Справа № 750/9440/14
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2016 року м. Київ К/800/318/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління юстиції в Чернігівській області на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 2 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління юстиції в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом до Головного управління юстиції в Чернігівській області про визнання незаконними дій відповідача щодо закінчення виконавчих проваджень №№ 32385237, 32321610, 29341890, скасування постанов старшого державного виконавця від 8 вересня 2014 року про закінчення виконавчих проваджень №№ 32385237, 32321610, 29341890, зобов'язання відновити вказані виконавчі провадження, винесення окремої ухвали за фактом порушення державним виконавцем законодавства.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 2 грудня 2014 року, позов задоволено частково. Визнано незаконними та скасовано постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 8 вересня 2014 року про закінчення виконавчих проваджень №№ 32385237, 32321610, 29341890. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та закриття провадження у справі.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на виконанні у відповідача перебували: виконавчий лист № 2-а/2506/8110/11, виданий Деснянським районним судом м. Чернігова 22 березня 2012 року, про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові відновити ОСОБА_4 з 13 січня 2011 року виплату призначеної державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; виконавчий лист № 2-а-427/10, виданий 20 квітня 2012 року Деснянським районним судом м. Чернігова, про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові провести ОСОБА_4 перерахунок державної та додаткової пенсії по інвалідності із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно, що розраховується з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для відповідної категорії населення, відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 19 травня 2010 року і здійснити відповідні виплати на користь позивача за відрахуванням вже сплаченої суми; виконавчий лист № 22а-9612/2011, виданий 21 вересня 2011 року Апеляційним судом м. Чернігова, про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити позивачу перерахунок додаткової пенсії, починаючи з 23 жовтня 2008 року, у розмірах відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та здійснити відповідні виплати за відрахуванням вже сплачених сум.

За інформацією управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на підставі вказаних вище судових рішень ОСОБА_4 проведено перерахунок та призначено виплату пенсії, однак виплата боргу буде здійснена після надходження коштів з Державного бюджету України.

8 вересня 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесені постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів № 2-а/2506/8110/11, № 2-а-427/10, № 22а-9612/2011.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки судове рішення в повному обсязі не виконано, закінчення виконавчого провадження у зв'язку із відсутністю фінансування Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено, то постанови про закінчення виконавчих проваджень від 8 вересня 2014 року із зазначених підстав є незаконними.

Такі висновки ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.

Перелік підстав, за яких виконавче провадження підлягає закінченню, передбачено в ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п. 11 ч. 1 вказаної статті виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 75 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

За таких обставин, коли боржник виконав рішення суду лише частково (нарахував, але не виплатив перераховані суми пенсії), передбачених п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» підстав для закінчення виконавчого провадження в даному випадку немає, то суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 8 вересня 2014 року про закінчення виконавчих проваджень №№ 32385237, 32321610, 29341890 є незаконними.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про незаконність судових рішень, порушення норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на доказах та матеріалах справи.

Колегія суддів, перевіривши у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, а тому касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління юстиції в Чернігівській області залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 2 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк