Справа № 824/31/16-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 січня 2016 р. м. Чернівці справа № 824/31/16-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув адміністративний позов ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Ткача Олександра Васильовича, ОСОБА_3 про визнання рішення протиправним та скасування його, зобов'язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 24322663 від 10.09.2015 р., державного реєстратора прав на нерухоме майно (Ткач О.В.) протиправним та скасувати його, при цьому зобов'язати державного реєстратора (Ткач О.В.) скасувати номер запису про право власності: 11121641 від 10.09.2015 р., згідно з яким зареєстровано право власності за ОСОБА_3 на нежилі приміщення розташованих за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01;

НОМЕР_1 позовну заяву на предмет дотримання вимог, встановлених ст. 106 КАС України, суд залишає її без руху з наступних підстав.

Статтею 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно зі ст. 105 КАС України позов пред'являється до адміністративного суду у формі позовної заяви, яка має відповідати вимогам, встановленим ст. 106 КАС України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначаються перелік документів та інших матеріалів, що додаються. З огляду на ч. 2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

У позовній заяві позивач вказує, що за наслідками винесеної Сокирянським районним судом ухвали про забезпечення позову, Першотравневим відділом державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, 13.05.2013 р., винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №37882461, згідно з якою державним реєстратором Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області Товарницькою А.А., накладено обтяження: арешт нерухомого майна (номер запису про обтяження: 905173 (спеціальний розділ). 21.08.2013 р. у справі №722/982/13-ц номер провадження 2/722/357/13 ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 346064,60 грн.

Також в позові позивач зазначає, що 13.01.2014 р. було відкрито номер запису про обтяження: 4228015 (спеціального розділ) та внесено запис про обтяження: арешт нерухомого майна нежилі приміщення 87-1-87-4 загальною площею 72,1 кв. м., АДРЕСА_1, підстава виникнення обтяження: ухвала суду, серія та номер: 722/982/13-ц від 08.05.2013 р., видавник: Сокирянський районний суд.

Однак, на підтвердження вказаних вище обставин, на які позивач посилається у позовній заяві, доказів ним не надано, а також не вказано обставин, які свідчать про неможливість їх надання до суду.

Частиною 3 ст. 106 КАС України визначено, що до позовної заяви додаються документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно ст. 1 цього Закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ст.3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Платники судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ч. 1 ст. 2 Закону № 3674-VI).

Розміри ставок судового збору визначено ст. 4 цього Закону. Так, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.).

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 р." з 1 січня 2016 р. розмір мінімальної заробітної плати становить 1378,00 грн.

Частиною 3 ст. 6 Закону № 3674-VI встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно абз. 3 ч. 6 ст. 6 Закону № 3674-VI судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову також у разі подання позову одним позивачем до кількох відповідачів.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, зміст та характер заявлених вимог немайновий. Оскільки позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру поданих до двох відповідачів, то судовий збір сплачується за кожну окремо вимогу до кожного відповідача.

Отже, для подачі позову до суду позивачу необхідно було сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру по 551,20 грн. за кожну вимогу до кожного відповідача.

Натомість, позивачем сплачено судовий збір тільки за одну вимогу в розмірі 551,00 грн., про що свідчить квитанція № 5 від 20.01.2016 р.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.106 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною 4 ст.105 КАС України визначено, що адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

При цьому враховуючи принцип юридичної визначеності, позовні вимоги мають бути конкретно сформовані, без наявності тої чи іншої альтернативи чи абстрактності.

З позовної заяви вбачається, що позивач зазначає ОСОБА_3 відповідачем, однак жодних вимог у позовній заяві до вказаної особи не пред'являє.

Поряд з цим суд роз'яснює, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ; до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 3 КАС України відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовна заява подана без додержання вимог ст. 106 КАС України.

Частина 1 ст. 108 КАС України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Суд вважає, що без усунення вказаних вище недоліків, неможливо вирішити питання про відкриття провадження у справі, тому надає позивачеві строк для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 106, 160, 165 та ч. 1 ст. 108 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити п'ятиденний строк для усунення недоліку, зазначеного в мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії ухвали.

3. Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

4. У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявникові.

Ухвала, відповідно до ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.К. Левицький