Справа № 825/3783/15-а
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 січня 2016 року м. Чернігів Справа № 825/3783/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря Гайдука С.В.,

представника відповідача та третьої особи Дарди О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - начальник Управління міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області підполковник міліції Альохін Е.В., Прилуцький міський відділ УМВС з обслуговування міста Прилук та Прилуцького району про визнання нечинним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

14.12.2015 ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області та просить:

- визнати нечинним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 06.11.2015 № 416 о/с про її звільнення з посади дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Прилуцького міського відділу УМВС з обслуговування міста Прилук та Прилуцького району;

- поновити її на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Прилуцького міського відділу УМВС з обслуговування міста Прилук та Прилуцького району;

- стягнути виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу по дату поновлення на роботі судом;

- стягнути на її користь кошти в сумі 3000,00 грн., як відшкодування моральної шкоди в результаті заподіяних їй моральних страждань, пов'язаних з незаконним звільненням з роботи.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є матір'ю, яка виховує дитину віком до 14 років, а тому відповідно до ч. 3 ст. 184 Кодексу законів про працю України звільнення одиноких матерів при наявності дитини віком до 14 років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається.

Позивач в судове засідання не з'явився вдруге, конверт повернувся з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Оскільки повістка направлена позивачу рекомендованим листом за адресою, вказаною останнім в адміністративному позові (АДРЕСА_1), суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення ОСОБА_2 належним чином про час і місце розгляду судової справи з її участю та реалізації нею права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без її участі.

Представник відповідача та третьої особи (начальника Управління міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області підполковник міліції Альохін Е.В.) в судовому засіданні заявив клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду у зв'язку з пропуском ОСОБА_2 місячного строку звернення до суду. Зазначив, що позивач отримала трудову книжку 06.11.2015, однак позов до об'єкту поштового зв'язку подала 09.12.2015.

Ухвалою суду від 29.12.2015 до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Прилуцький міський відділ УМВС з обслуговування міста Прилук та Прилуцького району.

Представник Прилуцького МВ УМВС з обслуговування міста Прилук та Прилуцького району в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, пояснень по справі не надав.

Заслухавши пояснення представника відповідача та третьої особи (начальника Управління міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області підполковник міліції Альохін Е.В.), дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить залишити без розгляду, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пунктом 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено поняття публічної служби - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Основними елементами публічної служби є проходження служби, соціальне забезпечення службовців, дисциплінарна відповідальність та вирішення спорів.

Згідно частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд наголошує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Так, з адміністративного позову вбачається, що оскаржуваний наказ виданий 06.11.2015. Відповідно до наданої суду розписки, витяг з вищевказаного наказу та трудову книжку ОСОБА_2 отримала 06.11.2015 (а.с. 37), тобто останнім днем для звернення позивача до суду за захистом своїх прав та інтересів є 06.12.2015. Проте адміністративний позов до суду позивачем направлено лише 09.12.2015, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту Українського ДП поштового зв'язку «Укрпошта» (а.с. 38).

Таким чином, вищенаведене свідчить про пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду згідно частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України. Доказів того, що ОСОБА_2 дізналась про наявність оскаржуваного наказу 13.11.2015 (як це зазначено нею в позові) немає. Документів, які свідчили б про наявність обґрунтованих причин, що перешкоджали їй звернутися за захистом порушених прав у строки встановлені законом, також немає. Клопотання про поновлення строку звернення до суду, відсутнє.

Згідно частини 2 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

З огляду на вказані обставини, враховуючи відсутність доказів в обґрунтування поважності пропуску позивачем строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено встановлений статтею 99 Кодексом адміністративного судочинства України строк звернення до суду, а тому адміністративний позов ОСОБА_2 про визнання нечинним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди має бути залишений без розгляду.

Крім того, суд звертає увагу, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, тобто подання клопотання про поновлення строку звернення до суду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 99, 107, 155, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Управління міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - начальник Управління міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області підполковник міліції Альохін Е.В., Прилуцький міський відділ УМВС з обслуговування міста Прилук та Прилуцького району про визнання нечинним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строк, передбачений статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Бородавкіна