Справа № 554/10966/15-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 р. Справа № 554/10966/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Перцової Т.С. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 08.09.2015р. по справі № 554/10966/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Полтавській області, Інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м. Полтави Ропавки Олега Олександровича

про визнання незаконними дій посадової особи ВДАІ в частині прийняття рішення про переміщення автомобіля на майданчик тимчасового зберігання затриманого автомотранспорту та про визнання незаконним та скасування акту огляду та переміщення транспортного засобу,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави з адміністративним позовом до Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України України в Полтавській області (далі по тексту - відповідач1, УДАІ УМВС України в Полтавській області), інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м.Полтави Ропавки Олега Олександровича (далі по тексту - відповідач2, інспектор ДПС ВДАІ з обслуговування м.Полтави Ропавка О.О., в якому просив суд визнати незаконними дій сержанта міліції ВДАІ по обслуговуванню м.Полтави Ропавки О.О. у частині прийняття рішення про переміщення належного йому автомобіля ЗАЗ 110557 № НОМЕР_2 на спеціальну стоянку (штраф майданчик), визнання незаконним та скасування Акту огляду та переміщення транспортного засобу ЗАЗ 110557 № НОМЕР_2 від 01 липня 2015 року.

Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 08.09.2015 року по справі №554/10966/15-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Полтавській області, інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м. Полтави Ропавки Олега Олександровича про визнання незаконними дій посадової особи ВДАІ в частині прийняття рішення про переміщення автомобіля на майданчик тимчасового зберігання затриманого автомототранспорту та про визнання незаконним та скасування акту огляду та переміщення транспортного засобу - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх фактичних обставин справи, не дослідження та ненадання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 08.09.2015 року по справі №554/10966/15-а, розглянути справу без його участі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зазначив, що Акт огляду та переміщення транспортного засобу ЗАЗ 110557 № НОМЕР_2 від 01 липня 2015 року, а також прийняте рішення про переміщення належного йому автомобіля ЗАЗ 110557 № НОМЕР_2 на спеціальну стоянку (штраф майданчик) є незаконними. Вказав на відсутність підстав для затримання його автомобіля шляхом його доставлення для тимчасового зберігання на спеціальний майданчик за допомогою евакуатора. Отже, з викладених доводів, вважає протиправними оскаржувані Акт огляду та переміщення транспортного засобу, а також дії сержанта міліції ВДАІ по обслуговуванню м.Полтави Ропавки О.О. у частині прийняття рішення про переміщення йому автомобіля на штраф майданчик, у зв`язку з чим, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, враховуючи те, що відповідач УДАІ УМВС України в Полтавській області, не позбавлений можливості направити іншого представника, з огляду на відсутність перешкод для розгляду справи за наявними у ній матеріалами без надання пояснень представником відповідача УДАІ УМВС України в Полтавській області, з метою дотримання строків розгляду адміністративної справи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, а розгляд справи слід провести у відсутність представника відповідача УДАІ УМВС України в Полтавській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 липня 2015 року інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування м.Полтави Бутко О.А. складено постанову серії ПС2 № 324053 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1,3 ст.121 КУпАП (а.с.6).

Згідно даної постанови ОСОБА_1 01 липня 2015 року о 17 год. 04 хв. в м.Полтава по вул.Сакко, керував т/з ЗАЗ 110557, д.н.з. НОМЕР_2, який підлягає обов'язковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов, а також з тріщиною лобового скла в районі склоочисників, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч.1,3 ст. 121 КУпАП (а.с.6).

В присутності двох свідків відповідачем складений Акт перевірки стану колісного транспортного засобу та Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу ЗАЗ 110557 № НОМЕР_2 від 01 липня 2015 року, які долучені до адміністративного протоколу відповідно до п.4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26 лютого 2009 року № 77.

Автомобіль ЗАЗ 110557 № НОМЕР_2, за допомогою евакуатора був доставлений на майданчик для тимчасово тримання транспортних засобів за адресою м.Полтава, вул.Фрунзе, 164.

Не погоджуючись із вказаним актом та діями сержанта міліції ВДАІ по обслуговуванню м.Полтави Ропавки О.О. в частині прийняття рішення про переміщення належного йому автомобіля ЗАЗ 110557 № НОМЕР_2 на штраф майданчик, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання їх незаконними та скасування.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу є лише документом, який фіксує інформацію про обставини затримання транспортного засобу і є додатком до адміністративного протоколу, а інспектор ДПС прийнявши рішення про переміщення автомобіля на штраф майданчик діяв правомірно та у межах наданих повноважень.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, однак вважає рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо скасування рішення інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м.Полтави Ропавки Олега Олександровича про переміщення автомобіля НОМЕР_1 на спеціальний майданчик, враховуючи наступне.

Згідно з п.31.4.7 ПДР та ДСТУ 3649:2010 експлуатація транспортного засобу забороняється у випадку, якщо на скло встановлено додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія і погіршують його прозорість.

Зі змісту ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» слідує, що вантажний автомобіль підлягає обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до ч.1 ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частиною першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, статтями 121-1, 122-5, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник відповідного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля евакуатора . Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, зобов'язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та своє місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання.

Після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов'язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення.

За подання такого звернення та повернення особі тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата.

Порядок, який визначає процедуру тимчасового затримання, зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках та їх повернення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1102 (далі - Порядок №1102).

Пунктом 2 зазначеного Порядку визначено, що тимчасове затримання транспортного засобу уповноваженою особою Державтоінспекції проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 КУпАП, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Крім того, процедуру оформлення працівниками Державної автомобільної інспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тимчасового затримання транспортного засобу, здійснення тимчасового вилучення посвідчення водія, ліцензійної картки на транспортний засіб та організацію діловодства в підрозділах Державтоінспекції МВС з питань забезпечення безпеки дорожнього руху визначає Інструкція з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 лютого 2009 року №77 (далі - Інструкція).

Пунктом 8.1 зазначеної Інструкції передбачено, що тимчасове затримання транспортного засобу посадовою особою Державтоінспекції МВС проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 КУпАП, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху - робить неможливим рух транспортних засобів проїзною частиною відповідно до Порядку №1102.

З системного аналізу зазначених норм випливає, що працівник Державтоінспекції, у разі порушення водієм транспортного засобу, зокрема, статті 121 КУпАП, має право затримати цей транспортний засіб на спеціальний майданчик, лише якщо він створює значні перешкоди дорожньому руху, а також зобов'язаний вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації.

Так, апелянт стверджує, що автомобіль знаходився на узбіччі автодороги та не створював перешкод для дорожнього руху.

При цьому, в матеріалах справи містяться фотознімки, з яких вбачається, що автомобіль ЗАЗ 110557 № НОМЕР_2 знаходився на обочині, візуально свідчить про те, що зупинений автомобіль не перешкоджав дорожньому руху, знаходився поза межами асфальтового покриття дороги, тобто на узбіччі автодороги (а.с.7)

За визначенням п. 1.10 Правил дорожнього руху перешкода для руху - нерухомий об'єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об'єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Отже, колегія суддів відзначає, що позивачем надано належні та допустимі докази того, що його автомобіль не чинив перешкод для руху по автодорозі.

Виходячи з буквального тлумачення положень ст. 265-2 КУпАП, у разі коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення можливе лише примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв. При цьому, доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку можливе за умови, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Таким чином, колегія суддів вказує на відсутність підстав для переміщення автомобіля ЗАЗ 110557 № НОМЕР_2 на спецамайданчик за допомогою евакуатора.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції відповідачами не було надано належних доказів правомірності дій Ропавки О.О. в частині прийняття рішення про переміщення автомобіля ЗАЗ 110557 № НОМЕР_2 на спеціальну стоянку.

Судом першої інстанції наведені обставини не були враховані при прийнятті рішення.

При цьому, колегія суддів вказує на те, що акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу не являється рішенням суб`єкта владних повноважень, оскільки не містить в собі висновків, не породжує в особи, відносно якої він складений, прав та обов`язків, а є лише документом, який фіксує інформацію про обставини затримання транспортного засобу і додатком до адміністративного протоколу відповідно до п.4.2. 2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26 лютого 2009 року № 77, а тому позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування вказаного акту задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що сержант міліції ВДАІ по обслуговуванню м.Полтави Ропавка О.О. в частині прийняття рішення про переміщення належного йому автомобіля ЗАЗ 110557 № НОМЕР_2 на спеціальну стоянку (штраф майданчик), діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Підсумовуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині скасування рішення інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м.Полтави Ропавки Олега Олександровича про переміщення автомобіля ЗАЗ 110557 № НОМЕР_2 на спеціальний майданчик є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що постанова Октябрського районного суду м.Полтави від 08.09.2015 року по справі №554/10966/15-а не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вона ухвалена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо скасування рішення інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м.Полтави Ропавки Олега Олександровича про переміщення автомобіля НОМЕР_1 на спеціальний майданчик, внаслідок допущених порушень, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 08.09.2015р. по справі № 554/10966/15-а скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо скасування рішення інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м.Полтави Ропавки Олега Олександровича про переміщення автомобіля НОМЕР_1 на спеціальний майданчик.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м. Полтави Ропавки Олега Олександровича щодо переміщення автомобіля ЗАЗ 110557 державний номер НОМЕР_2 на спеціальний майданчик .

В іншій частині постанову Октябрського районного суду м.Полтава від 08.09.2015 року по справі №554/10966/15-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Перцова Т.С. Дюкарєва С.В.
Повний текст постанови виготовлений 19.01.2016 р.