Справа № 810/3174/15
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3174/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скрипка І.М.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр-Ліга» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр-Ліга» про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (далі - Позивач, ГУ ДСНС України у м. Києві) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр-Ліга» (далі - Відповідач, ТОВ «Прем'єр-Ліга») про застосування заходів реагування до ТОВ «Прем'єр-Ліга» у вигляді повного зупинення роботи Відповідача за адресою: вул. Глибочицька, 53 у Шевченківському районі м. Києві, шляхом відключення джерела електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощитки та вхідні двері приміщень товариства.

Постановою Київського окружного адміністративного суду 02.10.2015 року позовні вимоги задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки встановлені у ході перевірки порушення становлять небезпеку для життя та здоров'я людей, а доказів їх повного усунення Відповідачем надано не було, наявні підстави для вжиття заходів реагування.

Не погоджуючись із викладеним у постанові рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Наголошує на тому, що судом не було перевірено усунення Відповідачем виявлених у ході перевірки порушень, що спричинило прийняття неправильного рішення. Крім того, підкреслює, що у Позивача не виникло права на звернення до суду із вказаним позовом, а виявлені порушення не є такими, що тягнуть за собою необхідність зупинення діяльності АЗС.

У судовому засіданні представники Відповідача доводи апеляційної скарги підтримали та просили її вимоги задовольнити повністю з підстав, викладених в останній.

Представник Позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, наголошуючи на безпідставності викладених в ній вимог та відповідності рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - змінити, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, працівниками Шевченківського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві у відповідності, зокрема, до розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.01.2015 року №317-р «Про надання дозволу на проведення планових перевірок стану пожежної та техногенної безпеки» та на підставі наказу від 251.05.2015 року №45 (а.с. 15) і посвідчення на проведення перевірки від 08.06.2015 року №133 (а.с. 19) проведено планову перевірку АЗС «КЛО» ТОВ «Прем'єр-Ліга», яка розташована по вул. Глибочицькій, 53 у Шевченківському районі м. Києва, з питань додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, висновки якої зафіксовані в акті від 26.06.2015 року №133 (а.с. 20-26), який Відповідачу було направлено рекомендованим листом 26.06.2015 року (а.с. 27).

Так, у ході перевірки посадовими особами Позивача встановлено ряд порушень нормативно-правових актів, які, на його думку, створюють загрозу життю та здоров'ю людей, а саме:

- не наданий відповідний документ (наказ, інструкція тощо), яким повинен бути встановлений протипожежний режим, що включає: порядок утримання шляхів евакуації; правила проїзду та стоянки транспортних засобів; порядок відключення від мережі електроживлення обладнання та вентиляційних систем у разі пожежі; порядок огляду й зачинення приміщень після закінчення роботи; порядок організації експлуатації і обслуговування наявних засобів протипожежного захисту; порядок проведення планово-попереджувальних ремонтів та оглядів електроустановок, опалювального, вентиляційного, технологічного та іншого інженерного обладнання (п. 3 р. ІІ ППБУ);

- не у всіх приміщеннях на видних місцях розміщені інструкції про заходи пожежної безпеки (п. 4 р. ІІ ППБУ);

- для приміщень складського призначення не визначені категорія щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки «Норми визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони за «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок», у тому числі для зовнішніх виробничих і складських дільниць, які необхідно позначати на вхідних дверях до приміщення, а також у межах зон усередині приміщень та ззовні (п. 2.9 р. ІІІ ППБУ);

- від лісових масивів до будівель та споруд АЗС відсутні протипожежні розриви (відстані) відповідно до вимог ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (повинні бути не менше 10 метрів);

- від прилеглих будівель до будівель та споруд АЗС не витримані протипожежні розриви 50 метрів відповідно до вимог ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень»;

- не надані результати випробування зразків матеріалу покриття стін та стель на шляхах евакуації щодо показників пожежної небезпеки (п. 2.17 р. ІІІ ППБУ);

- допускається експлуатація тимчасових дільниць електромереж (п. 1.8 р. IV ППБУ);

- приймально-контрольний прилад і устаткування управління АПС встановлені на будівельних конструкціях, виконаних з горючих матеріалів п. 1.2 р. V ППБУ, п. 6.2.26 ДБН В.2.5-56:2010);

- електрощити, групові електрощитки не захищені автономними системами пожежогасіння та не оснащені схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки) (п. 1.16 р. IV ППБУ);

- електророзетки, вимикачі, перемикачі та інші подібні апарати встановлені на горючі основи (конструкції) без підкладанням під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата не менше, ніж на 0,01 метра (п. 1.17 п. IV ППБУ);

- в складському приміщенні допускається зберігання навалом (п. 9.1, пп. 13 р. VІ ППБУ);

- майданчик АЗС не огороджений по периметру бортиком висотою не менше як 0,2 м, місця в'їзду (виїзду) на майданчик для АЦ необхідно облаштувати похилими підвищеннями, (пандусами) з ухилом не менше як 2% (п. 2.1.1 наказу МНС від 06.12.2005 року №376);

- не виконано додаткової смуги накопичення транспортних засобів на виїзді з території АЗС на автомобільну дорогу довжиною не менше 15 м і на в'їзді до АЗС не менше 50 м шириною не менше 3,5 м (п. 7.55 ДБН 260-92** «Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень»);

- не проведено встановленим порядком реєстрацію підприємства через Державний департамент страхового фонду документації ДСНС України в Державному реєстрі потенційно небезпечних об'єктів;

- не забезпечено АЗС бланками регламентів надання інформації про аварію та повідомленнями про надзвичайну ситуацію, погодженими з територіальним органом управління ДСНС;

- не вивішено на видному місці відповідні інструкції щодо виконання вимог техногенної безпеки та порядку дій персоналу у разі виникнення надзвичайної ситуації;

- не створено на АЗС матеріальний резерв;

- номенклатуру і обсяги матеріального резерву не погоджено та не затверджено згідно закону;

- не приведено у відповідність до вимог зберігання і утримання засобів індивідуального захисту працюючого персоналу.

За наслідками встановлених у ході перевірки порушень Шевченківським РУ ГУ ДСНС України у м. Києві складено припис від 26.06.2015 року про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту (а.с. 28-29), яким зобов'язано усунути виявлені за наслідками проведення контрольного заходу порушення до 11.07.2015 року.

Поряд з цим, судом першої інстанції встановлено, працівниками ГУ ДСНС у м. Києві на підставі звернення Відповідача проведено позапланову перевірку АЗС «КЛО» ТОВ «Прем'єр-Ліга», яка розташована по вул. Глибочицькій, 53 у Шевченківському районі м. Києва, з питань додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, висновки якої зафіксовані в акті від 01.10.2015 року №88 (а.с. 108-111), який було отримано представником ТОВ «Прем'єр-Ліга».

У вказаному акті зафіксовано:

- від прилеглих будівель до будівель та споруд АЗС не витримані протипожежні розриви 50 метрів відповідно до вимог ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень»;

- не виконано додаткової смуги накопичення транспортних засобів на виїзді з території АЗС на автомобільну дорогу довжиною не менше 15 м і на в'їзді до АЗС не менше 50 м шириною не менше 3,5 м (п. 7.55 ДБН 260-92** «Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень»);

- не проведено встановленим порядком реєстрацію підприємства через Державний департамент страхового фонду документації ДСНС України в Державному реєстрі потенційно небезпечних об'єктів.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 51, 55, 64, 67, 68, 70 Кодексу цивільного захисту України, ст. ст. 1, 4, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», прийшов до висновку, що оскільки матеріалами справи не спростовуються доводи Позивача про наявність порушень законодавства про техногенну та пожежну безпеку, що становлять небезпеку для життя та здоров'я людей, позовні вимоги про застосування заходів реагування є обґрунтованими.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не може повністю погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон) виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.

Згідно ч. 7 ст. 7 Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

При цьому колегією суддів враховується, що аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування, допускається виключно повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Як вірно встановив суд першої інстанції, ГУ ДСНС України у м. Києві просить суд застосувати заходи реагування, які пов'язані з повним або частковим зупиненням виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, що охоплюється нормативним регулюванням вказаного Закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Приписи п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 65 КЦЗ України визначають, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) з питань, які визначені частиною першою статті 64 цього Кодексу щодо: суб'єктів господарювання; аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 КЦЗ України).

