Справа № 2а-2274/10
Суддя: Поглод О. В.
Дата ухвалення: 2010-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2274/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 грудня 2010 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області складі: головуючого - судді Поглод О.В. участю секретаря Боянівської Г.М.

розглянувши в письмовому провадженні в місті Рогатині адміністративну справу за озовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі про визнання дій суб'єкта владних повноважень ротиправними та зобовязання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії як дитині війни,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з управління енсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області едоплачене підвищення до пенсії, як дитині війни за період з 01 січня 2007 року по 1 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до ЗО листопада 2010 року у відповідності до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що у зв'язку з изнанням Конституційним Судом України такими що не відповідають Конституції країни відповідних положень Закону України «Про Державний бюджет України на

2007 рік», якими була зупинена дія положень чинного законодавства України, на підставі якого позивачу було нараховано пенсію, відповідач зобов'язаний був дійснити перерахунок пенсії, тобто привести у відповідність з рішенням Конституційного Суду України розмір виплаченої пенсії з врахуванням права на надбавку як дитині війни.

Позивач в судове засідання не з'явився, просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив у задоволені позову відмовити.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Закон України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року (зі змінами та доповненнями станом на час розгляду спірних правовідносин), який набрав чинності з 1 січня 2006 року, встановлює правовий статус дітей війни, визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни, що підтверджується паспортними даними.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частина 7 ст.9 КАС України, зазначає, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини

(аналогія закону), тому поняття мінімальної пенсії за віком наведене у ст.28 Закону раїни «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» можна стосувати для визначення розміру підвищення до пенсії відповідно до Закону раїни «Про соціальний захист дітей війни».

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з врахуванням статті 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» відповідно до пункту 12 частини 1 статті 71 Закону України «Про державний джет України на 2007 рік» було призупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у раві № 1-29/2007 про соціальні гарантії громадян був визнаний таким, що не ідповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 12 статті 71, стаття 111 кону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет країни на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 удня 2007 року, що набрав чинності з 1 січня 2008 року, стаття 6 Закону України "Про оціальний захист дітей війни" викладена в новій редакції, яка передбачає, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто а 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Дані зміни також були визнані такими, що не відповідають Конституції України є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня

2008 року № 10-рп/2008.

Частиною 2 ст. 152 Конституції України передбачено, що закони, інші правові кти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з ня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 09 липня 2007 року норми Закону України «Про державний бюджет країни на 2007 рік» та з 22 травня 2008 року норми Закону України «Про державний юджет України на 2008 рік», які визнані рішеннями Конституційного Суду України неконституційними втратили чинність, а положення статті 6 Закону України "Про оціальний захист дітей війни", у редакції цього Закону від 18 листопада 2004 року № 195-IV, поновили свою дію з 09 липня 2007 року та діяли по 31 грудня 2007 року ключно, та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно.

Статтею 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата позивачу у 2009 - 2010 роках підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні були проводитись відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у редакції від 18 листопада 2004 року, чинній у 2009 - 2010 роках.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу підвищення до пенсії як дитині війни в 2007 році не виплачувалась, а в 2008 - 2010 роках виплачувалась, але у меншому розмірі (10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність).

Суд також вважає за необхідне наголосити, що відсутність бюджетного фінансування на виплату передбаченого Законом України «Про соціальний захист тей війни» підвищення до пенсії, не може бути причиною невиконання відповідним б'єктом владних повноважень покладених на нього зобов'язань, оскільки реалізація обою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно- правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі Кечко проти України).

Частиною 2 статті 99 КАС України передбачено, що для звернення до суду за хистом порушених прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний рок, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або овинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

А згідно вимог статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , суми енсій, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, иплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, суд приходить висновку про незаконність дій управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області щодо енарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року в розмірі ЗО відсотків інімальної пенсії за віком з врахуванням ст.28 Закону України «Про агальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач в своєму позові просить стягнути з відповідача недоплачену йому суму, днак суд вважає, що вирішуючи таку позовну вимогу судом фактично буде проведено арахування недоплаченого підвищення до пенсії ОСОБА_1, що стане ідміною функцій управління пенсійного фонду України в Рогатинському районі.

На підставі ст. ст. 19, 22, 75, 92, 152 Конституції України, ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. ст. З, 6 Закону країни "Про соціальний захист дітей війни" та керуючись ст.ст.2-3,6,8-11,86, 94, 158- 163 КАС України, суд,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано- Франківської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року - протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Підмихайлівці, Рогатинського району, Івано- Франківської області, підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09 липня 2007 року по З1 грудня 2007 року і нараховувати й виплачувати вказане підвищення до пенсії починаючи з 22 травня 2008 року з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті

160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається прот ягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуюча: Поглод О.В.