Справа № 489/1872/15-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року м. Київ К/800/36300/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на постанову Ленінського районного суду м.Миколаєва від 15 травня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2015 року у справі № 489/1872/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, в якому просив скасувати постанову Управління по справі про адміністративне правопорушення від 12.03.2015 р. №54.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проведення позапланової перевірки об'єкту здійснена з порушенням норм КУпАП та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Постановою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 15 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2015 року, позовні вимоги задоволені. Скасовано постанову Управління по справі про адміністративне правопорушення від 12.03.2015 р. №54.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та відмовити в позові, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Управління 26.02.2015р. листом-повідомленням сповістило ОСОБА_1 про проведення позапланової перевірки з 26.02.2015р. по 04.03.2015р.

Того ж дня, 26.02.2015р. ОСОБА_1 звернувся до начальника інспекції ДАБК у Миколаївській області із листом, в якому повідомив, що ним здійснені заходи по розробці та погодженню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, які передані до Миколаївської міської ради. Після отримання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ним буде подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Між тим, на підставі акту перевірки від 04.03.2015р., протоколу про адміністративне правопорушення від 04.03.2015р. та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 04.03.2015 №49 Управлінням ухвалена постанова про адміністративне правопорушення від 12.03.2015 №54, яким на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 6800грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області порушено норми ст..280, 256 КУпАП щодо порядку розгляду адміністративних матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності та не з'ясовані причини невиконання ним припису.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно ст.251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які матеріали і фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що протокол складається та підписується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У відповідності до статті 280 наведеного Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 3 частини першої статті 288 КУпАП передбачено, що постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналізуючи наведені норми законодавства, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що Управлінням не з'ясовані підстави невиконання з боку позивача вимог припису №83 від 25.03.2014р. і, відповідно, №49 від 04.03.2015р., в той час, як у своєму листі на адресу інспекції ДАБК ОСОБА_1 виклав підстави, з яких він не може надати документи дозвільного характеру, які дають право експлуатувати реконструйований жилий будинок та збудований гараж.

Більш цього, протокол про адміністративне правопорушення від 04.03.2015р., в якому окрім іншого зазначалося, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повідомлена про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 12.03.2015р. отриманий позивачем разом з приписом та актом 13.03.2015р., тобто після розгляду справи та ухвалення оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, вірними є висновки судів попередніх інстанцій щодо недотримання відповідачем порядку розгляду адміністративних матеріалів, зокрема, Управління завчасно, в порушення діючого законодавства, не повідомило позивача про час та місце розгляду адміністративних матеріалів, не роз'яснило позивачу, передбачене Конституцією України та КУпАП, право на захист та можливість заперечувати і надавати пояснень по суті правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судами встановлено, що Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області ні в суді першої інстанції, ні під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не змогло спростувати доводів ОСОБА_1 щодо несвоєчасності сповіщення про розгляд адміністративної справи, а тому суд першої інстанції цілком правомірно дійшов висновку про необхідність скасування постанови №54 від 12.03.2015р. про накладення адміністративного штрафу у розмірі 6800грн. з процесуальних підстав.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області відхилити.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: