Справа № 826/21440/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Перемога ХХ”

до

Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про

визнання дій протиправними

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Перемога ХХ” (далі по тексту – позивач, ТОВ “Перемога ХХ”) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту – відповідач, ДПІ у Подільському районі), в якому, з урахуванням подальшого уточнення позовних вимог, просить: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у прийнятті поданих ТОВ “Перемога ХХ”: податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року від 15 травня 2015 року, розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за квітень 2015 року від 15 травня 2015 року; податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року від 16 червня 2015 року, розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за травень 2015 року від 16 червня 2015 року; нової звітної податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року від 19 червня 2015 року, розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за травень 2015 року від 19 червня 2015 року; податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року від 14 липня 2015 року, розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за червень 2015 року від 14 липня 2015 року; нової звітної податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року від 17 липня 2015 року, розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за червень 2015 року від 19 червня 2015 року; розрахунку коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1) за червень 2015 року від 17 липня 2015 року.

В судовому засіданні 09 листопада 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача проти задоволення позову заперечили; за спільним клопотанням представників сторін на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ “Перемога ХХ” надіслало засобами телекомунікаційного зв’язку до ДПІ у Подільському районі наступну податкову звітність:

податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2015 року від 15 травня 2015року;

додаток 5 “Розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів” (Д5) за квітень 2015 року від 15 травня 2015 року;

податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року від 16 червня 2015 року;

додаток 5 “Розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів” (Д5) за травень 2015 року від 16 червня 2015 року;

нову звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року від 19 червня 2015 року;

додаток 5 “Розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів” за травень 2015 року від 19 червня 2015 року;

податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року від 14 липня 2015року;

додаток 5 “Розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів” (Д5) за червень 2015 року від 14 липня 2015 року;

нову звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року від 17 липня 2015 року;

додаток 5 “Розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів” (Д5) за червень 2015 року від 19 червня 2015 року;

розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1) за червень 2015 року від 17 липня 2015 року.

За результатами перевірки поданих декларацій ДПІ у Подільському районі у листах від 23 липня 2015 року № 9243/10/26-56-15-01-30 та від 29 липня 2015 року № 9420/10/26-56-15-01-30 повідомила позивача, що надіслана ним податкова декларація з податку на додану вартість за червень 2015 року та уточнюючі розрахунки податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень, квітень, травень та червень 2015 року не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки при їх заповненні було порушено норми пункту 48.3 статті 48 Податкового кодексу України, так як зазначено відомості, які не відповідають дійсності, зокрема інформація щодо місцезнаходження, що є обов’язковим реквізитом податкової декларації, згідно статті 48 Податкового кодексу України.

Позивач зазначає, що відмова у прийнятті податкових декларацій є протиправною, оскільки спірні податкові декларації оформлені відповідно до встановлених вимог та містить усі обов’язкові реквізити; зазначена у податкових деклараціях адреса відповідає відомостям Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідач проти адміністративного позову заперечив, вказавши про відповідність своїх дій вимогам законодавства.

Окружний адміністративний суд міста Києва частково погоджується із позовними вимогами ТОВ “Перемога ХХ”, виходячи з наступних мотивів.

Пункт 48.1 статті 48 Податкового кодексу України визначає, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов’язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Згідно з пунктами 48.3, 48.4 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов’язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім’я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов’язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Підпункт 48.5.1 пункту 48.5 статті 48 Податкового кодексу України встановлює, що податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

За вимогами пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов’язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов’язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов’язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до пункту 49.9 статті 49 Податкового кодексу України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов’язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою:

49.9.1. за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв’язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою;

49.9.2. у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Підпункт 49.11.1 пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України передбачає, що у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов’язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв’язку, - протягом п’яти робочих днів з дня її отримання.

Згідно з пунктом 49.15 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв’язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

Таким чином, наведені норми Податкового кодексу України вказують, що податкова декларація вважається прийнятою за умови її надіслання платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв’язку, заповнення її відповідно до норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та за відсутності підтвердженого факту надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

Як встановлено судом на підставі наявних у справі доказів, 15 травня 2015 року позивачем засобами електронного зв’язку направлено до ДПІ у Подільському районі податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2015 року з додатком 5, 16 червня 2015 року позивачем надіслано податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року разом з додатком 5 за травень 2015 року.

Згідно з квитанцій №2 вказані податкові декларації доставлені до ДПІ у Подільському районі 15 травня 2015 року та 16 червня 2015 року відповідно.

За посиланням позивача вказана звітність контролюючим органом не прийнята.

Проте, суд не погоджується з такими доводами позивача, оскільки докази відмови відповідача у прийнятті зазначених податкових декларацій відсутні.

Крім того, під час розгляду справи, відповідачем зазначено про отримання та прийняття податкових декларацій ТОВ “Перемога ХХ” з податку на додану вартість за квітень та травень 2015 року з відповідними додатками до них.

Відтак, враховуючи відсутність порушеного права позивача, у зв’язку з наявністю доказів щодо прийняття звітних податкових декларацій з податку на додану вартість за квітень та травень 2015 року з відповідними додатками до них, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у прийнятті поданих ТОВ “Перемога ХХ” податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року від 15 травня 2015року, додатку 5 за квітень 2015 року від 15 травня 2015 року, податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року від 16 червня 2015 року, додатку 5 за травень 2015 року від 16 червня 2015 року.

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у прийнятті поданих нової звітної податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року від 19 червня 2015 року, додатку 5 за травень 2015 року від 19 червня 2015 року, податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року від 14 липня 2015 року, додатку 5 за червень 2015 року від 14 липня 2015 року, нової звітної податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року від 17 липня 2015 року, додатку 5 за червень 2015 року від 19 червня 2015 року, розрахунку коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1) за червень 2015 року від 17 липня 2015 року, суд зазначає наступне.

На підставі наявних у справі копій нової звітної податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року від 19 червня 2015 року, додатку 5 за травень 2015 року від 19 червня 2015 року, податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року від 14 липня 2015року, додатку 5 за червень 2015 року від 14 липня 2015 року, нової звітної податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року від 17 липня 2015 року, додатку 5 за червень 2015 року від 19 червня 2015 року, розрахунку коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1) за червень 2015 року від 17 липня 2015 року, суд встановив, що вони містять необхідні обов’язкові реквізити, відповідають нормам та змісту податку на додану вартість, та підписані уповноваженою особою.

Щодо доводів відповідача про зазначення у спірних податкових деклараціях недостовірних відомостей про місцезнаходження ТОВ “Перемога ХХ”, суд звертає увагу, що у рядку 06 “Податкова адреса” позивач вказав адресу: місто Київ, вулиця Костянтинівська 21/3, яка відповідає відомостям Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а тому, в силу положень статті 18 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”, вважається достовірною.

У свою чергу, щодо посилань відповідача на довідку про встановлення місцезнаходження (місце проживання) платника податків від 21 липня 2015 року №2903/07, від 28 липня 2015 року №2924/07, рішень про направлення державному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №18-ОПП від 21 липня 2015 року №1373/26-56-11-01 та від 28 липня 2015 року №1388/26-56-11-01 та повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням від 21 липня 2015 року №1066/26-56-11-01-20 та від 28 липня 2015 року №1081/26-56-11-01-20, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 12.4 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року №1588 (далі по тексту - Порядок), щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з’ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з’ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №18-ОПП для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону (пункт 12.5 Порядку).

У відповідності до пункту 3.1 Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації від 17 травня 2010 року №336 (далі по тексту - Положення), щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з’ясовано, структурні підрозділ органу ДПС проводить такі заходи:

- шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з’ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання);

- за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками;

Згідно з пунктом 3.2 зазначеного Положення у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

Однак, відповідачем не надано доказів вчинення дій передбачених Порядком та Положенням про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків щодо встановлення фактичного місцезнаходження ТОВ “Перемога ХХ”.

Крім того, із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що 19 січня 2015 року та 27 липня 2015 року позивачем підтверджено відомості про юридичну особу.

Таким чином, дії ДПІ у Подільському районі щодо відмови у прийнятті нової звітної податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року від 19 червня 2015 року, додатку 5 за травень 2015 року від 19 червня 2015 року, податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року від 14 липня 2015року, додатку 5 за червень 2015 року від 14 липня 2015 року, нової звітної податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року від 17 липня 2015 року, додатку 5 за червень 2015 року від 19 червня 2015 року, розрахунку коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1) за червень 2015 року від 17 липня 2015 року не узгоджуються з нормами Податкового кодексу України та є протиправними.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність дій щодо відмови у прийнятті податкової декларації у відповідності до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому, виходячи з формулювання позовних вимог та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ “Перемога ХХ” підлягає частковому задоволенню.

Частина перша статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача належить присудити здійснені ним витрати по сплаті судового збору відповідно до частини задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Подільському районі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Перемога ХХ” задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо відмови у прийнятті поданих Товариства з обмеженою відповідальністю “Перемога ХХ”: нової звітної податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року від 19 червня 2015 року, додатку 5 “Розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів” (Д5) за травень 2015 року від 19 червня 2015 року, податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року від 14 липня 2015 року, додатку 5 “Розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів” (Д5) за червень 2015 року від 14 липня 2015 року, нової звітної податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року від 17 липня 2015 року, додатку 5 “Розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів” (Д5) за червень 2015 року від 19 червня 2015 року, розрахунку коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1) за червень 2015 року від 17 липня 2015 року.

3. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

4. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Перемога ХХ” понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні вісім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко