Справа № 22а-28421/11
Суддя: Дорош А. І.
Дата ухвалення: 2011-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової падати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі: Головуючого - Дорош А.І.

Суддів: Прядкіної О.В., Обідіної О.І.

розглянула в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі Полтавської області на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 17 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі Полтавської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни за період з 01 січня 2009 року по 01 липня 2010 року

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 17 вересня 2010 року позов задоволено в повному обємі.

Визнано протиправною бездіяльність УПФУ в Лохвицькому районі Полтавської області.

Зобов'язано УПФУ в Лохвицькому районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 підвищенням йому на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010 року по 01.07.2010 року.

Вирішено питання про судові витрати

В апеляційній скарзі УПФУ в Лохвицькому районі Полтавської області просить вищевказане рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неврегульованість на законодавчому рівні порядку виплати допомоги особам, які мають статус «дитина війни», прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм бюджетного законодавства України, приписів ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції, позивач має статус дитини війни та відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обовязку щодо здійснення позивачу доплати до пенсії, відповідно до норм ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з 01.01.2009 року по 31.12.2009р. та 01.01.2010 року по 01.07.2010 року. При цьому, зазначені висновки суду ґрунтувались на тому, що в 2009 р. та 2010 р. законодавцем дія положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не обмежувалась

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» № 835-У1 від 26 грудня 2008 року, надано право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розмір соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених бюджетними програмами.

Вказана стаття передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Таким чином, її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат відповідно до Закону України « Про соціальний захист дітей війни» залежить до розміру мінімальної пенсії за віком.

На виконання вищевказаної норми Кабінетом міністрів України не приймалося окремої постанови щодо встановлення в 2009 році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії « дитина війни». Пунктом 8 постанови кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року « Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» передбачено, що дітям війни ( крім тих, на яких поширюється дія Законів України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірах, встановлених вказаною постановою. Розмір підвищення до пенсії з 01 січня 2009 року цією постановою не визначений і змін стосовно цього питання у 2009 році у вказану постанову не вносилося.

Отже, стаття 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2009 року по даний час є діючою у наступній редакції: « дітям війни пенсії або щомісячне грошове

утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком».

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов до висновку про необхідність задоволення даного позову та зобовязання відповідача провести перерахування та виплату позивачу підвищення до пенсії за період з 01.01.2009 року по 01,07.2011) року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Крім того, колегія суддів, вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст.46 Конституції України та зазначеною нормою Закону.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

Отже рішення суду слід вважати законними, обґрунтованими і таким, що скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст.. 186-2, 195, 197, 198. 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі Полтавської області - залишити без задоволення.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 17 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

СУДДІ: