Справа № 369/8573/15-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/8573/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Пінкевич Н.С. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

14 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкова О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пашинської Вікторії Вікторівни до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про скасування постанови та протоколу про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, податковим органом проведено документальну планову виїзну перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року.

За її результатами був складений акт №234/17-01/292 від 20 липня 2015 року.

20 липня 2015 року ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області складений протокол про адміністративне правопорушення №332 від серія АА №864878.

За результатами розгляду протоколу податковим органом було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення №332 від 20 липня 2015 року, серія АА №097778, якою на Пашинську В.В. накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн.

Не погоджуючись із такими діями та рішенням податкового органу, позивач звернулась до суду із даним адміністративним позовом, в якому просила суд визнати такі дії протиправними та скасувати прийняте рішення про накладення адміністративних санкцій.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачем було порушено процедуру проведення перевірки, зокрема: не попереджено позивача належним чином про проведення такої перевірки, та крім того, при складані протоколу про адміністративне правопорушення не було додержано Інструкції з оформлення органами державної податкової служби матеріалів про адміністративні правопорушення, а отже оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, правові та організаційні засади здійснення податкового контролю та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення встановлені Податковим кодексом України та Інструкцією з оформлення органами державної податкової служби матеріалів про адміністративні правопорушення зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2009 року за №1262/17278. Відповідальність за адміністративні правопорушення регулюється Кодексом України про Адміністративні Порушення (далі по тексту КУпАП).

Відповідно до п. 2.1 вказаної інструкції, відповідно до статті 255 КУпАП уповноважені посадові особи органів державної податкової служби мають право складати протоколи у справах про адміністративні правопорушення за статтями 51-2, 155-1, 163-1 - 163-4, 163-12, 164, 164-5, 177-2 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 255 КУпАП також передбачено, що уповноважені особи органів державної податкової служби у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів державної податкової служби, відповідно до статті 234-2 КУпАП мають право складати протоколи про правопорушення за статтями 164-1, 166-6 КУпАП

Пунктом 2.3 інструкції, передбачено, що уповноважені посадові особи органів державної податкової служби України при виявленні адміністративних правопорушень складають протоколи про адміністративне правопорушення на спеціальному бланку (додаток 1 до Інструкції).

Відповідно до 2.4 інструкції, протокол складається у двох екземплярах, що підписуються посадовою особою, яка склала такий протокол, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Один екземпляр протоколу залишається в органі державної податкової служби, другий під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами п. 2.7 інструкції, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право дати пояснення і висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також письмово викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу. Власноручно викладені цією особою пояснення та зауваження додаються до протоколу, про що до нього вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення та/або зауваження.

2.8 У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дати пояснення і підписати протокол у ньому робиться запис про це.

Відмова особи від підписання протоколу не є підставою для припинення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Пункт 2.10 при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права і обов'язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Пункт 2.11 до протоколів, справи щодо яких розглядають органи державної податкової служби (за статтями 164-1, 166-6 КУпАП), залежно від обставин виявленого адміністративного правопорушення додаються документи, що можуть свідчити про характер вчиненого правопорушення, обставини, які пом'якшують або обтяжують відповідальність особи (за наявності).

З аналізу наведених правових норм, колегія суддів приходить до висновку, що законодавцем, для уповноважених посадових осіб органів державної податкової служби України, встановлений чіткий порядок дій та обов'язків, яких останні повинні дотримуватись при складанні протоколів про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи та вже було зазначено вище, податковим органом проведено документальну планову виїзну перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року.

За її результатами був складений акт №234/17-01/292 від 20 липня 2015 року.

20 липня 2015 року ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області складений протокол про адміністративне правопорушення №332 від серія АА №864878.

За результатами розгляду протоколу податковим органом було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення №332 від 20 липня 2015 року, серія АА №097778, якою на Пашинську В.В. накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн.

Протокол був складений, працівником ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області. У протоколі вказано, що Пашинська В.В. неналежно вела облік доходів та витрат, згідно акту планової документальної перевірки від 20 липня 2015 року, абз. 5 п. б ст. 128 Господарського Кодексу України від 16.01.2003р. Також зазначено, що правопорушення вчинено в с. Бузова. вул. Поляно-Лісова, 34. При цьому вказано, що відповідальність передбачена ч.1ст.164-1 КУпАП.

Разом з тим, в акті перевірки від 20 липня 2015 року вказано, що фактичне місцезнаходження м. Київ, вул Л.Толстого, 51/102, кв. 23.

Також в протоколі не міститься підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а міститься лише прізвище та ініціали, не вказано про причини неможливості такого підпису особи.

П. 3.4 Інструкції зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що протокол містить посилання про повідомлення позивача про розгляд адміністративної справи 20 липня 2015 року о 14 годині, але не вказано коли, ким та в який спосіб було здійснено таке повідомлення. Належне підтвердження в матеріалах адміністративної справи відсутнє та не додано відповідачем до матеріалів справи.

Враховуючи все вище наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачем було порушено процедуру проведення перевірки, зокрема: не попереджено позивача належним чином про проведення такої перевірки, та крім того, при складані протоколу про адміністративне правопорушення не було додержано Інструкції з оформлення органами державної податкової служби матеріалів про адміністративні правопорушення.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Таким чином, доводи апеляційних скарг спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.