Справа № 644/11715/15-а
Суддя: Сітало А. К.
Дата ухвалення: 2016-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2016 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря - Лазарєвої М.Ю.,

розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними, зобов'язання нарахувати та виплатити грошову допомогу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконною відмову УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова щодо виплати допомоги та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стягнути з Державного бюджету України на її користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487, 20 грн.

В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що вона 01.09.2015 року та 30.09.2015 року зверталася до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова із заявами про нарахування та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки її страховий стаж складає 30 років. УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова листами № 11033-02/32 від 16.09.2015 року та № 11757-02/32 від 02.10.2015 року відмовило позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з відсутністю 30 років страхового стажу на посадах в закладах державної або комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії відповідно до п. п. «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що дає право на виплату такої допомоги, неправомірною на думку позивача, виключивши із її стажу проходження інтернатури по внутрішнім хворобам в 25 міській клінічній лікарні МСЧ ХТЗ (теперішня назва КЗОЗ «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня № 25») на посаді лікаря-інтерна з 01.08.1983 року по 31.07.1984 року та отримувала заробітну плату за рахунок коштів місцевого бюджету згідно штатного розкладу, з мотивів відсутності в законодавстві норми, яка давала б можливість зарахування терміну проходження інтернатури до страхового стажу, що дає право на виплату грошової допомоги. Із розрахунку стажу, наданого в додатку до відповіді УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова від 30.09.2015 року вбачається, що період проходження інтернатури з 01.08.1983 року по 31.07.1984 року не зараховано до стажу роботи в сфері охорони здоров'я. Позивач наполягає на тому, що проходження інтернатури є видом трудової діяльності і зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію. Її спеціальний стаж складає 30 років, що дає їй право на отримання грошової допомоги у розмірі 10 мінімальних пенсій. У зв'язку з наведеним вище, позивач вважає відмову відповідача неправомірною та такою, що порушує її права.

Відповідач Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова надало суду заперечення проти позову в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні як пенсіонер за віком з 14.09.2014 року. Загальний трудовий стаж складає 38 років 11 місяців 12 днів (зарахований по 31.08.2014 року). Страховий стаж позивача на момент призначення пенсії, що дає право на виплату грошової допомоги, становив 29 років 1 місяць 1 день. Підстав для виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій немає, так як чинним законодавством України не передбачено зарахування терміну проходження інтернатури до страхового стажу, що дає право на виплату грошової допомоги. Також відповідачем разом із запереченням подано клопотання про залишення позову без розгляду, посилаючись на те, що позивачем пропущений строк звернення до суду з вказаним позовом, встановлений ст. 99 КАС України, оскільки Рішення комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій № 42 щодо відмови у виплаті грошової допомоги позивачу було прийняте 05.12.2014 року, а позовна заява подана позивачем лише 09.12.2015 року, а тому вважає, що позивачем пропущено шестимісячний строк для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Суд вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних доказів та розглянути справу в порядку скороченого провадження відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства.

Суд, дослідивши матеріали справи надані сторонами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.09.2015 року та 30.09.2015 року позивач зверталася до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова із заявами про нарахування та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова листами № 11033-02/32 від 16.09.2015 року та № 11757-02/32 від 02.10.2015 року відмовило позивачу у виплаті грошової допомоги, оскільки на момент призначення пенсії її страховий стаж становив 29 років 1 місяць 1 день.

Згідно п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. п. «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядком обчислення стажу, що дає право на призначення допомоги та її виплати, затвердженим постановою КМУ № 1191 від 23.11.2011 року, передбачено, що до страхового стажу, що дає право на виплату грошової допомоги, зараховується період роботи в закладах і установах державної та комунальної форми власності на посадах, передбачених Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на вислугу років, затвердженим Постановою КМУ № 909 від 04.11.1993 року.

Згідно з цим Переліком робота на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у лікувально-профілактичних закладах особливого типу, які відносяться до закладів і установ охорони здоров'я, дає право на вислугу років.

Наказом МОЗ України «Про затвердження переліків закладів охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я» № 385 від 28.10.2002 року клініка є лікувально-профілактичним закладом, що входить до складу медичного науково-дослідного закладу, яким є КЗОЗ «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня № 25», що відповідає розділу 2 Охорона здоров'я «Лікувально-профілактичні заклади» (лікарі та середній персонал) у Переліку затвердженому Постановою КМУ № 909 від 04.11.1993 року.

Згідно роз'яснення до Постанови КМУ № 1418 від 29.12.2009 року лікарі-інтерни після закінчення вищих медичних навчальних закладів III-IV рівнів акредитації отримують диплом лікаря-спеціаліста та зараховуються до штатів закладів охорони здоров'я, на базі яких вони проходять інтернатуру на посадах лікарів-інтернів, про що у трудову книжку заноситься відповідний запис. На час проходження інтернатури інтерн отримує заробітну плату, з якої сплачуються всі необхідні страхові платежі.

З довідки виданої головним лікарем КЗОЗ «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня № 25» за № 108 від 11.11.2015 року, вбачається, що ОСОБА_1 проходила інтернатуру по внутрішнім захворюванням в 25 міській клінічній лікарні МСЧ ХТЗ на посаді лікаря-інтерна з 01.08.1983 року (наказ № 92-к від 06.08.1983 року) по 31.07.1984 року (наказ № 67-к від 30.07.1984 року) та отримувала заробітну плату за рахунок коштів місцевого бюджету згідно штатного розкладу, що підтверджується також копією трудової книжки (аркуш 6).

Згідно п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

На підставі вище викладеного, суд вважає неправомірною відмову відповідача в зарахуванні позивачу до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, періоду з 01.08.1983 року по 31.07.1984 року проходження інтернатури в 25 міській клінічній лікарні МСЧ ХТЗ (теперішня назва КЗОЗ «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня № 25»), оскільки доводи позивача, про те, що проходження інтернатури зараховується до стажу роботи.

Крім того, клопотання відповідача про залишення позову без розгляду у зв'язку з тим, що позивачем пропущений строк звернення до суду з вказаним позовом, встановлений ст. 99 КАС України, не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Позивач дізналася про порушення своїх прав після отримання першої відповіді УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова за № 11033-02/32 від 16.09.2015 року. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивачу було відомо раніше про прийняте Рішення комісії № 42 від 05.12.2014 року про відмову у виплаті грошової допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд доходить висновку, що в даному випадку порушені права позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення даного адміністративного позову, оскільки відповідачем протилежне не наведено.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Тому суд вважає, що на користь позивача слід стягнути з Державного бюджету України 487,20 грн. сплаченого при подачі позовної заяви до суду судового збору.

На підставі викладеного та керуючись п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 6-14, 70-72, 94, 98, 158, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними, зобов'язання нарахувати та виплатити грошову допомогу - задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова, щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, періоду з 01.08.1983 року по 31.07.1984 року проходження інтернатури в 25 міській клінічній лікарні МСЧ ХТЗ (теперішня назва КЗОЗ «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня № 25») неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 487,20 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя: А. К. Сітало