Згідно ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб'єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 68 КЦЗ України закріплено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Отже, наведені норми закону дають право Позивачу звертатись до суду з позовом про зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг тощо в разі виявлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

Водночас, судова колегія погоджується з доводами Апелянта, що частина виявлених у ході перевірки порушень усунута останнім, що підтверджується, зокрема, матеріалами перевірки ТОВ «Прем'єр-Ліга», зафіксованими в акті від 01.10.2015 року №88.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 7.61* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» розміщення нових та реконструкцію існуючих АЗС необхідно здійснювати з дотриманням санітарних розривів та протипожежних відстаней від найближчої з споруд АЗС до найближчих будинків, споруд та інженерних мереж у відповідності з таблицею 7.9* та додатком 8.3* з урахуванням правил безпеки дорожнього руху.

З огляду на викладене, твердження Позивача про порушення Відповідачем мінімальної відстані від АЗС до будинків та споруд громадського призначення є необґрунтованим, оскільки, як вбачається зі змісту акту про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, зареєстрованого Управлінням Держархбудконтролю у м. Києві 01.11.2001 року за №278 (а.с. 75-78), будівля АЗС з магазином супутніх товарів в складі операторської по вул. Глибочицька, 53 у Шевченківському районі м. Києва, була введена в експлуатацію у 2001 році, тобто до набрання чинності наведеного нормативного акту.

З аналогічних підстав судова колегія вважає помилковим твердження Позивача про необхідність зупинення діяльності АЗС по вул. Глибочицька, 53 у Шевченківському районі м. Києва у зв'язку з недотриманням ТОВ «Прем'єр-Ліга» приписів п. 7.63* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» в частині того, що на дорогах з 1-2 смугами руху у кожному напрямку на під'їздах до АЗС необхідно улаштовувати додаткову смугу накопичення транспортних засобів шириною, рівною основній смузі руху, але не менше 3,0 м протягом 50 м до в'їзду на АЗС та 15 м від виїзду з неї. Адже, як було встановлено раніше, АЗС була введена в експлуатацію у 2001 році, тобто до набрання чинності ДБН 360-92**, а наявними у матеріалах справи експертним висновком Управління державної пожежної охорони ГУ МВС України у м. Києві від 25.07.1997 року №54/1/1901 (а.с. 74) та позитивним висновком Київської міської служби Української державної інвестиційної експертизи «Київдержекспертиза» від 02.11.2000 року проекту АЗС на вул. Глубочицькій, 53 у Шевченківському районі м. Києва (а.с. 79). Відтак, на думку колегії суддів, відхиляючи вказані експертні висновки та акт про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, суд першої інстанції не врахував, що останні складені до набрання чинності ДБН 360-92**, у зв'язку з тим подальше недотримання їх приписів не може бути безумовною підставою для зупинення діяльності АЗС. При цьому доказів проведення реконструкції АЗС по вул. Глибочицькій, 53 після набрання чинності вказаними будівельними нормами Позивачем суду не надано.

При цьому судовою колегією враховується, що відповідно до ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Надаючи офіційне тлумачення частині першій наведеної статті Основного Закону, Конституційний Суд України у рішення від 09.02.1999 року № 1-рп/99 зазначив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Але, як підкреслив єдиний орган конституційної юрисдикції в Україні, це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Таким чином, оскільки до спірних правовідносин має застосовуватися саме той нормативний акт, який був чинним на момент їх виникнення, судова колегія вважає передчасним висновок Позивача, з яким погодився суд першої інстанції, про порушення ТОВ «Прем'єр-Ліга» положень ДБН 360-92**«Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Аналогічна позиція щодо застосування нормативно-правових актів у часі неодноразово висловлювалася Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 24.03.2015 року у справі №21-83а15, від 31.03.2015 року у справі №21-55а15, від 21.04.2015 року у справі №21-154а15, від 03.11.2015 року у справі №808/2503/14.

Встановлення Київським окружним адміністративним судом факту не проведення Відповідачем у встановленому порядку реєстрацію підприємства через Державний департамент страхового фонду документації ДСНС України в Державному реєстрі потенційно небезпечних об'єктів як підставу для зупинення діяльності АЗС по вул. Глибочицька, 53 у м. Києві судова колегія вважає помилковим з огляду на таке.

Відповідно до п. п. 1, 2 затвердженого постановою КМ України від 29.08.2002 року №1288 Положення про Державний реєстр потенційно небезпечних об'єктів Державний реєстр потенційно небезпечних об'єктів (далі - Реєстр) - є автоматизованою інформаційно-довідковою системою обліку та обробки інформації щодо потенційно небезпечних об'єктів.

Реєстр створюється з метою державного обліку потенційно небезпечних об'єктів (далі - небезпечні об'єкти) та інформаційного забезпечення процесів підготовки управлінських рішень і виконання зобов'язань України згідно з міжнародними договорами щодо запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, у тому числі транскордонного характеру, пов'язаних з функціонуванням небезпечних об'єктів.

Матеріали справи свідчать, що Відповідачем 19.08.2015 року було направлено Державному департаменту страхового фонду документації заяву на реєстрацію об'єкта - АЗС за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, 53 у Державному реєстрі потенційно небезпечних об'єктів та паспорт вказаної АЗС (а.с. 88-94). Тобто ТОВ «Прем'єр-Ліга» було вчинено дії, спрямовані на усунення вказаного порушення.

При цьому, на думку колегії суддів, дане порушення саме по собі не створює небезпеку для життя та загрози людей, оскільки безпосередньо не впливає на виникнення та розповсюдження вогню у випадку пожежної небезпеки на АЗС.

З огляду на викладене судова колегія приходить до висновку про передчасність твердження суду першої інстанції про наявність правових підстав для вжиття заходів реагування щодо АЗС по вул. Глибочицька, 53 у м. Києві ТОВ «Прем'єр-Ліга», оскільки матеріалами справи спростовується допущення Відповідачем порушень, що створюють небезпеку для життя та здоров'я людей. Крім того, виявлення невідповідності розташування АЗС вимогам нормативного акту, прийнятого після введення в експлуатацію такої автозаправної станції, не може бути, на думку суду, безумовною підставою для зупинення її діяльності.

Разом з тим, з урахуванням вищевикладеного, судовою колегією враховується таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання.

При цьому частиною 2 статті 70 КЦЗ України закріплено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Твердження Позивача про те, що відповідно до положень Інструкції про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 21.10.2004 року № 130, а також приписів ст. 183-6 КАС України повноваження щодо зупинення об'єктів надано державним інспекторам з пожежного нагляду є помилковим.

Згідно ч. 1 ст. 183-6 КАС України провадження у справах щодо підтвердження обґрунтованості вжиття суб'єктами владних повноважень заходів реагування на виявлені під час здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності порушення вимог законодавства у разі, якщо необхідність такого підтвердження передбачена законом, здійснюється на підставі адміністративного позову суб'єкта владних повноважень, яким ужито відповідних заходів реагування.

Тобто, обов'язковою умовою для застосування ст. 183-6 КАС України є наявність прямої норми, якою передбачено обов'язковість підтвердження санкції в судовому порядку.

Водночас, наведеними вище нормами ст. ст. 68, 70 Кодексу цивільного захисту України прямо передбачено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відтак посилання Апелянта про відсутність у Позивача повноважень на звернення до суду із вказаним позовом є помилковим.

Поряд з іншим, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що відповідно до ст. 12 Закону невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

У разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання.

Так, матеріали справи свідчать, що Позивачем не доведено того, що перелічені в акті перевірки порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей (персоналу підприємства і особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі), а усунення цих порушень вимагає вжиття заходів реагування у вигляді саме повного припинення експлуатації АЗС.

Крім того, як було встановлено раніше, що Шевченківським РУ ГУ ДСНС України у м. Києві 26.06.2015 року було винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту, яким Відповідача зобов'язано усунути виявлені за результатами перевірки порушення та надано строк до 11.07.2015 року.

Згідно з ч. 8 ст. 7 Закону припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання.

При цьому ГУ ДСНС України у м. Києві із вказаним позовом звернулося до суду до спливу терміну, наданого ТОВ «Прем'єр-Ліга» для усунення порушень вимог законодавства, а саме - 10.07.2015 року, про що свідчить відбиток штемпеля відділення поштового зв'язку №89 на конверті (а.с. 17).

З огляду на викладене судова колегія вважає обґрунтованими доводи Апелянта щодо відсутності необхідності у примусовому порядку застосовувати до Відповідача заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи Відповідача за адресою: вул. Глибочицька, 53 у Шевченківському районі м. Києві, а суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно приписів ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про обґрунтованість вжиття заходів реагування щодо ТОВ «Прем'єр-Ліга» допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити повністю, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр-Ліга» - задовольнити повністю.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр-Ліга» про застосування заходів реагування - скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.