Справа № 522/9171/13-а
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 січня 2016 р.м.ОдесаСправа № 522/9171/13-а

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Свячена Ю.Б.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді -Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.,

за участю представника апелянта - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2015 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент комунальної власності Одеської міської ради про визнання незаконними та нечинними рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати причини пропуску фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 шестимісячних строків на звернення до адміністративного суду для оскарження рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 року №41-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси» та рішення Одеської міської ради від 20.09.2011 р. №1268-VI «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 року №41-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси»-поважними та постановити відповідну ухвалу; визнати незаконним та нечинним рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 року №41-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси»; визнати незаконним та нечинним рішення Одеської міської ради від 20.09.2011 р. №1268-VI «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 року №41-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2013 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2015 року клопотання представника Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду задоволено. Позовну заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити ухвалу, якою у задоволенні клопотання Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про залишення позову без розгляду відмовити, справу направити до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що представником відповідача до суду були надані докази оприлюднення рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 року № 41-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси» в офіційному друкованому засобі Одеської міської ради газеті «Одеський вісник» від 13 січня 2011 року № 5.

Рішення Одеської міської ради від 20.09.2011 року № 1268-VI «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 року № 41 -VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси» також 06 жовтня 2011 року було опубліковано у газеті «Одеський вісник» та на офіційній сторінці Одеської міської ради у мережі Інтернет.

Зі змісту опублікованих рішень вбачається, що затверджена ними технічна документація стосується всіх земель в межах міста Одеси без виключення, відтак, виходячи з того, що нормативна грошова оцінка землі відповідно до приписів Закону України «Про оренду землі» використовується для розрахунку орендної плати за користування земельними ділянками, прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування апріорі зачіпає права всіх користувачів земельних ділянок на умовах оренди в межах міста Одеси.

Між тим, як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 є орендарем земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, починаючи з 15 березня 2006 року.

Отже, на момент оприлюднення спірного рішення, яке є визначальним для встановлення орендної плати за користування земельною ділянкою, позивач мав усвідомлювати його неминучий вплив на свої права, обов'язки та інтереси, що випливають із договірних відносин з Одеською міською радою, та мав визначений процесуальним законодавством час для вивчення необхідних документів з метою захисту своїх порушених прав у разі потреби.

Більш того, наявність у суб'єкта господарювання правовідносин із органом місцевого самоврядування з приводу оренди земельної ділянки комунальної власності визначають його обов'язок слідкувати за діяльністю такого органу місцевого самоврядування в сфері регулювання земельних відносин на відповідній території.

Таким чином, позивач мав дізнатися про існування спірних рішень Одеської міської ради 13 січня 2011 року та 06 жовтня 2011 року відповідно. У зв'язку з цим суд першої інстанції дійшов висновку і з ним погоджується колегія суддів, що посилання представника ОСОБА_4 на те, що позивач дізнався про існування вищезгаданих рішень Одеської міської ради лише 11 грудня 2012 року з письмової пропозиції представника Одеської міської ради №01-25/2930-04 про внесення змін до договору оренди землі, не може розглядатись як поважна причина для пропуску ним строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 11 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування доводяться до відома населення. На вимогу громадян їм може бути видана копія відповідних актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, строк звернення до суду - це період часу, в межах якого особа може звернутися до адміністративного суду з позовною вимогою про захист своїх прав, свобод та інтересів.

Дотримання строку звернення до суду є однією із умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно залишено позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 без розгляду, оскільки з 13 січня 2011 року позивач повинен був знати про порушене право, однак до суду у встановлений законом строк не звертався.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Повний текст рішення виготовлено 21.01.2016 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик