Справа № 826/10899/15
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Гуцул О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 11 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом Орендного підприємства «Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління №7» до Київської міської державної адміністрації, Київської міської ради про зобов'язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Орендне підприємство «Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління №7» (далі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з адміністративним позовом до Київської міської державної адміністрації (далі - Відповідач 1), Київської міської ради (далі - Відповідач 2) про зобов'язання Відповідача 1 подати на розгляд та затвердження Відповідача 2 зміни до бюджету міста Києва на 2015 рік, якими передбачити відшкодування заявнику різниці в тарифах у розмірі 4 296 199,00 грн; зобов'язання Відповідача 2 розглянути та затвердити зміни до бюджету міста Києва на 2015 рік, якими передбачити відшкодування заявнику різниці в тарифах у розмірі 4 296 199,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 11 листопада 2015 року адміністративний позов задоволено частково; зобов'язано Відповідача 1 звернутися до Відповідача 2 з приводу відшкодування витрат Позивача, що пов'язані із встановленням тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, в порядку статті 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (далі - Апелянт) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Апелянта, заперечення представника Позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10.02.2015 року Позивач звернувся до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) з листом №26/01 щодо компенсації різниці в тарифах.

Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) листом від 20.02.2015 року №050/20-1164 повідомив Позивача про те, що розрахункові матеріали, надані листом від 12.02.2015 року №30/01 опрацьовуються, про результати опрацювання буде повідомлено додатково.

Розглянувши поданий Позивачем лист, Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) листом від 19.03.2015 року №050/20-1904 повідомив Позивача, що опрацювавши розрахункові матеріали щодо вартості робіт на послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту систем протипожежної автоматики та димовидалення, при підготовці розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) щодо встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, Департаментом враховуватимуться витрати Позивача на послуги з технічного обслуговування систем протипожежної автоматики та димовидалення із розрахунку на один поверховий клапан в розмірі 31,02 грн без ПДВ.

10.04.2015 року Позивач звернувся до Відповідачів з листом №113/9, в якому зазначив, що до цього часу діє погоджена у встановленому порядку попередня вартість обслуговування поверхового клапана у розмірі 15,45 грн без ПДВ, внаслідок чого підприємство недоотримало 4 296 199,00 грн без ПДВ у 2014 році, а тому просив відшкодувати різниці в тарифах.

Не погоджуючись з бездіяльністю Відповідачів, Позивач звернувся до суду.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Згідно ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить: затвердження та реалізація місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, участь у розробленні та реалізації відповідних державних і регіональних програм; встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; затвердження норм споживання та якості житлово-комунальних послуг, контроль за їх дотриманням; визначення виконавця житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; управління об'єктами у сфері житлово-комунальних послуг, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації; забезпечення населення житлово-комунальними послугами необхідних рівня та якості; встановлення зручного для населення режиму роботи виробників та виконавців; інформування населення відповідно до законодавства про реалізацію місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, а також щодо відповідності якості житлово-комунальних послуг нормативам, нормам, стандартам та правилам; укладання договорів з підприємствами різних форм власності на вироблення та/або виконання житлово-комунальних послуг; здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів у сфері житлово-комунальних послуг; проведення моніторингу виконання місцевих програм розвитку житлово-комунального господарства; вирішення інших питань у сфері житлово-комунальних послуг відповідно до законів.

Відповідно ст.ст.12, 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги поділяються за: функціональним призначенням; порядком затвердження цін/тарифів.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики; які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Положеннями статті 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг другої групи (пункт 2 частини першої статті 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України.

Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).

У разі встановлення органом місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, орган, який їх затвердив, зобов'язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Видатки на відшкодування втрат підприємств, що пов'язані із встановленням тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, фінансуються за рахунок коштів відповідного місцевого бюджету.

Встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво без відповідного відшкодування не допускається і може бути оскаржено в суді.

Згідно Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №529 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, до вказаного переліку включено технічне обслуговування та поточний ремонт систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем у разі їх наявності.

Пунктом 17 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №529 (в первісній редакції) передбачено, що вартість робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також за наявності інших внутрішньобудинкових інженерних систем, не зазначених у пунктах 13 і 18, у разі виконання таких робіт виконавцем визначається за формулою, наведеною у пункті 7.

Переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869, на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено аналогічні положення.

Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку.

Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів вважає, що послуга з технічного обслуговування систем протипожежної автоматики і димовидалення є складовою частиною житлово-комунальної послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, включена до відповідних Переліків послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та до розрахунку тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач на підставі договорів з житлово-експлуатаційними організаціями комунальної форми власності надає послуги з технічного обслуговування систем протипожежної автоматики і димовидалення відповідно до щорічно узгоджених графіків.

Розрахунки за надані послуги з технічного обслуговування систем протипожежної автоматики і димовидалення проводяться з розрахунку на 1 поверховий клапан системи ППА та ДВ за цінами від 9,27 грн до 15,45 грн (без ПДВ). Вартість послуги погоджена Головним управлінням з питань цінової політики від 25.09.2008 року та становить 15,45 грн (без ПДВ).

Оскільки виконавчим органом Київської міської ради - Київською міською державною адміністрацією встановлено тарифи на житлово-комунальні послуги нижчі від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, ним має бути забезпечено відшкодування різниці з місцевого бюджету згідно частини другої статті 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Як зазначалось раніше, Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листами від 20.02.2015 року №050/20-1164 та від 19.03.2015 року №050/20-1904 фактично визнано збитковий характер тарифів на послуги та зроблено висновок.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що станом на момент розгляду справи, Відповідачами не вчинено жодних дій щодо відшкодування Позивачу різниці між встановленим розміром цін та обґрунтованими витратами.

Так, виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на виконання повноважень, передбачених статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» шляхом прийняття розпоряджень затверджує тарифи на житлово-комунальну послугу - з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, до якого складовою частиною входить вартість робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту систем протипожежної автоматики та димовидалення.

Окремих розпоряджень щодо встановлення вартості вказаної послуги виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) не затверджує, проте, вартість послуги входить до структури тарифу і встановлюється щодо кожного окремого будинку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що Позивач в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не є виконавцем вказаної послуги, оскільки надає послугу не на підставі прямих договорів зі споживачами, а на підставі договорів з житлово-експлуатаційними організаціями як виконавцями послуги утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Поряд з цим, Позивач є виробником послуги - суб'єктом господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що Позивач у відповідності ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» має право на звернення до органів місцевого самоврядування за відшкодуванням різниці між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

В свою чергу, орган місцевого самоврядування, що встановлює тарифи на житлово-комунальні послуги згідно статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) зобов'язаний вказане питання розглянути та за наявності підстав, вжити заходів щодо відшкодування втрат підприємств, що пов'язані із встановленням тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку.

Згідно п.23 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо протиправності бездіяльності суб»єкта владних повноважень - виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), оскільки останнім не вирішено питання щодо звернення до Київської міської ради з приводу відшкодування з відповідного місцевого бюджету виробнику житлово-комунальних послуг різниці між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг, у зв'язку з наявністю у Позивача підстав для здійснення такого відшкодування на підставі ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Позовні вимоги щодо зобов'язання Відповідача 2 розглянути та затвердити зміни до бюджету міста Києва на 2015 рік, якими передбачити відшкодування заявнику різниці в тарифах у розмірі 4 296 199,00 грн задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

Так, визнаючи обов'язок виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вжити заходів та звернутися до Київської міської ради з вказаного питання, колегія суддів не вважає за можливе зобов'язувати визначати конкретний спосіб відшкодування втрат та конкретну суму відшкодування, оскільки це є виключними повноваженнями суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, оскільки відповідного звернення Відповідача 1 до Відповідача 2 не було, остання не розглядала його у встановленому порядку, то ознаки протиправної бездіяльності Відповідача 2 відсутні, а тому вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 11 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 21 січня 2016 року.

.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.