Справа № 2а/257/220/13 (257/11859/13-а)
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року м. Київ К/800/27593/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Ліпського Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення підвищення до пенсії,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського районного суду м. Донецька від 1 листопада 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2014 року,

встановив:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 пред'явила позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУПФУ в Донецькій області) про зобов'язання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за рахунок коштів Державного бюджету України за період з 08.05.2011 р. по 22.07.2011 р., а також за період з 23.07.2011 р. по 21.11.2011 р. в розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України.

Позов обґрунтувала тим, що в січні 2013 року помер її чоловік, ОСОБА_5, який не отримав за життя суму підвищення до пенсії, стягнуту з відповідача на його користь за рішенням Київського районного суду м. Донецька від 21.11.2011 р. Вважала, що оскільки відповідач рішення суду добровільно не виконав і на примусовому виконанні воно не знаходиться, то ГУПФУ в Донецькій області в силу статті 1227 Цивільного кодексу України зобов'язано здійснити нарахування і виплату підвищення до пенсії їй як члену сім'ї і єдиному спадкоємцю за законом.

Постановою Київського районного суду м. Донецька від 1 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково: зобов'язати ГУПФУ в Донецькій області здійснити на користь ОСОБА_4 виплату підвищення до пенсії в розмірі 375,08 грн за період з 08.05.2011 р. по 22.07.2011 р., а також нарахування і виплату підвищення до пенсії за період з 23.07.2011 р. по 21.11.2011 р. в розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України. Зазначає, що підвищення до пенсії є не частиною пенсії, а додатковою соціальною виплатою, тому до спірних правовідносин мають застосовуватись загальні положення статті 1227 Цивільного кодексу України, які визначають порядок отримання членами сім'ї померлого неодержаної за життя соціальної допомоги. Вказує також на те, що відповідач, отримавши від неї у січні 2013 року заяву на виплату допомоги на поховання разом зі свідоцтвом про смерть чоловіка, зобов'язаний був самостійно виплатити їй нараховані доплати до пенсії чоловіка або повідомити про суми нарахувань, проте, цього не зробив.

В запереченні на касаційну скаргу ГУПФУ в Донецькій області просить залишити судові рішення без змін. Посилається на те, що ОСОБА_4 протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не зверталась до управління із заявою про виплату сум пенсії померлого чоловіка.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що постановою Київського районного суду м. Донецька від 21 листопада 2011 року у справі № 2а-11242/11/0523, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2012 року, позов ОСОБА_5 задоволено частково. Зобов'язано ГУПФУ в Донецькій області здійснити ОСОБА_5 як дитині війни нарахування та виплату підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за рахунок коштів Державного бюджету України за період з 08.05.2011 р. по 22.07.2011 р. включно, а за період з 23.07.2011 р. по 21.11.2011 р. - в розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

У свідоцтві про право на спадщину за законом від 18.07.2013 р. спадкоємцем майна ОСОБА_5 визначена його дружина - ОСОБА_4 До складу спадщини не увійшли суми соціальних виплат за судовим рішенням у справі № 2а-11242/11/0523.

Згідно з довідкою відповідача від 12.02.2014 р. № 990/05, доплата різниці в пенсії за рішенням суду за період з 08.05.2011 р. по 22.07.2011 р. склала 375,08 грн.

Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

За змістом статті 52 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, а в разі відсутності членів сім'ї або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини - входить до складу спадщини.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що ОСОБА_4 обрала неправильний спосіб захисту свого порушеного права на отримання сум підвищення до пенсії, не виплачених за життя її чоловіку, оскільки заявила позовні вимоги, тотожні тим, які вже були вирішені у справі № 2а-11242/11/0523 на користь ОСОБА_5 і нерозривно пов'язані з особою померлого.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалено з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Донецька від 1 листопада 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Ліпський Д.В.