Справа № 826/17470/15
Суддя: Нагорянський С.І.
Дата ухвалення: 2016-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 січня 2016 року № 826/17470/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Нагорянський С.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Непідприємницького товариства "Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ "Укрексімбанк"
доФонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Непідприємницьке товариство "Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» з позовною заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо неповернення пенсійних активів у розмірі 2926575,35 грн. розміщених у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно Договору банківського вкладу «Класичний» № Д-2016834/02 від 24 квітня 2013 року;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повернути Непідприємницькому товариству "Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» пенсійні активи у розмірі 2926575,35 грн. розміщених у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно Договору банківського вкладу «Класичний» № Д-2016834/02 від 24 квітня 2013 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 серпня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі.

У судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задовольнити з огляду на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засіданні у справі, подав письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З урахуванням наведеного, у судовому засіданні 16 вересня 2015 року суд ухвалив про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, судом встановлено наступне.

Непідприємницьке товариство "Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» (надалі - Фонд) заснований і діє на підставі Конституції України, Законів України «Про недержавне пенсійне страхування», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших чинних нормативно-правових актів України та установчих документів Фонду (стаття 1 Статуту Фонду).

Фонд створений з метою провадження діяльності з недержавного пенсійного забезпечення шляхом накопичення пенсійних внесків на користь учасників Фонду з подальшим управлінням пенсійними активами, а також здійснення пенсійних виплат учасникам Фонду у визначеному Законом України «Про недержавне пенсійне страхування» порядку (стаття 3.1 Статуту Фонду).

24 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (Банк) та Непідприємницьким товариством "Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» (Вкладник) укладено Договір банківського вкладу «Класичний» № Д-2016834/02, (з урахуванням Додаткової угоди до Договору від 24 квітня 2013 року), предметом якого відкриття Банком Вкладнику вкладного рахунку № 0003, а Вкладник вносить на рахунок грошові кошти у сумі 2800000,00 грн. (Вклад), на умовах та в порядку визначених Договором. Внесення грошових коштів підтверджується Банком шляхом видачі виписки про рух коштів. Вклад залучається на строк з моменту зарахування кошів на рахунок по 14 грудня 2014 року. Процентна ставка за вкладом становить 22 % річних.

Згідно платіжного доручення № 308 від 24 квітня 2013 року позивачем було перераховано кошти у розмірі 2800000,00 грн. на рахунок Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

Як підтверджується банківськими виписками, по рахунку № 0003 станом на 31 грудня 2014 року залишок коштів становить 2800000,00 грн., по рахунку № 0554 залишок коштів становить 126575,35 грн.

Листами від 11 березня 2014 року, 12 грудня 2014 року, 16 грудня 2014 року та від 05 лютого 2015 року позивач звертався до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з вимогами повернути депозит та відсотки за Договором банківського вкладу «Класичний» № Д-2016834/02 від 24 квітня 2013 року, однак відповіді не отримав.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича.

У зв'язку із наведеними обставинами, 05 березня 2015 року позивач звертався до Тимчасового адміністратора ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. та до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із вимогами щодо повернення 2800000,00 грн. та нараховані відсотки у розмірі 126575,35 грн., що належать фізичним учасникам Фонду, однак відповіді не отримав.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем протиправно не повернуто позивачу пенсійні активи, які були розміщені у ПАТ «Дельта Банк» згідно договору банківського вкладу «Класичний» № Д-2016834/02 від 24 квітня 2013 року, що свідчить про порушення Банком порядку виконання Договору.

Вважаючи протиправною бездіяльність Фонд гарантування вкладів фізичних осіб щодо неповернення пенсійних активів у розмірі 2926575,35 грн. розміщених у ПАТ «Дельта Банк», згідно Договору банківського вкладу «Класичний» № Д-2016834/02 від 24 квітня 2013 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Заперечуючи проти позову, відповідач наголошував, що позивач не є вкладником, на якого поширюються гарантії Фонду в контексті Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», крім того, жодних активів до Фонду не передавалось, а доводи позивача щодо пріоритетності норм Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» на Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є безпідставними.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» недержавний пенсійний фонд (далі - пенсійний фонд) - юридична особа, створена відповідно до цього Закону, яка має статус неприбуткової організації (непідприємницького товариства), функціонує та провадить діяльність виключно з метою накопичення пенсійних внесків на користь учасників пенсійного фонду з подальшим управлінням пенсійними активами, а також здійснює пенсійні виплати учасникам зазначеного фонду у визначеному цим Законом порядку; пенсійні активи - активи пенсійного фонду, страхової організації, банківської установи, сформовані відповідно до цього Закону, за рахунок яких здійснюються пенсійні виплати; учасник пенсійного фонду (далі - учасник фонду) - фізична особа, на користь якої сплачуються (сплачувалися) пенсійні внески до пенсійного фонду та яка має право на отримання пенсійних виплат або отримує такі виплати з пенсійного фонду згідно із цим Законом.

