Справа № 452/1253/15-а
Суддя: Кравців В. І.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 452/1253/15-а
П О С Т А Н О В А
Іменем України
23 червня 2015 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді Кравціва В.І., з участю секретаря Добрянського І.І., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новокалинівського міського голови Самбірського району Львівської області Юзв`яка Богдана Осиповича про визнання незаконною відмову у доступі до публічної інформації, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,
ОСОБА_1 15.05.2015 року подав до суду адміністративний позов про визнання незаконною відмову Новокалинівського міського голови Самбірського району Львівської області Юзвяка Б.О. у доступі до публічної інформації, зобов`язання відповідача надати таку інформацію та відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.
У обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 03.02.2015 року він звернувся до відповідача з проханням надати список військовозобов`язаних осіб та призовників, які знаходяться на обліку у Новокалинівській міській раді і 09.02.2015 року отримав відмову у наданні такої інформації, неповну відповідь без посилання на норму закону та про те, що дана інформація є для службового користування.
Таку відмову вважає незаконною, оскільки згідно законів України «Про звернення громадян» та «Про засади запобігання і протидії корупції» рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні) доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження рішення. Крім цього суб`єктам владних повноважень забороняється надавати несвоєчасно недостовірну чи не в повному обсязі інформацію, яка підлягає наданню відповідно до закону. Також відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Неспроможність добитися законності ставить його кар`єру, як громадського діяча під загрозу, оскільки відповідачем обмежене його право на вільний і всебічний розвиток його особистості. Крім того, надана відповідь завдала удару по його психічному здоров`ю, він відчуває неспроможним відстояти своє конституційне право на отримання інформації. Протиправними діями(бездіяльністю) відповідач спричинив йому, позивачу, душевні страждання, принизив його честь і гідність в очах друзів та колег, оскільки відповідач звернувся в правоохоронні органи із заявою про те, що він, позивач, ухилився від мобілізації, разом з тим приховує інформацію про осіб, котрі знаходяться на фактичному обліку, у зв`язку з чим він оцінив завдану йому моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.
Під час судового розгляду ОСОБА_1 доповнив позовні вимоги та просив запитувану ним інформацію визнати публічною, яка становить суспільний інтерес та не завдасть шкоди інтересам держави, її територіальній цілісності і захистить права інших людей. Після відкладення розгляду справи ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, від нього надійшла заява про продовження розгляду справ за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у письмовому запереченні проти позову та під час розгляду справи посилався на те, що запитувана інформація відноситься до конфіденційної. Ним, Юзв`яком, зроблено запит до Самбірського міського об`єднаного військового комісаріату, на який 28.05.2015 року надійшла відповідь про те, що дані про кількість військовозобов`язаних, які призвані за мобілізацією, які перебувають на обліку, їхні військово-облікові спеціальності є конфіденційною інформацією і використовується для службового користування. Крім того, ОСОБА_1 не надав доказів про порушення його прав та свобод, а тому немає підстав для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди.
Так як немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України постановив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.
З`ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.
Статтею 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.
Право на звернення до адміністративного суду з позовом є складовою права на судовий захист, яке передбачено статтею 55 Конституції України.
Так, відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Конституція України, таким чином, надає громадянам право безпосередньо звертатися до суду із скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Отже, зі змісту ст. 104 КАС України вбачається, що до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.
Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.
Те, що право на звернення до суду за захистом є диспозитивним правом, зовсім не означає, що кожен може вимагати надання судового захисту правам, свободам чи інтересам будь-якої особи. За загальним правилом, право на звернення до суду за захистом належить особі, яка вважає якесь своє право, свободу чи інтереси порушеними.
Статтею 10 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.
Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 цього Кодексу розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною другою статті 6 КАС України встановлено, що у випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтересів інших осіб.
Отже, згідно з вищенаведеними нормами права, позивач має право звернутись до адміністративного суду з позовом лише у разі, якщо він вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, або він звертається за захистом прав, свобод та інтересів інших осіб у випадках, установлених законом.
При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.
Із заяви ОСОБА_1 від 03.02.2015 р. вбачається, що позивач звернувся до Новокалинівської міської ради, у якій просив повідомити його про загальну кількість військовозобов`язаних та призовників, які зареєстровані (стоять на обліку) у Новокалинівській міській раді (а.с. 19).
Із відповіді від 03.02.2015 року № 02/15-55/1 відомо, що Новокалинівським міським головою Самбірського району Львівської області Б. Юзв"яком на вказану заяву ОСОБА_1 було надано відповідь про те, що кількість перебуваючих на військовому обліку в міській раді є інформацією для службового користування (а.с. 11).
Зазначена відповідь по суті відповідає вимогам чинного законодавства.
Так, згідно ст.ст. 33 та 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» функціонування системи військового обліку забезпечується, зокрема, місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування.
Військовий облік усіх призовників і військовозобов`язаних ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Персонально-первинний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає облік відомостей щодо призовників та військовозобов`язаних за місцем їх проживання. У сільській місцевості, а також у містах і селищах, де відсутні військові комісаріати, облік ведеться органами місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 36 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать серед інших такі делеговані повноваження: сприяння організації призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, строкову військову та альтернативну (невійськову) службу, а також їх мобілізації; організація та участь у здійсненні заходів, пов`язаних з мобілізаційною підготовкою та цивільним захистом, на відповідній території.
Статтею 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Отже, ОСОБА_1 звернувся із запитом про надання публічної інформації до належного розпорядника такої інформації.
Відповідно до ч. 2 ст. 1 та ст. 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Право на доступ до публічної інформації гарантується серед іншого, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.
Згідно ст. 22 цього Закону розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадку, коли інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.
Статтею 6 цього Закону встановлено, що інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація та службова інформація.
Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:
1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;
2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;
3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
Згідно ст. 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати, саме, інформація, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.
Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф «для службового користування». Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.
Наказом Міністерства оборони України від 26 червня 2012 року № 48 затверджено Перелік відомостей Міністерства оборони України, які містять службову інформацію (ПСІ - 2012), серед яких: відомості про мобілізаційні ресурси (військовозобов`язаних та техніку національної економіки України), які надходять на доукомплектування Збройних Сил України, за ситуаціями застосування Збройних Сил України (ступенями бойової готовності) (для районних (міських) військових комісаріатів); відомості про кількість військовозобов`язаних, призначених за мобілізаційним планом, та залишки вільних ресурсів військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку Збройних Сил України, за військово-обліковими спеціальностями і посадами (для районних (міських) військових комісаріатів).
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про інформацію» інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення.
Предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.
Ураховуючи наведене, слід дійти до висновку, що інформація про загальну кількість військовозобов`язаних та призовників, які зареєстровані (стоять на обліку) у Новокалинівській міській раді відноситься до інформації з обмеженим доступом, так як є службовою інформацією, обмеження доступу до якої здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності вимог, а саме: виключно в інтересах національної безпеки; розголошення даної інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам та суспільний інтерес в її отриманні не переважає шкоду від оприлюднення такої інформації, оскільки позивачем не доведено, що вказана інформація є предметом суспільного інтересу відповідно до ст. 29 Закону України «Про інформацію».
Однак, відмова відповідача надати інформацію з обмеженим доступом за формою не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме, ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідно вимог якої у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено:
1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації;
3) мотивовану підставу відмови;
4) порядок оскарження відмови;
Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Отже, відповідача необхідно зобов`язати надати позивачу відповідь, яка відповідає вимогам чинного законодавства.
Але вказаний недолік відповіді, наданої відповідачем, не порушив право позивача на доступ до публічної інформації, так як відповідно до частини 2 ст. 22 цього Закону вважається неправомірною відмовою в наданні інформації відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ст. 1167 цього Кодексу моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Також, згідно ст. 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом.
Статтею 105 КАС України встановлено, що адміністративний позов може серед інших містити вимогу про стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до частини другої ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Отже, підставою для відшкодування моральної (немайнової) шкоди при розгляді адміністративної справи є незаконні винні рішення, дія або бездіяльність суб`єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій, які порушили права фізичної особи, що призвело до наслідків, передбачених ч. 2 ст. 23 ЦК України.
За відсутності однієї із цих складових немає підстав для відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Ураховуючи наведене і те що діями відповідача не було порушено право позивача на доступ до публічної інформації, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди.
Керуючись ст.ст. 159, 160, 162, 163 КАС України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати такою, що за формою не відповідає чинному законодавству відмову Новокалинівського міського голови Самбірського району Львівської області Юзв`яка Богдана Осиповича від 03.02.2015 року № 02/15-55/1 у наданні ОСОБА_1 публічної інформації на запит від 03.02.2015 р.
Зобов`язати Новокалинівського міського голову Самбірського району Львівської області Юзв`яка Богдана Осиповича надати ОСОБА_1 на запит від 03.02.2015 р. про надання публічної інформації відповідь, яка відповідала б вимогам ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
У решті частині адміністративного позову про визнання інформації публічною, яка становить суспільний інтерес та не завдасть шкоди інтересам держави, її територіальній цілісності і захистить права інших людей, визнання незаконною відмову Новокалинівського міського голови Самбірського району Львівської області Юзвяка Б.О. у доступі до публічної інформації, зобов`язання відповідача надати таку інформацію та відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. відмовити за недоведеністю позовних вимог.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя