Справа № 369/6186/15-а
Суддя: Волчко А. Я.
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/6186/15-а
Провадження № 2-а/369/228/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.12.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.

за участю секретаря Раситюк М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення України Києво-Святошинської районної адміністрації, третя особа: Відділ у справах дітей районної державної адміністрації Києво-Святошинського району про визнання незаконними дій управління соціального захисту населення України києво-Святошинської районної адміністрації Київської області про зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення України Києво-Святошинської районної адміністрації, третя особа: Відділ у справах дітей районної державної адміністрації Києво-Святошинського району про визнання незаконними дій управління соціального захисту населення України києво-Святошинської районної адміністрації Київської області про зобовязання вчинити певні дії.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що позивач ОСОБА_1 у липні 2014 року була змушена переїхати до міста Київ з міста Алчевськ Луганської області, внаслідок проведення на території даного населеного пункту антитерористичної операції.

На час подання адміністративного позову дана територія є окупована.

Вона переїхала до Києва з неповнолітніми діттьмиа саме з: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджено свідоцтвами про народження.

01 грудня 2014 року вона відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №505 від 1 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» , стала на облік до відповідача та отримала довідку № НОМЕР_1, яка підтверджує про взяття її на облік. На час взяття її на облік вона знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до 08.03.201 5 року.

Відповідно до даної постанови грошова допомога на одну непрацездатну особу складала 884 грн., щомісячно, але не більш ніж 2400 грн. на родину.

У зв язку з тим, що на її родину виходило більш ніж 2400 грн., лише на неповнолітніх дітях 884+884+884=2652 грн

Відповідач сплачував грудень 2014 року - 2400 грн., січень 2015 року-2400 грн., а починаючи з, лютого сплата відповідачем незаконно була зменшена: лютий 2015 року - 2179 грн., березень 2015 року - 2179 грн.

У зв'язку з тим, що відповідач не регулярно сплачував поміч, то про це порушення вона дізналася лише у березні та звернулася до відповідача, але не отримала ніякої зрозумілої відповіді.

У травні 2015 року позивач дізналася, що у квітні та травні їй було нараховано лише 1958 грн.

Внаслідок чого, вона в подальшому звернулася до відповідача з письмовою заявою, та отримала лише довідку про нарахування грошових кошт.

За таких обставин вважає, що відповідач повинен сплатити максимальну суму за шість місяців, а саме: 2400+2400+2400+2400+2400+2400= 14400 грн.

Відповідач порушив законодавство України та Постанову кабінету міністрів України № 505 від 1 жовтня 2014 року, сплативши наступну суму, а саме: 2400+2400+2179+2179+1958+1958 = 13074 грн. Тобто, 14400-13700=1326 грн.

Виходячи з цього Відповідач незаконно недоплатив багатодітній сім'ї грошову у розмірі 1326 гривень.

Тому просила визнати незаконними дії відповідача, в особі Управління соціального захисту населення України Києво-Святошинської районної адміністрації Київської області, пов'язані з нарахування та виплатою допомоги перемішеним особам на проживання. Зобов'язати відповідача, в особі Управління соціального захисту населення України, Києво Святошинської районної адміністрації Київської області, доплатити допомогу у розмірі 1326 ( одна тисяча триста двадцять шість ) гривень. Стягнути з відповідача, в особі Управління соціального захисту населення України. Києво - Святошинської районної адміністрації Київської області, на користь позивача, в особі ОСОБА_1, судовий збір та стягнути з відповідача, в особі Управління соціального захисту населення України, Києво-Святошинської районної адміністрації Київської області на користь позивача, в особі ОСОБА_1, витрати пов'язані з правовою допомогою у розмірі 500 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти позову заперечувала в повному обсязі, вважають вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, мотивуючи свої заперечення тим, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» запроваджено щомісячну адресну допомогу переселенцям для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг.

Згідно з п. 2 Постанови, грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на і території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Призначення та виплату грошової допомоги здійснюють органи: соціального захисту населення за фактичним місцем проживання (перебування) за заявою уповноваженого представника сім ї.

Відповідно до п. З Постанови грошова допомога надається у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) - 884 грн. на одну особу; для працездатних осіб - 442 грн. на одну особу.

Загальна сума допомоги на сімю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сімї та не може перевищувати 2 400 гривень.

Особам працездатного віку допомога призначається на два місяці.

Для одержання допомоги у встановлених розмірах на наступний період особи працездатного віку мають працевлаштуватися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості. Якщо працездатний член сімї протягом двох місяців не працевлаштувався, або перебуває у трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України чи в районах проведення антитерористичної операції і фактично не працює, розмір допомоги для цих осіб на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 стала на облік для надання щомісячної адресної допомоги 01.12.2014 року.

Відповідно до Постанови та рішення Управління «про призначення допомоги переміщеним особам на проживання» від 01.12.2014 року, ОСОБА_1 була призначена допомога у розмірів 2400 грн.

У звязку з тим що гр. ОСОБА_1 є працездатна особа починаючи з лютого місяця сума виплати допомоги на наступні два місяця була зменшена на 50 відсотків:

з 01.12.2014 року по 31.01.2015 року = 2400,00;

з 01.02.2015 року по 31.03.2015 року = 2179,00;

з 01.04.2015 року по 31.05.2015 року = 1985,00.

Враховуючи вищевкладене просили у позові відмовити повністю.

Представник третьої особи Відділу у справах дітей районної державної адміністрації Києво-Святошинського району у судове засідання не з"явився, про день слухання справи повідомлялися належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що адміністративний ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Відповідно до п.4 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійний виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.3 КАС України відповідач - суб»єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст.3 КАС України суб»єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб»єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як, вбачається з матеріалів справи, у липні 2014 року позивач була змушена переїхати до міста Київ з міста Алчевськ Луганської області, внаслідок проведення на території даного населеного пункту антитерористичної операції.

На час подання адміністративного позову дана територія є окупована.

Разом з нею до Києва переїхали неповнолітні діти: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджено свідоцтвами про народження.

01 грудня 2014 року вона відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №505 від 1 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» , стала на облік до відповідача та отримала довідку № НОМЕР_1, яка підтверджує про взяття її на облік. На час взяття її на облік вона знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до 08.03.201 5 року.

Відповідно до даної Постанови Кабінету Міністрів України №505 від 1 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» грошова допомога на одну непрацездатну особу складала 884 грн., щомісячно, але не більш ніж 2400 грн. на родину.

Згідно з п. 2 Постанови, грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на і території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Призначення та виплату грошової допомоги здійснюють органи: соціального захисту населення за фактичним місцем проживання (перебування) за заявою уповноваженого представника сім ї.

Відповідно до п. З Постанови грошова допомога надається у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) - 884 грн. на одну особу; для працездатних осіб - 442 грн. на одну особу.

Загальна сума допомоги на сімю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сімї та не може перевищувати 2 400 гривень.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 стала на облік для надання щомісячної адресної допомоги 01.12.2014 року.

Відповідно до Постанови та рішення Управління «про призначення допомоги переміщеним особам на проживання» від 01.12.2014 року, ОСОБА_1 була призначена допомога у розмірів 2400 грн.

У зв язку з тим, що на її родину виходило більш ніж 2400 грн., лише на неповнолітніх дітей 884+884+884=2652 грн.

Відповідач сплачував грудень 2014 року-2400 грн., січень 2015 року- 2400 грн., а починаючи з, лютого сплата відповідачем незаконно була зменшена: лютий 2015 року - 2179 грн., березень 2015 року - 2179 грн.

У зв'язку з тим, що відповідач не регулярно сплачував поміч, то про це порушення вона дізналася лише у березні та звернулася до відповідача, але не отримала ніякої зрозумілої відповіді.

У травні 2015 року позивач дізналася, що у квітні та травні їй було нараховано лише 1958 грн.

Внаслідок чого, вона в подальшому звернулася до відповідача з письмовою заявою, та отримала лише довідку про нарахування грошових кошт.

За таких обставин вважає, що відповідач повинен сплатити максимальну суму за шість місяців, а саме: 2400+2400+2400+2400+2400+2400= 14400 грн.

Відповідач порушив законодавство України та Постанову кабінету міністрів України №505 від 1 жовтня 2014 року, сплативши наступну суму, а саме: 2400+2400+2179+2179+1958+1958 = 13074 грн. Тобто, 14400-13700=1326 грн.

Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виник публічно-правовий спір в межах якого позивач, як фізична особа, вважає що відповідач, як субєкт владних повноважень, порушив її право на отримання соціального захисту у вигляді права на отримання щомісячної адресної допомоги, оскільки неправомірно недоплатив їй суму у розмірі 1326 гривень.

А тому, оспорює вказану недоплату, та вважає належним способом захисту свого права зобовязання відповідача виплатити їй названу допомогу.

Для вирішення спору, враховуючи визначені судом правовідносини, суд застосовує такі норми матеріального і процесуального права, виходячи при цьому з наступних мотивів:

Положеннями частини першої статті 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у випадках, передбачених законом.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», зокрема у частині 1 статті 9 Верховна Рада України встановила, що внутрішньо переміщена особа має право на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання. А положеннями пункту 6 статті 20, український парламент доручив Кабінету Міністрів України, протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим законом, забезпечити розроблення та затвердження в установленому порядку комплексної державної програми щодо підтримки та соціальної адаптації громадян України, які переселились з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції в інші регіони, зокрема доручив вжити заходів із вирішення питань щодо отримання соціальних виплат для цієї категорії громадян.

При цьому, у статті 1 названого закону, Верховна Рада України дала визначення такій категорії громадян України як «внутрішньо переміщена особа», під якою слід розуміти громадянина України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Також слід відзначити, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 «Про облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» та №509 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» такими, що прийняті саме на виконання положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

В силу положень частини 1 статті 5 та частини 1 статті 7 вказаного закону, отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є підтвердженням наявності однієї з підстав для отримання соціальних послуг відповідно до законодавства.

І дійсно, положеннями частини 3 і 8 статті 4 названого закону передбачено, що для отримання такої довідки, внутрішньо переміщена особа має звернутися до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення за місцем фактичного проживання із заявою про отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, який цю довідку і видає.

Наведені положення, узгоджуються й з пунктом 10 частини 1 статті 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» якими передбачено, що до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань соціального захисту.

Положеннями підпункту 6 пункту б) частини 1 статі 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належить й таке делеговане повноваження, як вирішення відповідно до законодавства питань про надання компенсацій і пільг у випадках передбачених законодавством, на думку суду, відповідач при вирішенні усіх питань, які стосуються надання компенсацій і пільг у випадках передбачених законодавством, діє як орган місцевої державної адміністрації.

Кабінет Міністрів України у пункті 2 свого «Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції», який затверджено вже названою постановою №509 від 01 жовтня 2014 року, встановив, що для отримання вказаної довідки, особа може звернутись як до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення державних адміністрацій, так і до таких же підрозділів виконавчих органів міських рад.

А вирішення такого питання, безпосередньо стосується надання у майбутньому внутрішньо переміщеним особам, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01 жовтня 2014 року, компенсації у вигляді щомісячної адресної допомоги, оскільки однією з умов отримання такої допомоги є предявлення вже вказаної довідки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 стала на облік для надання щомісячної адресної допомоги 01.12.2014 року., що відповідно підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи».

ОСОБА_1 була призначена допомога у розмірів 2400 грн.

Як вже зазначалось, Кабінет Міністрів України 01 жовтня 2014 року шляхом затвердження постанови №505, встановив щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг (грошова допомога).

У пункті 2 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг (грошова допомога)», що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01 жовтня 2014 року однозначно встановлено, що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

А пунктом 5 вказаного порядку, Уряд України передбачив, що для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та предявляє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються.

Те, що ОСОБА_1 знаходилась на обліку в Управлінні соціального захисту населення України Києво-Святошинської районної адміністрації Київської області для надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг з 01.12.2014 року., вказані обставини не оспорювались сторонами.

Як встановлено судом, відповідач сплачував за грудень 2014 року-2400 грн., січень 2015 року- 2400 грн., а починаючи з, лютого сплата відповідачем незаконно була зменшена: лютий 2015 року - 2179 грн., березень 2015 року - 2179 грн.

У зв'язку з тим, що відповідач не регулярно сплачував поміч, то про це порушення вона дізналася лише у березні та звернулася до відповідача, але не отримала ніякої зрозумілої відповіді.

У травні 2015 року позивач дізналася, що у квітні та травні їй було нараховано лише 1958 грн.

Внаслідок чого, вона в подальшому звернулася до відповідача з письмовою заявою, та отримала лише довідку про нарахування грошових кошт.

Оскільки, відповідач не надав суду жодних доказів наявності підстав для зменшення вказаної щомісячної адресної допомоги на момент його звернення, суд вважає, що відповідач неправомірно зменшив виплату цієї допомоги, що як наслідок, призвело до неправомірної бездіяльності у її нарахуванні і виплаті. А це, свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом.

Також це свідчить про те, що саме відповідач порушив право позивача на отримання названої виплати, і тому таке право слід захистити.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, в аспекті його ефективного поновлення, суд враховує й наступне.

Як вже вказувалось вище, пункт 2 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг (грошова допомога)» передбачає, що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Тобто, адресна допомога призначається з дня звернення особи за її призначенням і виплачується по місяць зняття особи з обліку включно, але не більше ніж шість місяців з дня призначення.

Тобто судом встановлено, що якби право позивача не було порушено, вона в повинна була отримати належні їй суми щомісячної адресної допомоги за шість місяців у повному розмірі у сімі 14400, але цього не відбулось.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 13 Конвенції, яка гарантовано кожному право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо порушення передбаченого Конвенцією права було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч.2 ст. 8 КАС України, передбачено під час вирішення справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, права людини визнаються найвищими соціальними цінностями, вони визначають зміст і спрямованість діяльності держави;

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, доводи сторін, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об»єктивному дослідженні в судовому засіданні всіх доказів, що є в матеріалах справи, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково.

Що стосується заперечення відповідача вони повністю спростовуються зазначеними вище обставинами, а тому судом до уваги не беруться.

Отже, оцінюючи докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку про задоволення вимог позивача частково.

Що, стосується вимог позивача, щодо витрат на правову допомогу у розмірі 500 гривень, то суд не знаходить підстав для задоволення вимог в цій частині.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати суд покладає на відповідача.

Керуючись 17-20,23,69-87,94,138,143,151-154,158-167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О СТ А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення України Києво-Святошинської районної адміністрації, третя особа: Відділ у справах дітей районної державної адміністрації Києво-Святошинського району про визнання незаконними дій управління соціального захисту населення України києво-Святошинської районної адміністрації Київської області про зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління соціального захисту населення України Києво-Святошинської районної адміністрації Київської області, пов'язані з нарахуванням та виплатою допомоги переміщеним особам на проживання.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення України, Києво-Святошинської районної адміністрації Київської області, доплатити допомогу ОСОБА_1 у розмірі 1326 ( одна тисяча триста двадцять шість ) гривень.

Стягнути з Управління соціального захисту населення України. Києво-Святошинської районної адміністрації Київської області на користь позивача ОСОБА_1, судовий збір в розмірі 73 гривень 08 коп.

У решті позову відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: А.Я. Волчко