У статті 4 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» встановлені принципи недержавного пенсійного забезпечення. Так, відповідно до ч.1 вказаної статті недержавне пенсійне забезпечення здійснюється на принципах, зокрема: розмежування та відокремлення активів пенсійного фонду від активів інших суб'єктів недержавного пенсійного забезпечення та накопичувального пенсійного страхування з метою захисту майнових прав учасників пенсійного фонду та унеможливлення банкрутства пенсійного фонду; гарантування фізичним особам реалізації прав, наданих їм цим Законом; цільового та ефективного використання пенсійних коштів; державного регулювання діяльності з недержавного пенсійного забезпечення та нагляду за його здійсненням.

Згідно ст. 6 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення», пенсійні фонди не мають на меті одержання прибутку на користь одноосібного засновника або для його подальшого розподілу між засновниками. Недержавне пенсійне забезпечення є для пенсійних фондів виключним видом діяльності. Провадження пенсійними фондами іншої діяльності, не передбаченої цим Законом, забороняється. Активи пенсійного фонду формуються за рахунок внесків до пенсійного фонду (пенсійних внесків) та інших надходжень до пенсійного фонду.

Як встановлено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення», пенсійні кошти, що обліковуються на індивідуальному пенсійному рахунку учасника фонду, є власністю такого учасника та використовуються на цілі, визначені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення», пенсійні активи, що накопичуються у пенсійному фонді, можуть бути використані виключно для цілей інвестиційної діяльності фонду, виконання зобов'язань фонду перед його учасниками та оплати витрат, пов'язаних із здійсненням недержавного пенсійного забезпечення.

Частиною 2 ст. 48 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» визначено, що пенсійні активи не можуть включатися до ліквідаційної маси зберігача пенсійного фонду та інших банків.

Згідно ч. 5 ст. 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», активи недержавних пенсійних фондів, іпотечні активи, що перебувають в управлінні банку або є забезпеченням виконання зобов'язань за сертифікатами з фіксованою дохідністю, емітентом яких є банк, активи банку, включені до складу іпотечного покриття іпотечних облігацій, а також кошти на рахунку фонду фінансування будівництва або майно фонду операцій з нерухомістю, в тому числі кошти на його рахунку, що перебувають в управлінні банку, не включаються до ліквідаційної маси банку.

Розпорядження цими активами здійснюється, зокрема, відповідно до Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення».

Зі змісту наведених норм законодавства слідує висновок, що Закон встановлює пряму заборону включення пенсійних активів до ліквідаційної маси банку, а держава гарантує збереження пенсійних активів шляхом заборони їх використання не за цільовим призначенням.

Незалежно від того, на якій підставі активи пенсійного фонду були розміщені у банку (чи за договором банківського вкладу, чи за договором про управління активами), банк, що ліквідується, зобов'язаний повернути пенсійні активи в повному обсязі їх законному розпоряднику, визначеному Законом України «Про недержавне пенсійне забезпечення».

На підтвердження того факту, що пенсійні кошти, які обліковуються на індивідуальному пенсійному рахунку учасника фонду, є власністю такого учасника позивачем надано Реєстр учасників непідприємницького товариства «Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» станом на 15 грудня 2014 року.

Згідно п. 1 ч. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», кошти Фонду не включаються до Державного бюджету України, не підлягають вилученню і можуть використовуватися Фондом виключно для, зокрема, виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам коштів за вкладами відповідно до цього Закону.

Тобто, недержавний пенсійний фонд позбавлений будь-якої юридичної можливості бути власником власних активів, а є єдиними власниками чистих активів недержавного пенсійного фонду є фізичні особи-учасники недержавного пенсійного фонду.

Відтак, суд вважає, що Непідприємницьке товариство "Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» має право на повернення пенсійних активів, розміщених у ПАТ «Дельта Банк», згідно Договору банківського вкладу.

Таким чином, враховуючи відсутність у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підстав для утримання пенсійних активів, суд дійшов висновку про наявність протиправної бездіяльності відповідача щодо неповернення позивачу коштів в сумі 2926575,35 грн.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України.

Проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Непідприємницького товариства "Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 69-71, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо неповернення Непідприємницькому товариству "Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» пенсійних активів у розмірі 2926575,35 грн. (два мільйони дев'ятсот двадцять шість тисяч п'ятсот сімдесят п'ять грн. 35 коп.) розміщених у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно Договору банківського вкладу «Класичний» № Д-2016834/02 від 24 квітня 2013 року;

3. Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повернути Непідприємницькому товариству "Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» пенсійні активи у розмірі 2926575,35 грн. (два мільйони дев'ятсот двадцять шість тисяч п'ятсот сімдесят п'ять грн. 35 коп.) розміщених у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно Договору банківського вкладу «Класичний» № Д-2016834/02 від 24 квітня 2013 року.

4. Судові витрати у розмірі 567,59 грн. (п'ятсот шістдесят сім грн. 59 коп.) присудити на користь Непідприємницького товариства "Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.І. Нагорянський