Справа № 826/14693/14
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи: Житлово-будівельний кооператив "Осінній", ОСОБА_4, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року позивач - ОСОБА_2, звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи: Житлово-будівельний кооператив "Осінній", ОСОБА_4, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності, у тому числі проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції, будівельних норм, державних стандартів і правил на ділянках по АДРЕСА_1;

- зобов'язання відповідача протягом тижня:

здійснити державний архітектурно-будівельний контроль шляхом здійснення перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності, у тому числі проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, виявлення факту самочинного будівництва об'єкта на ділянках по АДРЕСА_1;

у разі виявлення порушень містобудівного законодавства скласти протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, накласти штрафи у межах повноважень, передбачених законом, видати обов'язкові для виконання приписи та надіслати позивачу матеріали перевірки;

у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, який будує чи збудував такий об'єкт, провести перевірку із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ та надіслати до відповідного органу внутрішніх справ документи, оформлені за результатами такої перевірки, для встановлення особи суб'єкта містобудування.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2015 року №К/800/7529/15 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що предметом розгляду у справі є відповідність законодавству відмови у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю шляхом проведення перевірки дотримання вимог законодавства на об'єкті - "Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1" - за зверненнями позивача.

Натомість Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві доведено правомірність та обґрунтованість дій та рішень відповідача, а тому, суд дійшов висновку, адміністративний позов ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_2 неодноразово зверталася до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві з питання проведення перевірки законності ведення будівництва на ділянках АДРЕСА_1 у Святошинському районі міста Києва, а також правомірність здійснення реєстрації декларацій.

Листами Інспекції від 05 вересня 2014 року №7/26-37/0509/10, від 05 вересня 2014 року №7/26-38/0509/10, від 08 вересня 2014 року №7/26-25/0809/10, від 21 серпня 2014 року №7/26-22/2108/10, від 22 серпня 2014 року №7/26-19/2108/10, від 22 серпня 2014 року №7/26-19/2208/10, від 22 серпня 2014 року №7/26-21/2208/10 позивача повідомлено про те, що Інспекція не може здійснити перевірку правомірності ведення будівництва, оскільки відповідно до вимог статті 31 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" здійснювати перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців заборонено.

Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України спільно з Держархбудінспекцією підготовлено та подано на розгляд Кабінету Міністрів України проект "Про надання дозволу на проведення перевірок деяких суб'єктів містобудування", який, у тому числі, включав об'єкт будівництва на АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Кабінету Міністрів України від 20 травня 2015 року (пункт 14 розділу протоколу №56) зазначений проект розпорядження не прийнято та повернуто до Мінрегіону України.

Вважаючи відмову у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю шляхом проведення перевірки дотримання вимог законодавства на об'єкті - "Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1" протиправною, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 проживає АДРЕСА_1 та є власником земельної ділянки 75:105:028 за адресою: АДРЕСА_1

Сусідня із земельною ділянкою позивача - земельна ділянка, площею 0,10 га по АДРЕСА_1 за рішенням Київської міської ради XI сесії IV скликання "Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд" від 27 жовтня 2005 року №356/3817 передана гр. ОСОБА_6 у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 03 березня 2006 року №05-7-01977.

На підставі Державного акту від 03 березня 2006 року №05-7-01977 замовнику ОСОБА_6 надано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 для проектування будівництва житлового будинку садибного типу (від 22 січня 2013 року №695/0/01/009-13).

На підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 листопада 2012 року ОСОБА_6 земельну ділянку, площею 0,1003 га по АДРЕСА_1, відчужено на користь Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Осінній".

Також, сусідня позивачу земельна ділянка, площею 0,08 га по АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва рішенням Київської міської ради від 16 березня 2006 року №245/3336 передана гр. ОСОБА_4 у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 16 листопада 2006 року №05-7-02357.

На підставі Державного акту від 16 листопада 2006 року №05-7-02357 замовнику ОСОБА_4 надано архітектурно-планувальне завдання на проектування будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 (від 1 червня 2007 року №07-0389).

На підставі Договору оренди земельної ділянки від 01 липня 2014 року ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 0,0800 га по АДРЕСА_1, передано Обслуговуючому кооперативу "ЖБК Осінній" в короткострокову оренду.

Отримавши земельну ділянку, площею 0,1003 га по АДРЕСА_1, у власність та проектну документацію, розроблену ДП "НДПІ містобудування", ОК "ЖБК Осінній" 04 квітня 2013 року звернувся до Інспекції ДАБК у м. Києві з заявою про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт із будівництва житлового будинку за вказаною адресою.

Після перевірки повноти даних, зазначених у декларації, останні Інспекцією ДАБК у м. Києві 05 квітня 2013 року внесені до єдиного реєстру за №KB 22.

Після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт замовником розпочато будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва.

На засіданні Загальних зборів Учасників ОК "ЖБК Осінній" від 12 квітня 2014 року (Протокол №1) затверджені зміни до проекту будівництва та наказом Голови Правління від 07 червня 2014 року №07/06/14 затверджені зміни до проектної документації, зокрема, загальна площа об'єкта будівництва збільшена з 2 080,40 кв.м. до 3 240,00 кв.м. та поверховість з 3+мансарда до 6.

На виконання приписів законодавства замовник звернувся до Інспекції ДАБК у м. Києві з повідомленням про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт, яке 02 липня 2014 року зареєстроване суб'єктом владних повноважень за № ІУ 30.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2014 року у справі №826/14575/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року, визнано протиправною та скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Осінній" від 05 квітня 2013 року №KB 22 "Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1" та реєстрацію змін даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт від 02 липня 2014 року №ІУ 30 "Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1".

Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві на виконання рішення суду, керуючись пунктом 14 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13 квітня 2011 року, видав наказ №25 "Д" від 20 січня 2015 року, яким скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт: "Будівництво житлового будинку на АДРЕСА_1 №КВ 22 від 05 квітня 2013 року та реєстрацію повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт "Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1" № ІУ 30 від 02 липня 2013 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 січня 2015 року у справі №К/800/3202/15 відкрито касаційне провадження за скаргою Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Осінній" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року у справі № 826/14575/14, зупинено виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2014 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року на час касаційного розгляду справи.

З аналізу наведених обставин, убачається, що Обслуговуючий кооператив "ЖБК Осінній" є замовником будівництва "Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1", при цьому доводи апелянта щодо зворотного на увагу не заслуговують, оскільки це не є предметом розгляду адміністративної справи.

Натомість, предметом розгляду у справі є відповідність законодавству відмови у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю шляхом проведення перевірки дотримання вимог законодавства на об'єкті - "Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1" - за зверненнями позивача.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України" №1622-VII від 31 липня 2014 року Закон України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" доповнено статтею 31, згідно якої встановлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються протягом серпня - грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Згідно Положення про Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю України, затвердженого Указом Президента України від 08 квітня 2011 року №439/2001, Інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно на Інспекцію та її територіальні підрозділи поширюються обмеження ст. 31 Закону, оскільки вони є контролюючими органами.

У випадку здійснення архітектурно-будівельного контролю конкретного об'єкту, в даному випадку - Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 - контролюючий орган здійснює перевірку всього комплексу робіт та визначає наявність чи відсутність порушень, визначених Законом України "Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності".

Проведення перевірки виключно замовника будівництва, навіть якщо він не є суб'єктом господарювання, неможливе.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Діяльність негосподарюючих суб'єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб'єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб'єктів.

Статтею 31 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" згідно її змісту поширюється на підприємства, установи та організації, фізичних осіб - підприємців, що є суб'єктами господарювання, і Житлово-будівельний кооператив "Осінній" підпадає під визначення суб'єкта господарювання згідно чинного законодавства.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції про обґрунтованість відмови відповідача від здійснення архітектурно-будівельного контролю за заявами позивача з посиланням на Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України" №1622-VII від 31 липня 2014 року.

Статтею 3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що одним із основних принципів державного нагляду є здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом.

Згідно статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).

Частиною 2 статті 6 вищезазначеного Закону чітко визначено, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (надалі - Порядок).

Пунктом 5 вищезазначеного Порядку встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Відповідно до п. 7 Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Пунктом 11 Порядку визначено, що права посадових осіб інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Посадовим особам інспекції забороняється вимагати інформацію та документи, не пов'язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю.

Отже, чинним Порядком визначено, які дії на власний розсуд можуть вчиняти контролюючі органи під час проведення перевірок.

Як зазначено вище, було внесено мораторій на здійснення перевірок підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) у період протягом серпня - грудня 2014 року та встановлено можливість їх проведення виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Пунктом 8 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України від 28 грудня 2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" було визначено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюється протягом січня-червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявою суб'єкта господарювання щодо його перевірки".

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2014 року №408 "Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами" надання дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців державними інспекціями та іншими контролюючими органами за переліком згідно з додатком (за винятком перевірок стану підготовки до роботи енергетичних об'єктів суб'єктів електроенергетики та суб'єктів відносин у сфері теплопостачання) здійснюється шляхом прийняття відповідного розпорядження. Надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Додатком до Постанови №408 від 13 серпня 2014 року визначено перелік державних інспекцій та інших контролюючих органів, яким надаватиметься дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців, до цього переліку, серед інших, увійшла і Держархбудінспекція.

Згідно з пунктом 7 резолюції Прем'єр-міністра України від 15 серпня 2014 року №29526/7/1-14 до статті 31 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" міністри, керівники інших центральних органів виконавчої влади у разі необхідності готують та вносять на розгляд Уряду проекти розпоряджень Кабінету Міністрів України щодо надання дозволу на проведення протягом серпня-грудня 2014 року відповідних перевірок підприємств, організацій та фізичних осіб-підприємців.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання вищезазначеної резолюції від 15 серпня 2014 року №29526/7/1-14, враховуючи неодноразові звернення ОСОБА_2, Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України спільно з Держархбудінспекцією підготовлено та подано на розгляд Кабінету Міністрів України відповідний проект "Про надання дозволу на проведення перевірок деяких суб'єктів містобудування".

Проте рішенням Кабінету Міністрів України від 20 травня 2015 року (пункт 14 розділу протоколу №56) зазначений проект розпорядження не прийнято та повернуто до Мінрегіону України.

Отже, відповідач вчинив усі залежні від нього дії для задоволення вимог позивача та проведення відповідної перевірки, а відтак відсутні підстави для визнання дій, бездіяльності останнього щодо не проведення перевірки протиправними та зобов'язання вчинити такі дії.

Крім того, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30 липня 2015 року на підставі звернення гр. ОСОБА_2 Держархбудінспекція видала наказ №802 "Про проведення позапланової перевірки" стосовно проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва на АДРЕСА_1.

Згідно направлення на проведення позапланової перевірки від 12 серпня 2015 року, головним державним інспектором Інспекційного відділу №6 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Біріною Л.О. мала бути проведена позапланова перевірка у термін з 12 серпня 2015 року по 18 серпня 2015 року.

З пояснень представника відповідача наданих у судовому засіданні в апеляційному суді убачається, що представниками Держархбудінспекції здійснюються дії направлені на проведення перевірки, здійснювався виїзд на місце. Проте перевірку на час розгляду цієї адміністративної справи не проведено.

Водночас, враховуючи предмет позову та межі розгляду позовних вимог судом апеляційної інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції наведеним обставинам оцінку не надає.

Враховуючи вищевикладене, не підлягають також задоволенню позовні вимоги в частині зобов'язання скласти протокол перевірки, приписи та застосування адміністративно- господарських санкцій.

Зокрема, за змістом пункт 6 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлює, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

Статтею 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначені повноваження органів державного нагляду (контролю) під час здійснення ними державного нагляду (контролю), а саме встановлено право: вимагати від суб'єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; надавати (надсилати) суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; накладати штрафні санкції та вживати заходи, передбачені законом.

Аналізуючи наведені норми, суд апеляційної інстанції вважає доцільним висновок суду першої інстанції, що застосування до суб'єктів господарювання штрафних санкцій за порушення законодавства та винесення їм приписів та інших розпорядчих документів є дискреційними повноваженнями контролюючого органу і суд не вправі перебирати на себе повноваження органів виконавчої влади.

Під дискреційними повноваженнями суд розуміє повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин (Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів).

Наведені вище висновки та фактичні обставини справи під час апеляційного розгляду належними доказами у справі спростовані не були.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 19.01.2016 року.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.