Справа № 22-а-14947/11
Суддя: Воробйова Н. С.
Дата ухвалення: 2011-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду

Київської області у складі:

головуючого: судді Воробйової Н.С.,

суддів: Таргонія Д.О., Верланова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської

області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в

Рокишянському районі Київської області на постанову Рокитнянського районного суду Київської

області від 13 серпня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1

Петровича до управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі Київської області

про визнання неправомірними дії відповідача про відмову проведення перерахунку раніше

призначеної пенсії і виплати недоотриманої суми пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до Рокитнянського районного суду Київської

області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в

Рокитнянському районі Київської області про визнання, неправомірними дії відповідача щодо

відмови в проведенні перерахунку та виплаті додаткової пенсії та зобов'язання провести

перерахунок та виплату додаткової пенсії за період з 1 червня 2006 року по 31 грудня 2008 року

згідно ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи» в сумі 4100 гри. 70 коп. Крім того, просив суд просила відновити

пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за

період з 1 червня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 13 серпня 2009 року

позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду

України в Рокитнянському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 провести

перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю наслідками Чорнобильської

катастрофи в розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком та доплати до пенсії відповідно до

ст.ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи". Зобовязано відповідача провести донарахування та виплату

недоотриманих сум пенсії ОСОБА_1 починаючи з 29 липня 2008 року, а саме: щомісячної

Доплати до пенсії за проживання на забрудненій території (зона посиленого радіоекологічного

контролю) в розмірі однієї мінімальної заробітної плати і щомісячної додаткової пенсії за шкоду,

заподіяну здоровю, як особі, віднесеної до категорії 4 в розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за

віком відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням виплачених сум вказаної

Доплати.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, управління Пенсійного фонду України в

Рокитнянському районі Київської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати

незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в позові в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної

скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню,

виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, перебуває на обліку в управління Пенсійного

фонду України в Рокитнянському районі Київської області, як непрацюючий пенсіонер та є зареєстрованим і постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке згідно постанови КМ України

від 23 липня 1991 року за № 106 віднесено до зони посиленого радіоекологічного

контролю. Позивачу управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі Київської

області проводить виплати щомісячної доплати до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в сумі 5 грн. 20 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", громадянам, які працюють на

територіях радіоактивного забруднення, провадиться оплата в таких розмірах: - у зоні

посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до

категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за

шкоду, заподіяну здоров"ю, яка призначається після виникнення права на державну

пенсію.

Ст. 51 цього Закону передбачено, що додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю,

громадянам віднесеним до 4 категорії потерпілих, виплачується у розмірі 15 %

мінімальної пенсії за віком.

ОСОБА_2, оспорюючи дії відповідача вважав, що він отримував доплату пенсію значно

нищу, ніж це передбачено ст. 51 цього Закону України "Про соціальний захист дітей війни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у звязку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої

інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ст. ст. 39,51

Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи".

Колегія судців вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та

обґрунтованим.

Статтею 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого

самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах

повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами

України (ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанова КМ України № 1 від 3 січня 2002 року "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів,

фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", суперечить

ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України та Законами України, оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Також, суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання представника

відповідача на ст. 62 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою встановлено, що розяснення

порядку застосування цього Закону проводиться в порядку, визначеному Кабінетом

Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та

іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма субєктами

господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи

положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розмір

мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається лише за правилами, передбаченими

ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і

іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший

розмір, немає.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року за № 10 - рп визнано

неконституційними деякі положення Законів України "Про державний бюджет на 2008 рік",

зокрема і пункт яким було внесено на 2008 рік зміни до ст. 51 Закону України "Про статус і

соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині

визначення додаткової пенсії потерпілим 4 категорії в розмірі 5% прожиткового мінімуму для

непрацездатних громадян..

Рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на всій території України.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з. того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підтягав

застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який

регулює ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність судової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є

людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх

утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є

невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або

внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та

обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний

строк).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу

перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а

тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і

гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і

соціальний статус громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може

будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Суд першої інстанції доцільно взяв до уваги ч. 2 ст. 99 КАС України, якою встановлений

річний строк звернення до адміністративного суду, якщо не встановлено інше, обчислюється

з дня, коли особа дізначась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи

інтересів.

З урахуванням того, що представник відповідача наполягав на відмові в задоволенні

позову у звязку з пропуском позивачем строку звернення до суду, то суд першої інстанції на

підставі ч. 1 ст. 100 КАС України правомірно вважав за необхідне відмовити в частині вимог

позивача за період з 1 січня 2006 року по 29 липня 2008 рік, у звязку з пропущенням строку

звернення до суду, оскільки позивач звернувся до суду лише 29 липня 2009 року, що

підтверджується вхідним штампом на позовній заяві (а.с.1), то з урахуванням вище

викладеного суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про задоволення позовних

вимог в межах річного строку, починаючи з 29 липня 2008 року.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції

правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

За таких підстав апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському

районі Київської області на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від

13 серпня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління

Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі Київської області про визнання

неправомірними дії відповідача про відмову проведення перерахунку раніше призначеної

пенсії і виплати недоотриманої суми пенсії - без змін.

Керуючись ст. ст. 197, 198.200, 205. 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі Київської

області відхилити, постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 13 серпня 2009

року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в

касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Голосуючий

Судді