Справа № 589/5420/15-а
Суддя: Свиненко М. Д.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/5420/15-а
Провадження № 2-а/589/14/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2016 р. Шосткинський міськрайсуд Сумської області у складі : головуючого судді Свиненко М.Д., при секретарі Афанасенко Т.Л., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шостка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Шостці та Шосткинському районі про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та виплату недоотриманих сум щомісячного грошового утримання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд : визнати протиправними дії відповідача про відмову у перерахунку та виплаті недоотриманих сум щомісячного довічного грошового утримання з 01 вересня 2015 року; зобов'язати відповідача здійснити, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 01 вересня 2015 року у розмірі 88% заробітку судді без обмеження граничного розміру з врахуванням довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці наданої ТУ ДСА у Сумській області від 30.10.2015 року №04-5003/15 з врахуванням раніш проведених виплат та виплатити недоотриману суму довічного грошового утримання; допустити негайне виконання рішення в межах місячного платежу та стягнути судові витрати мотивуючи тим, що постановою Верховної Ради України від 02.12.1999 року №1265-ХІV його було звільнено у відставку з посади судді Шосткинського міського суду Сумської області. Позивач з 01.01.2007 року перебуває на обліку у відповідача отримуючи довічне грошове утримання у розмірі 88% заробітку працюючого на такій же посаді судді з урахуванням стажу роботи, що дає право на відставку, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання до подальшої зміни суддівської винагороди. 01.09.2015 року, у зв'язку зі збільшенням мінімальної заробітної плати, змінилась суддівська винагорода і отримавши з ТУ ДСА України в Сумській області довідку про заробітну плату, 05.11.2015 року звернувся до відповідача для проведення відповідного перерахунку довічного грошового утримання. Але відповідачем в перерахунку було відмовлено, у зв'язку з чим просить позов задовольнити, слухати справу у його відсутність.

Відповідач позов не визнав, його представник в судовому засіданні вказав, що позивачу відмовлено у проведенні перерахунку правильно, відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки нормами ст. 138 Закону не передбачено проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів. Проведення перерахунку грошового утримання передбачено тільки суддям Конституційного Суду України. Просить, в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 19 ч.2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

У ст. 126 ч.1 Конституції України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених статтею 126 ч.1 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

Ст. 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Постановою Верховної ради України від 08.10.2009 р. № 1635-VІ позивача було звільнено з посади судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області (а.с.5).

Як встановлено в судовому засіданні, стаж роботи позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, становить 24 роки, про що не заперечують сторони.

Відповідно ст. 43 ч.4 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 року №2862-XII (в редакції, яка діяла на момент виходу позивачки у відставку) судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

Абзацом 3 пункту 1 постанови Верховної ради України "Про порядок введення в дію Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 року №2863-XII передбачалось, що в разі зміни заробітної плати суддів розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обчислюється виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді.

Позивач перебуває на обліку у відповідача (а.с.6), йому було призначено щомісячне довічне грошове утримання відповідно до вимог ст. 43 ч.4 Закону України "Про статус суддів", розмір якого склав 88% заробітної плати, про що не заперечують сторони.

З 01 січня 2011 року виплата щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці визначається ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

З цієї ж дати змінилася система оплати праці суддів у відповідно ст. 129 Закону.

01.09.2015 року, у зв'язку зі збільшенням мінімальної заробітної плати, змінилась суддівська винагорода, у зв'язку з чим 05 листопада 2015 року позивач звернувся з письмовою заявою до управління Пенсійного фонду України в м.Шостці та Шосткинському районі про здійснення перерахунку щомісячного грошового утримання, про що не заперечують сторони, але повідомленням від 16.11.2015 року (а.с.8) в цьому йому було відмовлено, у зв'язку з чим він звернувся до суду.

Проте суд не може погодитися з таким рішенням відповідача, враховуючи наступне.

Відповідно пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України, статус суддів визначається виключно законами України. Матеріальне та соціально-побутове забезпечення, в тому числі і заробітна плата суддів, є елементами статусу судді (статті 42-45 Закону України "Про статус суддів"). Збереження існуючого статусу судді, недопущення його скасування або звуження його змісту та обсягу є однією з основоположних гарантій незалежності судді, (пункт 7.2 Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008).

