Справа № 826/18297/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 січня 2016 року № 826/18297/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренс Компані» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Бренс Компані» (далі - позивач, ТОВ «Бренс Компані») до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві) про визнання недійсним та скасування рішення відповідача про анулювання реєстрації позивача як платника податку.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні ухвалено розглядати справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 4 ст. 122 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.02.2015 комісією створеною відповідно до розпорядження ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 18.02.2015 № 303, на підставі пп. «ж» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України (далі - ПК України) прийнято рішення № 48/18 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість TOB «Бренс Компані», у зв'язку з наявністю в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. «ж» п. 184.1 ст. 184 ПК України, у редакції чинній на момент винесення спірного рішення, реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

З матеріалів справи видно, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення стало отримання відповідачем від державного реєстратора в електронному вигляді відомостей від 19.02.2015 за № 5050694 про відсутність позивача за місцезнаходженням.

Водночас, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.07.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015, у справі № 826/5734/15 визнано протиправним та скасовано запис, вчинений у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Павленко Іриною Миколаївною від 19.02.2015 за № 5050694.

Вказаною постановою встановлено, зокрема: «Як вбачається з матеріалів справи, 23.12.2014р. державним реєстратором внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис за №2050694 про нове місцезнаходження ТОВ "Бренс Компані" - м. Київ, вул. Дегтярівська, 25-А, літера "Л", що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. В той же час, у повідомленнях ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про відсутність юридичної особи за її місцезнаходження від 19.12.2014р. №3304/9/26-59-18-05-20 та від 08.12.2014р. №3192/9/26-59-18-05-20 міститься інформація про відсутність позивача за адресою: м. Київ, вул. Ярославів Вал, 13/2, літера "Б", оф. 2. Враховуючи зазначені обставини, суд погоджується з твердженнями позивача про те, що у державних реєстраторів не існувало підстав для направлення за новою адресою позивача (м. Київ, вул. Дегтярівська, 25-А, літера "Л") повідомлень щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу №148 від 20.01.2015р. та №3226 від 05.01.2015р., оскільки у повідомленнях ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 19.12.2014 №3304/9/26-59-18-05-20 (а.с. 29) та від 19.12.2014 №3192/9/26-59-18-05-20 зазначалось про відсутність позивача за іншою адресою - м. Київ, вул. Ярославів Вал, 13/2, літера "Б", оф. 2. Окрім того, суд зазначає, що державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис по відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням лише у разі, коли йому повертається поштове повідомлення щодо необхідності підтвердження відомостей про юридичну особу, надіслане ним за адресою місцезнаходження юридичної особи. В той же час, як вбачається з матеріалів справи, державні реєстратори направили повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу із зазначенням неповної адреси ТОВ "Бренс Компані" (не вказано корпус - літера "Л"), що мало результатом їх невручення позивачу.».

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зважаючи на те, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.07.2015 у справі № 826/5734/15 визнано протиправним та скасовано запис, вчинений у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 19.02.2015 за № 5050694, який став підставою для прийняття відповідачем рішення від 20.02.2015 № 48/18 про анулювання реєстрації позивача як платника податку, суд вважає таке рішення безпідставним та необґрунтованим, а відтак останнє є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішень органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи відмовлено у наданні податкових вигод, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 04.03.2013 у справі № К/9991/2038/11, від 11.02.2013 у справі № К/9991/66857/11 та від 10.12.2012 у справі № К/9991/26224/12.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності винесення ним спірного рішення.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю.

Водночас, зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, передбачений ч. 4 ст. 11 КАС України, зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача шляхом визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 20.02.2015 № 48/18 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Разом з тим, позивач просив стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу, за якою він вимушений був звернутися з метою складання позовної заяви, яка розглядається в межах даної адміністративної справи.

Також позивач зазначив, що 20.08.2015 між ним та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги, копія якого наявна в матеріалах справи. З огляду на те, що умови договору виконані у повному обсязі, 27.08.2015 сторони склали акт № 1 наданих послуг за наведеним договором, а позивач сплатив ОСОБА_2 1920,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

При цьому, статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

За змістом статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» у 2015 році установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня по 01 вересня на рівні 1218 гривень.

Таким чином, розмір компенсації витрат на правову допомогу не повинен перевищувати 487,20 грн. (1218 грн. * 40%) за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Як вбачається з акту від 27.08.2015 № 1 наданих послуг за вказаним договором про надання правової допомоги, загальна кількість годин затраченого часу становить 4 години, а вартість однієї години складає 480 грн., тобто загальна сума понесених позивачем витрат на правову допомогу складає 1920 грн. (480 грн. * 4 години).

Зважаючи на те, що матеріали справи містять документальне підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, суд вважає за можливе задовольнити у повному обсязі вимогу позивача стосовно стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем на правову допомогу у розмірі 1920 грн.

За таких умов, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренс Компані» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 20.02.2015 № 48/18 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренс Компані» () за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві () понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 73,08 грн.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренс Компані» () за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві () понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 1 920 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко