Справа № 813/5956/15
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

20 січня 2016 року справа № 813/5956/15

зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Щур В.Р.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Львова, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача управління Державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова про зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Львова, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача управління Державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова, в якому з врахуванням уточнень до позовної заяви від 13.11.2015р., просить суд зобовязати відповідача видати позивачу подання до управління Державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова про повернення ОСОБА_1 збору на обовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 1-го відсотка від вартості квартири АДРЕСА_1, що складає 3995грн.

Представник відповідача подав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду без поважних причин. Вказане клопотання мотивоване тим, що відповідно до ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду встановлений 6-місячний строк з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні представник відповідача щодо клопотання пояснив, що перебіг строків звернення до суду мав починатись з моменту укладення договору купівлі продажу квартири, а саме з 12.11.2012р. Посилається на те, що Порядок сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України 03.11.1998р., яким встановлено, що громадяни звільняються від сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування у випадку придбання житла вперше, діяв на момент укладення вказаного договору. Тому, протягом 6 місяців з моменту укладення договору позивач мав право звернутись до відповідача з відповідною заявою про повернення коштів та в разі відмови в задоволенні такої звернутись з позовом до суду.

Позивач в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив з тих, що йому стало відомо про порушення його права лише з листа відповідача від 16.10.2015р., і відповідно з цього моменту починається перебіг строків звернення до суду.

Третя особа, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча належним чином повідомлялись про час, дату місце проведення судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі уповноваженого представника третьої особи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, розглянувши клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, суд дійшов висновку, що вказане клопотання підлягає задоволенню, а позовну заяву необхідно залишити без розгляду, виходячи з наступних мотивів.

Позивачем 12.11.2012р. укладено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_2. Зазначений договір 12.11.2012р. посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №8918. Обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» видано витяг про державну реєстрацію прав №36222048 від 13.11.2012р. на вказаний обєкт.

Відповідно до квитанції №208 від 12.11.2012р. позивачем до державного бюджету Шевченківського району м.Львова сплачено пенсійний збір в розмірі 1% (3995 грн.) з купівлі продажу нерухомості.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 24.09.2015р. про повернення безпідставно та помилково сплачених коштів, в якій просив відповідача звернутися до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ЛМУЮ про надання інформації, а також просив видати подання до третьої особи про повернення збору на обовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості квартири, що складає 3995 грн.

Відповідач надав позивачеві відповідь від 16.10.2015р. №12281/04-16, якою відмовив в задоволенні заяви, оскільки йому невідомо чи придбавалось позивачем житло вперше, а також зазначив, що питання про звільнення від сплати збору повинно було зясовуватись при нотаріальному посвідченні договору купівлі продажу.

Не погодившись з відмовою відповідача, позивач 30.10.2015р. звернувся до суду з позовом, в якому просив суд: визнати протиправним дії відповідача щодо відмови у видачі позивачеві подання до третьої особи про повернення збору на обовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості квартири; зобовязати відповідача видати позивачу подання до управління Державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова про повернення ОСОБА_1 збору на обовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 1-го відсотка від вартості квартири АДРЕСА_1, що складає 3995грн.

Ухвалою суду від 02.11.2015р. позовна заява залишена без руху у звязку з несплатою позивачем судового збору в повному обсязі.

13.11.2015р. позивачем подано адміністративний позов (в новій редакції), в якому позивач просить зобовязати відповідача видати позивачу подання до управління Державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова про повернення збору на обовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 1-го відсотка від вартості квартири АДРЕСА_1, що складає 3995грн.

Ухвалою від 16.11.2015р. провадження у справі відкрито.

Таким чином, предметом позову у цій справі є зобовязання до вчинення дій, а саме зобовязання відповідача видати позивачеві подання до третьої особи про повернення збору на обовязкове державне пенсійне страхування.

Згідно з принципом юридичної визначеності та, зокрема, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини від 28.03.2006 року у справі Мельник проти України (заява №23436/03), суд зазначає, що статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого вказаним Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 15 липня 1999 року №967-XIV статтю 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», якою визначено перелік осіб, що є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, доповнено пунктом 9 в такій редакції: «підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше».

Вказані зміни набули чинності 19.08.1999р.

Відповідно до зазначеного Закону України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 25 серпня 1999 р. №1549 «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998р. №740. Відповідно до п.15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Вказані зміни набули чинності з 03.09.1999р.

Таким чином, звільнення громадян від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбанні житла вперше, відбувається в силу норм законодавства.

Відповідно до ст. 57 Конституції України кожному гарантується право знати свої права і обов'язки. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Вказані нормативно правові акти, які звільняють громадян, які придбавають житло вперше, від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування прийняті та доведені до відома громадян належним чином та у встановленому законодавством порядку.

Отже, на момент укладення позивачем 12.11.2012р. договору купівлі продажу діяли норми Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" та Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, які звільняли громадян, які придбавають житло вперше, від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що саме з моменту прийняття вказаних вище нормативно - правових актів презюмується, що позивач повинен був знати про їх існування. А з моменту укладення договору купівлі продажу квартири 12.11.2012р. та сплати зазначеного збору, позивач відповідно повинен був дізнатися про порушення свого права, і звернутися з відповідною заявою про повернення сплаченого збору, а в разі відмови в задоволенні такої, вимагати захисту порушеного права в судовому порядку, з дотриманням строків, встановлених КАС України.

У звязку з цим безпідставними є твердження позивача, що він дізнався про порушення свого права лише з листа відповідача від 16.10.2015р. №12281/04-16.

Жодних причин, які б вказували на пропуск встановлених строків звернення до суду, позивачем не наведено ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні. В судовому засіданні 20.01.2016р. позивач пояснила, що їй стало відомо про наявність таких норм безпосередньо перед зверненням до відповідача із заявою від 24.09.2015р. зі слів знайомих, які придбавали житло.

Суд звертає увагу на те, що позивач не оскаржує рішення, дії чи бездіяльність відповідача, повязані із відмовою подати подання до органу казначейської служби, викладену в листі відповідача від 16.10.2015р. №12281/04-16.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно з п.9 ч.1 ст. 155 КАС України суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Львова про зобовязання до вчинення дій без поважних причин.

Таким чином, позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Львова, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача управління Державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова про зобовязання вчинити дії необхідно залишити без розгляду.

Керуючись п.9 ч.1 ст. 155, ст.ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Львова, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача управління Державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова про зобовязання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 21 січня 2016 року.

Суддя А.Г. Гулик