Справа № 809/4408/15
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2016 р. № 809/4408/15

10 год. 40 хв. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Савченко Н.В.,

за участю: представника позивача Шудравої Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Івано-Франківську до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська криниця" про стягнення капіталізованих платежів,-

ВСТАНОВИВ:

14.12.2015 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Івано-Франківську (надалі - відділення Фонду) звернулося з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська криниця" (надалі - ТзОВ "Прикарпатська криниця") про стягнення капіталізованих платежів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач ліквідується як юридична особа, на підставі чого, повинна бути проведена капіталізація платежів для продовження страхових виплат особам, потерпілим на виробництві протягом їх життя. У зв'язку з цим відповідачу було надіслано розрахунок потреби у капіталізації коштів для виплати вищезазначеним особам. Однак вказані у розрахунку кошти в добровільному порядку сплачені не були. Враховуючи наведене з ТзОВ "Прикарпатська криниця" слід стягнути 206 771,04 грн. капіталізованих платежів.

Представник позивача заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених в адміністративному позові. Суду пояснила, що для покриття витрат Фонду для виплати потерпілим на виробництві, кошти до Фонду сплачуються страхувальником згідно з Порядком капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 765. Проте відповідачем в порушення чинного законодавства такі кошти сплачені не були. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, поштове відправлення із повісткою, направлене відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, повернулося до суду без вручення в зв'язку із відсутністю підприємства за даною адресою. В такому випадку у відповідності до положень ч.4 ст.33 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України, вважається, що судовий виклик вручений ТзОВ "Прикарпатська криниця" належним чином. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи відповідач не подав, причини неявки суду не повідомив. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався.

Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, згідно положень ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Спірні правовідносини регулюються нормами ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (надалі - Закон).

Судом встановлено, до відповідно до ст.ст.5, 45 Закону ТзОВ "Прикарпатська криниця" є страхувальником та зобов'язане сплачувати до Фонду обов'язкові платежі.

Основними принципами страхування від нещасного випадку, зокрема, є: своєчасне та повне відшкодування шкоди страховиком; обов'язковість страхування від нещасного випадку осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством про працю, а також добровільність такого страхування для осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян-суб'єктів підприємницької діяльності.

В судовому засіданні встановлено, що 21.09.2015 року в спеціалізованому друкованому засобі масової інформації «Бюлетень державної реєстрації» опубліковано оголошення про те, що 10.09.2015 року засновниками ТзОВ "Прикарпатська криниця" прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.112 Цивільного кодексу України (надалі ? ЦК) у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у першу чергу щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

Частиною 2 ст.1205 ЦК встановлено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

В силу вимог п.2 ч.2 ст.45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) роботодавець як страхувальник зобов'язаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду.

За змістом ст.ст.15, 46 цього Закону Фонд - це некомерційна самоврядна організація, яка провадить збір та акумулювання страхових внесків.

За приписами ст.46 Закону фінансування Фонду здійснюється за рахунок, зокрема, внесків роботодавців та капіталізованих платежів, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення і сплати страхових внесків до Фонду визначений Інструкцією про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженою постановою правління Фонду від 12.07.2007 року № 36 (зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.08.2007 року за № 867/14134; чинною на час виникнення спірних відносин), пунктом 5.9 якої встановлено, що для покриття витрат Фонду потерпілим на виробництві, які працювали на підприємствах, що ліквідовані (якщо вони не мають правонаступника), кошти до Фонду сплачуються страхувальником згідно з Порядком.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що капіталізація платежів юридичної особи, яка ліквідується, здійснюється на підставі Порядку.

Відповідно до абз.2 п.1 Порядку капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв'язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

За змістом п.3 Порядку капіталізація платежів розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

Судом встановлено, що громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають на обліку у Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань як потерпілі, які отримали трудове каліцтво внаслідок нещасного випадку на виробництві, що стався з ними під час роботи в ТзОВ "Прикарпатська криниця" та отримують щомісячні страхові виплати.

У зв'язку з прийняттям рішення про припинення підприємницької діяльності відділення Фонду направило відповідачу розрахунок по капіталізації платежів для розрахунку з потерпілими на виробництві на загальну суму 206 771,04 грн. та заяву від 22.09.2015 №02-11/2377 про визнання грошових вимог на дану суму (а.с.7-8).

Даний розрахунок та заява були відправлені відповідачу 22.09.2015 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією фіскального чеку Укрпошти від 22.09.2015 (а.с.10).

Крім того 11.11.2015р. відділенням Фонду на адресу відповідача було відправлено повторну заяву про надання інформації, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією фіскального чеку Укрпошти (а.с.9-10).

Здійснивши системний аналіз норм Цивільного кодексу України та законодавства у сфері соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, які були чинними як на час виникнення спірних правовідносин, так і на час вирішення даної адміністративної справи, суд приходить до висновку про наявність обов'язку страхувальника у випадку своєї ліквідації, проводити капіталізацію платежів для продовження здійснення страхових виплат потерпілим особам на майбутнє.

З огляду на вищевикладене, у спірних правовідносинах судом встановлено наявність визначеного чинним законодавством зобов'язання ТзОВ "Прикарпатська криниця" сплачувати обов'язкові платежі.

У зв'язку з тим, що відповідач не сплатив позивачу зазначені в розрахунках суми капіталізованих платежів для розрахунку з потерпілими, останні підлягають до стягнення з ТзОВ "Прикарпатська криниця" в судовому порядку.

Доказів сплати капіталізованих платежів в загальній сумі 206 771,04 грн. ТзОВ "Прикарпатська криниця" не представлено, тому позов слід задовольнити повністю.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська криниця" на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Івано-Франківську 206 771 (двісті шість тисяч сімсот сімдесят одну) грн. 04 коп.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гундяк В.Д.

Постанова складена в повному обсязі 22.01.2016 року.