Згідно з п. 2.2 Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03.06.2013 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року №3668-VI, статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці), визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

У п.7. Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03.06.2013 року зазначено, що суб'єкт права на конституційне подання порушує перед Конституційним Судом України питання щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668 ("Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи"), зі змісту якого вбачається, що виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється суддям без індексації, без застосування положень частин другої, третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та без проведення інших перерахунків, передбачених законами України.

Конституційний Суд України вважає, що Закон №3668, поширюючи дію положень абзацу другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення", як вбачається з їх змісту, на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), залишив незмінним зміст права на пенсію та щомісячне довічне грошове утримання суддів, але звузив обсяг цього права та встановив обмеження в перерахунках передбачених законами України пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, чим знизив досягнутий рівень гарантій незалежності суддів. Таким чином, зазначені положення Закону №3668 в частині поширення їх дії на Закон стосовно виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) суддів у відставці суперечать вимогам частини першої статті 126 Конституції України.

У зв'язку з чим, дія абзацу другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668 не поширюється на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (п.8 згаданого Рішення КСУ).

Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 року №3-рп/2013 встановлено, що частина третя статті 138 Закону №2453 у редакції Закону №3668, яка суперечить Конституції України‚ не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону №2453 в редакції до змін, внесених Законом №3668, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання".

Отже, право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в залежності від заробітку працюючого на відповідній посаді судді визначено ст. 138 ч.3 Закону, а розрахунок проводиться на підставі ст.129 вказаного Закону.

Враховуючи, вищезазначене, позивач має право на перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 88 % заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Як вбачається з оглянутої в судовому засіданні пенсійної справи позивача, ОСОБА_1 дійсно звертався до відповідача з заявою 05.11.2015 року про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, яка не була задоволена.

Зобовязання здійснювати перерахунок та виплату до подальшої зміни суддівської винагороди працюючого судді слід розуміти, що перераховане щомісячне довічне грошове утримання має виплачуватись до зміни винагороди працюючого судді, у разі такої зміни позивач вправі звернутись з відповідною заявою до органів Пенсійного фонду про проведення перерахунку з наданням відповідних підтверджуючих документів про зміну винагороди.

Відповідно ст. 71 ч.2 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення про відмову позивачу у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

За таких обставин позовні вимоги про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з того, що позивач про перерахунок довічного грошового утримання звернувся 05.11.2015 року, тому перерахунок має бути проведено з 01.11.2015 року.

Між тим, виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, частково задовольняючи вимоги, суд вважає необхідним, на підставі ст. 11 ч.2 КАС України, вийти за межі позовних вимог та : визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку та виплаті недоотриманих сум щомісячного довічного грошового утримання з 01 листопада 2015 року; зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 листопада 2015 року відповідно вимог ст.ст. 129, 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" до подальшої зміни суддівської винагороди працюючого на такій же посаді судді з врахуванням стажу роботи, що дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88% заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням довідки №04-5003/15 від 30.10.2015 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці наданої ТУ ДСА України в Сумській області з врахуванням раніш проведених виплат.

Відповідно ст. 94 ч.1 КАС України, якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 160-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Шостці та Шосткинському районі про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та виплату недоотриманих сум щомісячного грошового утримання задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Шостці та Шосткинському районі щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплаті недоотриманих сум щомісячного довічного грошового утримання з 01 листопада 2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Шостці та Шосткинському районі здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 листопада 2015 року відповідно вимог ст.ст. 129, 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" до подальшої зміни суддівської винагороди працюючого на такій же посаді судді з врахуванням стажу роботи, що дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88% заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням довідки №04-5003/15 від 30.10.2015 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці наданої ТУ ДСА України в Сумській області з врахуванням раніш проведених виплат.

В іншій частині вимог відмовити.

Допустити негайне виконання постанови в межах місячного платежу.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 повернення судових витрат 487 грн. 20 коп..

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів.

Головуючий : М.Д.Свиненко