Справа № 22-а-5667/11
Суддя: Воробйова Н. С.
Дата ухвалення: 2011-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Київської області у складі:

головуючого: судді Воробйової Н.С.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Рудніченко О.М.,

розглянула в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської

області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту

населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області на постанову

Вишгородського районного суду Київської області від 21 вересня 2009 року у справі за позовом

ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Вишгородської

районної державної адміністрації Київської області, третя особа управління Пенсійного фонду

України у Вишгородському районі Київської області про визнання дій неправомірними та

зобовязання провести перерахунок та виплатити недоотримані суми щомісячної грошової

допомоги,-

встановила:

У лютому 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, який

обґрунтовувала тим, що відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вона має право, як

непрацюючий пенсіонер на доплату до пенсії за проживання на території радіоактивного

забруднення в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, але відповідачем вказана доплата

проводиться в значно нижчому розмірі. А тому позивач просить суд зобов'язати відповідача

провести перерахунок та виплату вказаної доплати до пенсії, встановивши її на рівні однієї

мінімальної заробітної плати за 2002-2008 року у розмірі 25615 грн. 40 коп.

Постановою Вишгородського районного суду від 21 вересня 2009 року позов задоволено

частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської

області щодо відмови виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати, як непрацюючому пенсіонеру в

зоні посиленого радіологічного контролю згідно ст.. 39 Закону України «Про статус і соціальний

захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - неправомірними. Зобовязано відповідача провести перерахунок і виплату на користь ОСОБА_1 різницю

недоотриманої нею доплати, як непрацюючому пенсіонеру за період з 9 липня 2007 року по 31

грудня 2008 року у розмірі, передбаченому ст.. 39 Закону України «Про статус і соціальний

захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду з підстав порушення норм

матеріального права.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду у

Вишгородському районі Київської області, як непрацюючий пенсіонер.

Позивач зареєстрований і постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1

Київської області, яке згідно постанови КМ України від за № 106 від 23 липня 1991 року /додаток

№ 1/ віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" /в редакції до 1 січня 2008 року/ пенсії

непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення,

підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 даної статті громадянам, які працюють на територіях радіоактивного

забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: - у зоні посиленого радіоекологічного

контролю-одна мінімальна заробітна плата.

Отже, позивач, як непрацюючий пенсіонер, відповідно до Закону має право на доплату до

пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення в розмірі однієї мінімальної

заробітної плати.

Вказана доплата до пенсії позивача проводиться відповідачем у розмірі 5 грн. 20 коп.,

передбаченому постановою КМ України від 26 липня 1996 року за № 836 "Про компенсаційні

виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Розмір доплати до пенсії, визначений вказаною вище постановою КМ України, суперечить

вимогам ст.39 Закону та іншим нормам Законів.

Дію положень ст.39 вказаного Закону було зупинено на 2006 рік і на 2007 рік в частині

виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно з

Законами України "Про Державний бюджет України на "2006 рік" та "Про Державний бюджет

України на 2007 рік", до цього Верховна Рада України ніяких законів з цих питань не приймала.

Відповідно до Закону України від 5 жовтня 2006 року "Про внесення змін до Закону України

"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської

катастрофи" було доповнено вказаний Закон ст.71, згідно якої дія положень цього Закону не

може призупинятись іншими законами, крім Законів про внесення змін до цього Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року за № 6-рп визнано

неконституційними деякі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007

рік", в т.ч. п.30 ст.71 цього Закону, яким було зупинено дію статті 39 Закону "Про статус і

соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині

виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Оскільки закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами,

то суд дійшов правильного висновку по те, що при вирішенні спору підлягають застосуванню

саме положення ст. 39 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи" та положення зазначених вище Законів про встановлення

розміру мінімальної заробітної плати, а не постанови КМ України .

Відсутність належного фінансування виплат, передбачених Законом України "Про статус і

соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", не є

підставою для відмови в задоволенні позову.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року за № 10-рп/2008 визнано

неконституційними деякі положення Закону "Про Державний бюджет України на 2008 рік", в т.ч.

і п.28 розділу 2 Закону, відповідно до якого були внесені зміни до ст.39 Закону "Про статус і

соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З урахуванням наведеного суд дійшов правильного висновку про те, що позивач має право на

Доплату до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення в розмірі мінімальної

заробітної плати щомісячно і обґрунтовано частково задовольнив позов.

Проте, не можна погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог, щодо

періоду проведення нарахувань та виплат за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2008 року, оскільки позивач звернувся до суду 22 травня 2009 року (згідно дати реєстраційного штампу на

позовній заяві - а.с. 1).

Тому, враховуючи положення ст. 99 КАС, Рішення Конституційного Суду України

№ 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню з

22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

3 урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про часткове скасування постанови

суду та прийняття нової постанови.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської

області задовольнити частково.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 21 вересня 2009 року змінити

в частині періоду, за який повинен бути здійснений перерахунок та виплата ОСОБА_1

Василівні недоотриманої щомісячної доплати, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні

посиленого радіологічного контролю із застосуванням ст. 39 Закону України «Про статус і

соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зазначивши

даний період з «22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року з урахуванням проведених виплат».

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути

оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді