Справа № 812/1602/15
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України

19 січня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1602/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Смішливої Т.В.,

при секретарі судового засідання: Ждановій Г.Є.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України, Генеральний штаб Збройних сил України про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України, Генеральний штаб Збройних сил України, у якому позивач просив суд зобов`язати відповідача виконати пункт 6 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014 та невідкладно подати на розгляд комісії, утвореної у Міністерстві оборони України довідки за формою згідно з додатком 1 до вказаної постанови та документів, які є підставою для надання позивачу статусу учасника бойових, а також стягнути з відповідача у рахунок відшкодування моральної шкоди 3657,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.05.2014 він був прийнятий добровольцем у військову частину польова пошта НОМЕР_2 , де йому було видано зброю, що відображено у військовому квитку та довідці № 126 від 01.06.2014.

У 2014 році він приймав участь у бойових діях у складі батальйону, а саме у червні 2014 року у м. Щастя, в липні 2014 року під селищем Металіст, в селі Георгієвка, в серпні 2014 року в с. Красний Яр, на Вергунському роз`їзді, с. Хрящевате, у вересні жовтні 2014 року в м. Щастя.

Наказом № 47 від 18.08.2014 позивача мобілізовано до Збройних сил України через Сватівський військомат у військову частину польова пошта НОМЕР_2 , яку у подальшому перейменовано у військову частину польова пошта НОМЕР_1 .

Позивача демобілізовано 17.07.2015, однак, під час демобілізації йому не видано посвідчення учасника бойових дій. У вересні 2015 року позивач звернувся до Луганського обласного військомату з питань отримання статусу учасника бойових дій, однак отримав відмову через відсутність всіх необхідних документів з Військової частини НОМЕР_1 .

Позивач вважає, що чинним законодавством обов`язок подання до спеціально утвореної комісії всіх необхідних документів для отримання статусу учасника бойових дій покладено на відповідні військові частини. Зазначений обов`язок відповідач не виконав.

В обґрунтування вимог про стягнення моральної шкоди позивач зазначив, що ненадання відповідачем документів для отримання статусу учасника бойових дій спричинило позивачу моральну шкоду, яка полягає у наступному:

- бездіяльність посадових осіб, відповідальних за надання документів до вказаної комісії, на неповагу до долі осіб, які приймали участь в АТО,

- необхідність змінювати звичайний засіб життя, звертатись до адвоката, суду з метою захисту свого права на визначення учасником бойових дій,

- постійне хвилювання, що в черговий раз посадові особи України здійснюють порушення прав учасника АТО, що виникнуть перешкоди у отриманні пільг, необхідних для подальшого життя.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні, викладеним у позові, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заперечення проти позову, у яких вказав, що з листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.10.2015 вбачається, що комісією з питань визначення статусу «учасник бойових дій» розглянуто документи ОСОБА_2 та прийнято рішення про відмову через відсутність підтверджуючих документ. Позивач у подальшому до комісії не звертався та необхідні документи не надав, а тому заявлений позов є передчасним, просив суд у позові відмовити.

Треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України, Генеральний штаб Збройних сил України участь своїх представників у судовому засіданні не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника Міністерства оборони України надійшли письмові заперечення проти позову, у яких зазначено, що позивач передчасно звернувся до суду з даним позовом, а також те, що пунктом 8 Порядку надання статусу учасника бойових дій передбачено, що у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником установи, закладу до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії. Тобто, позивач має право сам збирати та подавати відповідні документи. Щодо моральної шкоди вважав вимоги необґрунтованими оскільки позивачу моральна шкода не була спричинена.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 69-72 КАС України, суд прийшов до наступного.

Згідно довідки № 0624/126 від 01.06.2014, виданої командиром військової частини польова пошта НОМЕР_2 , ОСОБА_1 з 11 травня 2014 року перебував на військово-польових зборах при військовій службі відповідно до Указу Президента України № 454/2014 від 06.05.2014 «Про часткову мобілізацію». (а.с. 6)

За даними військового квитка серії НОМЕР_3 , виданого Світівським військовим комісаром Луганської області, ОСОБА_1 18 серпні 2014 року на підставі Указу Президента України № 607 від 21.07.2014 призваний у збройні сили України, а 17.07.2015 на підставі наказу командира В/ч НОМЕР_1 № 214 ОСОБА_1 звільнений (демобілізований) в запас. (а.с. 7-8)

Також, згідно даних вказаного військового квитка ОСОБА_1 приймав участь у бойових діях в зоні проведення АТО в Луганській області в складі в/ч пп НОМЕР_1 на посаді водія-електрика взводу зв`язку з 18.08.2014 по 21.07.2015.

Факт проходження позивачем військової служби з 18.08.2014 по 17.07.2015 у складі військової частини - польова пошта НОМЕР_1 також підтверджено витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 17.07.2015 № 214. (а.с. 11)

Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.10.2015 комісією з питань визначення статусу «учасник бойових дій» розглянуто документи ОСОБА_2 та прийнято рішення про відмову через відсутність підтверджуючих документів. (а.с. 12)

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014 затверджено Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (далі - Порядок).

Пунктом 2 вказаного Порядку передбачено, що статус учасника бойових дій надається:

військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення;

особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Відповідно до пункту 6 Порядку для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками установ, закладів подаються на розгляд комісії у місячний строк після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу чи призначення їх на відповідні посади..

Таким чином, подання на розгляд комісій, утворених у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади чи інших державних органах (далі - комісія), у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, в складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення є обов`язком командира (начальника) військової частини.

З листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.10.2015 вбачається, що командиром Військової частини польова пошта НОМЕР_1 довідка за формою згідно з додатком 1 та інші необхідні документи, які є підставою для надання позивачу статусу учасника бойових дій, у встановлений законом місячний строк, до відповідної комісії не передано, що є порушенням вимог п. 6 Порядку.

Посилання представника Міністерства оборони України на те, що відповідно до пункту 8 Порядку щодо того, що позивач у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником установи, закладу до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, може самостійно звернутися до відповідної комісії, суд вважає необґрунтованим, тому що наявність у позивача зазначеного права не звільняє відповідача від обов`язку .

З урахуванням викладеного суд вважає, що вимога позивача про зобов`язання відповідача виконати пункт 6 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з першого відповідача моральної шкоди у сумі 3657,00 грн. суд зазначає таке.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, незаконного звільнення, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

В обґрунтування вимог про стягнення моральної шкоди позивач зазначив, що спричинена йому моральна шкода полягає у бездіяльність посадових осіб, відповідальних за надання документів до вказаної комісії, на неповагу до долі осіб, які приймали участь в АТО, необхідність змінювати звичайний засіб життя, звертатись до адвоката, суду з метою захисту свого права на визначення учасником бойових дій, постійному хвилюванні, що в черговий раз посадові особи України здійснюють порушення прав учасника АТО, що виникнуть перешкоди у отриманні пільг, необхідних для подальшого життя.

Однак, звернення до адвоката та витрати на правову допомогу не є моральною шкодою та відшкодовуються в іншому порядку.

Жодних доказів на підтвердження інших обставин щодо спричинення йому моральної шкоди позивачем не надано.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлені обставини, які б вказували на заподіяння позивачу моральної шкоди, а тому, через ненадання позивачем доказів моральних страждань суд вважає за необхідне відмовити позивачу у цій частині позовних вимог.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч.2 ст.71 КАС України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своєї бездіяльності.

Згідно із положеннями ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір лише за вимогу про стягнення моральної шкоди, яку суд вважає необґрунтованою, а тому судовий збір у цій частині не відшкодовується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Зобов`язати Військову частину польова пошта НОМЕР_1 виконати вимоги пункт 6 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014, та подати на розгляд комісії, утвореної Міністерством оборони України, довідку за формою згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014 та інші документи, які є підставою для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанову у повному обсязі складено та підписано судом 20 січня 2016 року.

Суддя Т.В. Смішлива