Справа № 805/572/15-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду

25 грудня 2015 р. Справа №805/572/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Волгіної Н.П. розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду клопотання представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду

із адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в інтересах Філії «Артемісьвська ДЕД»

до Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання дій неправомірними, скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Дочірнє підприємство "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в інтересах Філії «Артемісьвська ДЕД», звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання дій неправомірними, скасування рішення № від 23 липня 2014 року за період з 21 травня 2014 року до 29 травня 2015 року на суму 7 268,11 грн, з яких штрафні санкції складають 6 667,99 грн, пеня - 600,12 грн (а.с. 4-6).

25 грудня 2015 року представником позивача надано до суду клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до суду із позовом поважними, обґрунтоване наступним (а.с. 104).

У зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької області, де знаходиться позивач ат його філія, робота всіх підприємств була ускладнена. Роботу підприємства позивача фактично було поновлено лише наприкінці січня 2015 року. Через постійні обстріли та замінування доріг між позивачем, його філіями було майже втрачено зв'язок, навіть телефонний. Працівники підприємства через загрозу життю не виходили на роботу, втім, відповідно до листа Мінсоцполітики від 8 липня 2014 року, за такі «прогули» працівників запропоновано не звільняти, а надавати додаткові дні відпустки та вихідні. Через вищезазначені обставини позивач не мав змоги вчасно звернутись до суду, та, крім іншого, не мав коштів на сплату судового збору за подання до суду позову (а.с. 104).

До суду представник позивача Анфьорова К.С. з'явилася, 24 грудня 2015 року надала заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 95).

Представник відповідача Курига О.І. до суду з'явилася, надала заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 108).

Розглянувши клопотання позивача та дослідивши матеріали справи суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями ч.ч. 2, 5 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Згідно абзаців 1, 3 ч. 14 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів після надходження рішення про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, філією позивача застосовано можливість досудового врегулювання спору, а саме - платником оскаржено спірне рішення відповідача від 23 липня 2014 року, яке отримано філією 31 липня 2014 року (а.с. 52), до ГУ ДФУ у Донецькій області скаргою від 13 серпня 2014 року, у відповідь на що 29 вересня 2014 року філією отримано рішення фіскального органу від 15 вересня 2014 року, прийняте за результатом розгляду скарги (а.с. 53).

Не погодившись із таким рішенням за результатом розгляду скарги, 6 лютого 2015 року філією позивача оскаржено спірне рішення відповідача від 23 липня 2014 року про застосування штрафу і нарахування пені до суду (а.с. 7, 13). Тобто, поза межами місячного строку з дня, коли платник дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Вирішуючи питання щодо можливості визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне.

Частиною 4 ст. 6 КАС України передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Суд зауважує на тому, що обмеження законодавцем строку на звернення до адміністративного суду має на меті полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин.

Відповідно до Указу Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції (АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 2 вересня 2014 року № 1669-VII період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, у якому, серед інших населених пунктів, зазначено м. Артемівськ, де знаходиться філія, в інтересах якої звернувся до суду позивач, м. Донецьк, де знаходився позивач, та м. Красноармійськ, куди він перемістився з тимчасово окупованої території України.

Не маючи змоги звернутись до суду із позовом в межах визначеного законом строку з обставин, які є непереборними та не залежать від волевиявлення позивача, останній позбавляється можливості реалізувати своє право на судовий захист своїх прав.

Сертифікатом Торгово-промислової палати України № 969 вих. № 3914/05-4 від 17 жовтня 2014 року засвідчено настання обставин непереборної сили (форс-мажору) філії позивача з 14 квітня 2014 року, у зв'язку з проведенням АТО (а.с. 9).

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про достатність підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення позивача до суду із даним позовом.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 158 - 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Задовольнити клопотання позивача про визнання причин пропуску строку звернення до суду із позовом поважними.

Визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Волгіна Н.П.