Справа № 815/6051/15
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/6051/15

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Міністерство оборони України, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Міністерство оборони України, про визнання бездіяльності командира Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови в укладанні контракту з ОСОБА_1 , як з молодшим лейтенантом та відмови в поставленні на посаду командиром взводу - протиправною, зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 укласти контракт на подальше проходження військової служби ОСОБА_1 , офіцером молодшим лейтенантом, зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 поставити позивача на посаду командира механізованого взводу ВОС-021000 Військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою на зазначену ухвалу. Апелянт просить скасувати ухвалу суду та адміністративну справу направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, проте про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що предметом розгляду справи є бездіяльність командира Військової частини НОМЕР_1 щодо укладання контракту з ОСОБА_1 , як з молодшим лейтенантом та відмова в поставленні його на посаду командиром взводу.

Як вбачається з адміністративного позову, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність командира Військової частини НОМЕР_1 ще з 2012 року, але із вказаним позовом позивач звернувся лише 09.10.2015 року.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність залишити адміністративний позов без розгляду.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до вимог ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як вірно зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, позивач просить суд, визнати протиправною бездіяльність командира Військової частини НОМЕР_1 ще з 2012 року, але із вказаним позовом позивач звернувся тільки в 09.10.2015 року, тобто із пропуском строку, встановленого вимогами ст.99 КАС України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду зазначає, що з 2012 року по 2015 рік він здійснював та здійснює переписку з посадовими особами та військовою частиною щодо відновлення його порушених прав та отримання необхідних документів (Наказу, особової справи тощо) для всебічного, повного та правового з`ясування всіх обставин даної справи. Про це, як зазначає апелянт, було викладено в адміністративному позові та надано переписку з 2012 року по 2015 рік включно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку з пропуском процесуального строку звернення до суду та не приймає зазначені доводи апелянта, оскільки ним не було представлено жодних доказів його звернення до Одеського окружного адміністративного суду в строк, передбачений КАС України, не надано копії ухвали про повернення його позовної заяви, доказів оскарження такої ухвали тощо.

Відповідно до вимог ст.49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно до вимог ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Частиною 2 зазначеної статті визначено, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Процесуальні строки встановлені КАС України для того, щоб особа могла реалізувати конституційне право на судовий захист шляхом вчинення процесуальної дії щодо подання до адміністративного суду адміністративного позову. Негативним наслідком пропущення процесуальних строків є те, що документи, за загальним правилом, залишаються без розгляду.

Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами. В матеріалах справи докази існування таких обставин відсутні.

З адміністративного позову та доданих до нього матеріалів колегія суддів не вбачає перешкод та істотних підстав для вчасного вчинення позивачем процесуальних дій, а тому підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними не має.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов`язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 199; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,
У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п`ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В. Джабурія
Суддя: А.В. Крусян
Суддя: Н.В. Вербицька