Справа № 826/7319/15
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7319/15 Головуючий у 1-й інстанції: Погрібінченко І.М.
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Ісаєнко Ю.А., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

за участю представника позивача - Британчука М.В., представників третіх осіб - Корсунської Я.О., Самсонова В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства «УКРАЇНСЬКИЙ ІНСТИТУТ ІНЖЕНЕРНО-ТЕХНІЧНИХ РОЗВІДУВАНЬ ДЛЯ БУДІВНИЦТВА» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом державного підприємства «УКРАЇНСЬКИЙ ІНСТИТУТ ІНЖЕНЕРНО-ТЕХНІЧНИХ РОЗВІДУВАНЬ ДЛЯ БУДІВНИЦТВА» до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: державне підприємство «Укркомунобслуговування», орендне підприємство «Українське головне орендне підприємство по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва» про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А:

Державне підприємство «УКРАЇНСЬКИЙ ІНСТИТУТ ІНЖЕНЕРНО-ТЕХНІЧНИХ РОЗВІДУВАНЬ ДЛЯ БУДІВНИЦТВА» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві про скасування постанови про арешт рухомого та нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.02.2015 ВП № 44366427 як такої, що вчинена помилково.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 липня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05 лютого 2015 року ВП № 44366427 в частині накладеного арешту на майно, а саме: офісні приміщення, розташовані за адресою: м. Київ, бул. Л. Українки, 26; виробничу базу, розташована за адресою: м. Київ, вул. Пшенична, 8-А; базу відпочинку «Геолог», що розташована за адресою: с. Глібівка Вишгородського району Київської області. Знято арешт з майна, а саме, з офісних приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, бул. Л. Українки, 26; виробничої бази, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Пшенична, 8-А; бази відпочинку «Геолог», що розташована за адресою: с. Глібівка Вишгородського району Київської області. Зобов'язано відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві вчинити дії, визначені в частині другій статті 60 Закону України «Про виконавче провадження». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування оскаржуваного рішення відповідача в частині накладеного арешту на рухоме майно, а саме майно - визначене за змістом акту приймання-передачі державної частини цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Українське головне орендне підприємство по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва» від 27.08.2013 року, акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Українське головне орендне підприємство по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва» станом на 31.07.2012 року та Переліку основних засобів орендованих орендним підприємством «Українське головне орендне підприємство по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва» станом на 31.07.2012 року та зняття арешту з вказаного майна, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в цій частині, як таку, що ухвалена з частковим порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників позивача та третіх осіб, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Господарського суду м. Києва від 19 листопада 2013 року у справі № 32/278 з орендного підприємства - Українського головного орендного підприємства по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва «Укрбудрозвідування» на користь державного підприємства «Укркомунобслуговування» було стягнуто основного боргу в сумі 507 171,90 грн., пені в сумі 819 58 грн., інфляційні в сумі 120 072,35 грн., три проценти річних у розмірі 39 172,32 грн., штраф у сумі 34 143,38 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 14 027,60 грн.

Вищезазначене рішення суду набрало законної сили - 06 грудня 2013 року.

06 грудня 2013 року Господарським судом м. Києва був виданий Наказ № 32/278.

Державне підприємство «Укркомунобслуговування» звернулось до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві з заявою від 08.08.2014 р. вих. № 150 про відкриття виконавчого провадження.

Постановою Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 13.08.2014 було відкрито виконавче провадження ВП № 44366427 з виконання наказу Господарського суду м. Києва від 06.12.2013 р. у справі № 32/278.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 12.09.2014 р. виконавче провадження ВП № 44366427 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 06.12.2013 у справі № 32/278 приєднано до зведеного виконавчого провадження ВП № 44724872.

Постановою Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 05.02.2015 р. у виконавчому провадженні ВП № 44366427 було накладено арешт на все майно, що належить боржнику - Орендному підприємству - Українському головному орендному підприємству по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва «Укрбудрозвідування» в межах суми звернення стягнення, що складає 715 407,13 грн. та заборонено здійснювати відчуження вказаного майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу (оскаржувана постанова).

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

У статті 1 вказаного Закону зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 6 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно пункту 1 частини першої статті 32 цього Закону до заходів примусового виконання рішень, зокрема, відноситься звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Зі змісту частин 1, 2, 5, 6 статті 52 цього Закону слідує, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Також, згідно положень частин першої та другої ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей; боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Предметом даного спору є визначення відповідності вимогам Закону постанови державного виконавця про накладення арешту на майно боржника.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 28 січня 1992 року між Державним комітетом України у справах архітектури, будівництва та охорони історичного середовища (Орендодавець) та організацією орендарів, створеної згідно з рішенням трудового колективу підприємства «Укрцентрстройизыскания» (Орендатор) був укладений Договір оренди (далі - Договір оренди), по умовам якого Орендодавець передає, а Орендар приймає з 15 лютого 1992 року в оренду службові приміщення, що займає на бульварі Лесі Українки, 26 в м. Києві, виробничі будівлі, споруди, устаткування, нормовані оборотні засоби, матеріальні цінності та фінансові ресурси, що перебували раніше в господарському віданні підприємства «Укрцентрстройизыскания», як єдиний майновий комплекс, склад та вартість яких визначається станом на 01 січня 1992 року згідно з балансом, наданим Орендатором (пп. 1.1.1 п. 1.1 розділу I Договору оренди).

Дійсний договір укладений на період з 15 лютого 1992 року по 31 грудня 2005 року (п. 4.1 розділу IV Договору оренди).

11 травня 2006 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (Орендодавець) та Українським головним орендним підприємством по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва (Орендар) був укладений Договір № 3123 до договору оренди від 28.01.1992 цілісного майнового комплексу Українського головного орендного підприємства по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва (ОП «Укрбудрозвідування») (далі - Договір № 3123), по умовам якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс Українського головного орендного підприємства по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва (далі - Підприємство). Склад і вартість майна, що передається в оренду, визначено відповідно до акту оцінки, протоколів про результати інвентаризації та засідання комісії з оцінки Підприємства, складеного станом на 31.12.2005 та становить 8 360,6 тис. грн. (п. 1.1 розділу 1 Договору № 3123).

Цей Договір укладено строком на 5 (п'ять) років, що діє з « 11» травня 2006 року до « 11» травня 2011 року включно (п. 10.1 розділу 10 Договору № 3123).

11 травня 2006 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (Орендодавець) та Українським головним орендним підприємством по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва (Орендар) був підписаний Акт приймання-передачі орендованого майна (далі - Акт), згідно з яким Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування необоротні активи цілісного майнового комплексу Українського головного орендного підприємства по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, склад і вартість яких визначено відповідно до Акту оцінки вартості майна, складеного за станом на 31.12.2005 та затвердженого начальником регіонального відділення ФДМ України по м. Києву Наказом № 42 від 27.02.2006, вартість яких становить 8 360,6 тис. грн.

29 травня 2006 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (Орендодавець) та Українським головним орендним підприємством по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва (Орендар) був укладений Договір до договору (та його невід'ємних додатків) № 3123 від 11.05.2006 цілісного майнового комплексу Українського головного орендного підприємства по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва (ОП «Укрбудрозвідування»), по умовам якого до договору № 3123 від 11.05.2006 до договору оренди цілісного майнового комплексу від 28.01.1992 були внесені зміни, відповідно до яких, п. 1.1 розділу 1 було викладено в такій редакції: «Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс Українського головного орендного підприємства по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва (далі - Підприємство). Склад і вартість майна, що передається в оренду, визначено відповідно до акту оцінки, протоколів про результати інвентаризації та засідання комісії з оцінки Підприємства, складеного станом на 31.12.2005 та становить 8 360 658,89 грн.».

23 липня 2012 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву (Орендодавець) та Орендне підприємство - Українське головне орендне підприємство по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва (Орендар) вирішили розірвати Договір оренди від 28.01.1992 цілісного майнового комплексу Українського головного орендного підприємства по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва, в редакції договору від 11.05.2006 № 3123, про що був укладений Договір про розірвання Договору оренди від 28.01.1992 цілісного майнового комплексу Українського головного орендного підприємства по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва, в редакції договору від 11.05.2006 № 3123, по умовам якого чинність Договору оренди від 28.01.1992 цілісного майнового комплексу Українського головного орендного підприємства по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва, в редакції договору від 11.05.2006 № 3123 припиняється за взаємною згодою сторін. Договір вважається розірваним 31.07.2012.

У зв'язку із розірванням договору оренди майна цілісного майнового комплексу 13 серпня 2012 року інвентаризаційною комісією ОП «Укрбудрозвідування», утвореної згідно з наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву від 06.08.2012 № 1128, був складений Зведений акт інвентаризації майна, затверджений 20.08.2012 в.о. начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву.

30 серпня 2012 року директором ОП «Укрбудрозвідування» та начальником Регіонального відділення ФДМ України по м. Києву були складені та підписані Акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу ОП «Українське головне орендне підприємство по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва «Укрбудрозвідування» станом на 31.07.2012 та Протокол розподілу вартості майна Українського головного орендного підприємства по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва «Укрбудрозвідування».

Згідно Переліку основних засобів, орендованих ОП «Укрбудрозвідування», станом на 31.07.2012 були основні орендовані засоби за наступними адресами:

- м. Київ, бул. Л. Українки, 26 (офісні приміщення);

- м. Київ, вул. Пшенична, 8-А (виробнича база);

- с. Глібівка Вишгородського району Київської області (база відпочинку «Геолог»).

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про утворення Державного підприємства «УКРАЇНСЬКИЙ ІНСТИТУТ ІНЖЕНЕРНО-ТЕХНІЧНИХ РОЗВІДУВАНЬ ДЛЯ БУДІВНИЦТВА» та затвердження Статуту» від 09.11.2012 № 565 було утворено ДП «УКРІІНТР», якому було визначено місцезнаходження за адресою: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26 та затверджено Статут ДП «УКРІІНТР».

15 серпня 2013 року ОП «Укрбудрозвідування» була складена Довідка вих. Бух-95, згідно якої ОП «Укрбудрозвідування» повідомляло, що орендовані основні засоби станом на 15.08.2013, зазначені в переліку орендованих основних засобів, в зведеному акті інвентаризації, акті оцінки та протоколі розподілу майна від 31.07.2012 відповідає дійсності.

27 серпня 2013 року Орендним підприємством - Українським головним орендним підприємством по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва (ОП «Укрбудрозвідування») Державному підприємству «УКРАЇНСЬКИЙ ІНСТИТУТ ІНЖЕНЕРНО-ТЕХНІЧНИХ РОЗВІДУВАНЬ ДЛЯ БУДІВНИЦТВА» було передано державну частку у своєму майні (цілісний майновий комплекс за адресами: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26 (офісні приміщення), м. Київ, вул. Пшенична, 8-А (виробнича база), с. Глібівка, Вишгородського району, Київської області (база відпочинку «Геолог») (далі - державне майно), про що між ОП «Укрбудрозвідування» та ДП «УКРІІНТР» був складений та підписаний Акт приймання-передачі державної частини цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Українське головне орендне підприємство по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва».

Таким чином, станом на 27 серпня 2013 року основні засоби, орендовані ОП «Укрбудрозвідування» за наступними адресами: м. Київ, бул. Л. Українки, 26 (офісні приміщення), м. Київ, вул. Пшенична, 8-А (виробнича база), с. Глібівка Вишгородського району Київської області (база відпочинку «Геолог»), були передані позивачу.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що вказане вище майно належить йому на праві господарського відання (ст. 136 ГК України) та - оперативного управління (ст. 137 ГК України), а накладений державним виконавцем арешт на все майно, що належить боржнику - ОП «Укрбудрозвідування» в т.ч. і на основні засоби, орендовані ОП «Укрбудрозвідування» (офісні приміщення, розташовані за адресою: м. Київ, бул. Л. Українки, 26; виробнича база, розташована за адресою: м. Київ, вул. Пшенична, 8-А; база відпочинку «Геолог», що розташована за адресою: с. Глібівка Вишгородського району Київської області), порушує його права на володіння, користування та розпорядження цим майном.

Колегія суддів зазначає, що оскаржуваною постановою накладено арешт лише на майно, що належить боржнику - Орендному підприємству - Українському головному орендному підприємству по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва «Укрбудрозвідування», до якого не входять цілісний майновий комплекс за адресами: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26 (офісні приміщення), м. Київ, вул. Пшенична, 8-А (виробнича база), с. Глібівка, Вишгородського району, Київської області (база відпочинку «Геолог»), який передано позивачу відповідно до Акту приймання-передачі державної частини цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Українське головне орендне підприємство по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва» від 27 серпня 2013 року.

Доказів того, що арешт накладено на вказане вище майно на підставі постанови Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 05.02.2015 р. матеріали справи не містять.

Також відсутні в матеріалах справи і докази, що оскаржуваною постановою державним виконавцем було накладено арешт на рухоме майно, яке відноситься до вказаного вище цілісного майнового комплексу, переданого позивачу Орендним підприємством - Українським головним орендним підприємством по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва «Укрбудрозвідування».

Отже, доводи апелянта про те, що державним виконавцем накладено арешт на майно, яке не належить боржнику не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту.

Частиною першою статті 181 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно частини першої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

У розумінні статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що оскільки позивач не є стороною виконавчого провадження, в процесі якого було накладено арешт на майно, то вищевказаною нормою Закону України «Про виконавче провадження» передбачений інший порядок для захисту його прав, якщо вони були порушені.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач не є боржником у виконавчому провадженні ВП № 44366427.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову не відповідає обставинам справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним вийти за межі апеляційної скарги державного підприємства «УКРАЇНСЬКИЙ ІНСТИТУТ ІНЖЕНЕРНО-ТЕХНІЧНИХ РОЗВІДУВАНЬ ДЛЯ БУДІВНИЦТВА», оскільки суд першої інстанції приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, а саме про визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05 лютого 2015 року ВП № 44366427 в частині накладеного арешту на майно, а саме: офісні приміщення, розташовані за адресою: м. Київ, бул. Л. Українки, 26; виробничу базу, розташована за адресою: м. Київ, вул. Пшенична, 8-А; базу відпочинку «Геолог», що розташована за адресою: с. Глібівка Вишгородського району Київської області та знятті арешту з вказаного майна, порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з чим апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу державного підприємства «УКРАЇНСЬКИЙ ІНСТИТУТ ІНЖЕНЕРНО-ТЕХНІЧНИХ РОЗВІДУВАНЬ ДЛЯ БУДІВНИЦТВА» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 липня 2015 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог державного підприємства «УКРАЇНСЬКИЙ ІНСТИТУТ ІНЖЕНЕРНО-ТЕХНІЧНИХ РОЗВІДУВАНЬ ДЛЯ БУДІВНИЦТВА» до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: державне підприємство «Укркомунобслуговування», орендне підприємство «Українське головне орендне підприємство по інженерних та екологічних розвідуваннях для будівництва» про скасування постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Постанову в повному тексті виготовлено 21.01.2016 року.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.