкаська митниця) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 25.05.2015 р. №902000003/2015/301875/2.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

На вказану постанову ПП "Будпостач" подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, між позивачем (покупець) та фірмою TAIZHOU OUKE PUMP CO., LTD (продавець) укладено контракт від 08.04.2013 р. №347. Відповідно до п. 1 вказаного контракту продавець продає, а покупець купує з доставкою морським транспортом товари згідно Проформа-Інвойсом чи Інвойсом. Відповідно до умов Контракту загальна вартість контракту складає 5 000 000 USD (доларів США). Також сторонами передбачений порядок проведення платежів шляхом предоплати на рахунок продавця в сумі часткової поставки зазначеною в проформі-інвойсі-та/або інвойсі або шляхом відкриття безвідкличних документарних акредитивів на суму часткової поставки згідно інвойса(ів) продавця, або шляхом відстрочки платежу в строки визначені у відповідній Проформі-Інвойсі та/або Інвойсі.

З метою розмитнення придбаного товару (насосів для води та запасних частин до них), позивачем 26.05.2015 р. подано до Черкаської митниці митну декларацію №902030000/2015/301875.

Для підтвердження митної вартості товару до митної декларації позивачем було надано: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами 100/2012/0003902 від 14.01.2015 р.; міжнародну автомобільну накладну №8147 від 25.05.2015 р.; коносамент №4359-0177-504.015 від 27.04.2015 р.; коносамент №MSCUYZ529820 від 27.04.2015 р.; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 22.05.2015 р., документ, що підтверджує вартість страхування №00339 від 25.05.2015 р.; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 12.01.2015 р.; рахунок-фактура (інвойс) 23.04.2015 р. №15OUEKA-008; рахунок-фактура (інвойс) 23.04.2015 р № 15OUEKA-008 (з/ч); рахунок-фактура (інвойс) 23.04.2015 р. №15OUEKA-008 (переклад з/ч); доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №3 від 24.12.2014 р.; копія зовнішньоекономічного договору (контракту) від 08.04.2013 р. №347; декларація про відповідність UA.TR.061.D.01419-15 від 26.05.2015 р.; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2791 від 27.04.2015 р.; сертифікат походження товару форми А №15С3326А2480/00009 від 30.04.2015 р.; інші некласифіковані документи: висновок №061/864ВНД від 26.05.2015 р., лист від 20.05.2015 р., лист від виробника від 23.03.2015 р.

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів, митним органом повідомлено декларанта про виявлені в документах розбіжності та відсутність усіх відомостей щодо фактично сплаченої ціни, та витребувано додаткові документи: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та каталоги, праси, специфікації виробника товару.

У зв'язку з повідомленням декларантом про неможливість надання документів в межах строку, встановленого ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, Черкаською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 27.05.2015 р. №902000003/2015/301875/2, щодо ідентичних товарів, на підставі якого позивачем було здійснено декларування митної вартості товарів.

В графі 33 "Обставини прийняття рішення та джерела, що використовувались митним органом для коригування митної вартості" такого рішення зазначено, що документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари: декларантом не подано додаткових документів на письмову вимогу органу доходів і зборів відповідно до ч. 3 ст. 53 митного кодексу України, зокрема відповідно до п. 4.2 договору транспортного експедирування від 10.04.2013 р. № КН0030FS зазначено, що рахунки експедитора підлягають оплаті протягом 10 днів із моменту виставлення такого рахунку. Згідно рахунку від 22.05.2015 р. №12000123 визначено умови сплати «сплатити до 06.07.2015 р.», проте платіжні документи щодо сплати даного рахунку не надавались.

Митну вартість товару №1 визначено за ціною договору щодо ідентичних товарів, товару №2 за резервним методом, а товару №3 за ціною договору щодо подібних товарів. Джерелом інформації для коригування митної вартості відповідачем застосовано вартість транспортування згідно з митною декларацією від 17.12.2014 р. № 902030000/2014/304369.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи перелік яких встановлено цією статтею.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Виявлення розбіжностей чи неповноти у даних, які не стосуються ціни товару та/або не впливають на неї, не можуть бути покладені в обґрунтування невизнання задекларованої митної вартості товару.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 1 контракту №347 визначено, що умови оплати зазначаються в інвойсах або проформі-інвойсі. Також пунктом 3 цього контракту передбачені можливі варіанти щодо умов оплати товару, а саме шляхом предоплати на рахунок продавця в сумі часткової поставки зазначеною в проформі-інвойсі-та/або інвойсі або шляхом відкриття безвідкличних документарних акредитивів на суму часткової поставки згідно інвойса(ів) продавця, або шляхом відстрочки платежу в строки визначені у відповідній Проформі-Інвойсі та/або Інвойсі. При цьому, інвойс від 23.04.2015 р. №150UKEA-008 містить посилання на контракт від 08.04.2013 р. №347, що унеможливлює встановлення згоди сторін по всім істотним умовам договору при поставці товару.

Також відповідно до документу, який підтверджує вартість перевезення, а саме довідки про вартість міжнародних транспортно-експедиційних послуг від 22.05.2015 р. страхування вантажу не передбачено. Проте, в матеріалах справи міститься страховий сетрифікат, який підтверджує вартість страхування №00339 від 25.05.2015 р., що свідчить про неузгодженість визначення митної вартості товару та впливає на різницю ціни при декларуванні товару.

Пунктом 4.2 договору транспортного експедирування від 10.04.2013 р. №КН0030FS передбачено, що рахунки експедитора підлягають оплаті протягом 10 календарних днів із моменту виставлення такого рахунку. Відповідно до рахунку від 22.05.2015 р. №12000123 датою оплати визначено до 06.07.2015 р., проте платіжні документи щодо сплати даного рахунку в матеріалах справи відсутні та позивачем до митниці не надавались.

Отже, надані позивачем документи дійсно не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а тому відповідачем обґрунтовано було витребувано у позивача додаткові документи.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що додаткові документи, були подані позивачем не в повному обсязі та лише у серпні 2015 року листом, який датовано 29.07.2015 р., тобто з порушенням строку встановленого ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, тому не могли бути враховані відповідачем, що не спростовано ПП "Будпостач".

Таким чином, рішення про коригування митної вартості товарів від 25.05.2015 р. №902000003/2015/301875/2 є правомірним та не підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, які впливають на правильність вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову, а тому апеляційну скаргу ПП "Будпостач" необхідно залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 листопада 2015 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Будпостач" залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Бистрик Г.В.

Земляна Г.В.

Повний текст ухвали складено 18.01.2016 року

.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Земляна Г.В.

Бистрик Г.М.