Справа № 2а-36/2010
Суддя: Стоцька Л. А.
Дата ухвалення: 2010-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-36/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2010 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Стоцької Л.А.

при секретарі Калініченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби про стягнення компенсації за неотримний продовольчий пайок,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби про стягнення компенсації за неотримний продовольчий пайок.

Вказував на те, що з 11.11.1988 р. проходив військову службу у Чернівецькому прикордонному загоні (колишня назва - 31 прикордонний загін Прикордонних військ України) та був звільнений у запас згідно наказу Адміністрації Державної прикордонної служби №249-ос від 25.06.08 року та наказу по Чернівецькому прикордонному загону №136-ос від 11.07.08 року.

Посилався на те, що після його звільнення Чернівецький прикордонний загін повинен був провести повний розрахунок шляхом виплати грошової компенсації за продовольчий пайок, однак така грошова компенсація виплачена йому не була, про що свідчить листи №Р/61-6742 від 17.12.08 року та №Р612/363 від 29.01.09 року, де зазначається причина - відсутність правових підстав для його отримання, з чим позивач не згідний.

Просив адміністративний позов задовольнити та стягнути на його користь грошову компенсацію за неотриманий продовольчий пайок (продовольче забезпечення) в сумі 79 765, 10 грн.

Позивач у судовому засіданні адміністративний позов підтримав.

Пояснив, що при звільненні з ним не було проведено розрахунків та йому не було виплачено грошову компенсацію неотриманий продовольчий пайок, підтвердив обставини, викладені в позові. Просив адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що дію ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зупинено, а тому вимоги позивача є безпідставними.

Крім того зазначив, що позивач в період з 30 березня 2003 року по момент звільнення в запас Збройних сил України, проходив службу та знаходився на продовольчому забезпеченні при управлінні Чернівецького прикордонного загону, продовольчий пайок на руки та грошову компенсацію за нього не отримував за відсутності законних підстав для їх отримання, так як це б суперечило вимогам постанови Кабінету Міністрів України «Про норми харчування військовослужбовців Збройних сил України, інших військових формувань.» від 29 березня 2002 року за № 426. Підпунктом «к» пункту 1 (Приміток) даної постанови конкретно зазначено, що за рахунок держави харчуванням забезпечуються військовослужбовці різних категорій, які безпосередньо несуть службу з охорони державного кордону України. Позивач, проходив службу при управлінні Чернівецького прикордонного загону, безпосередньо службу з охорони державного кордону України не ніс, а тому норма вищезазначеної постанови на позивача не розповсюджується і законних підстав для нарахування та здійснення виплати компенсації за неотримний продовольчий пайок немає.

Просив в адміністративному позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.104 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді начальника вогневої підготовки відділу професійної підготовки 31 прикордонного загону. Позивач наказом Голови Державної прикордонної служби України № 249 ос від 25 червня 2008 року був звільнений з військової служби у запас за станом здоровя та наказом начальника 31 прикордонного загону № 136 ос від 11 липня 2008 року був виключений зі списків особового складу загону (а.с.5-7).

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з пояснень представника відповідача, Чернівецький прикордонний загін позов не визнає, вважає, що немає підстав для стягнення грошової компенсації за неотриманий продовольчий пайок.

Так, відповідно до ч.2 ст.9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 року військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно та продовольчі пайки, або за бажанням військовослужбовця - грошову компенсацію замість них.

Однак, п.2 ст.1 Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 07.02.2000 року, який вступив в дію з 11.03.2000 року, було призупинено дію ч.2 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків, або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна. ОСОБА_2 не скасований, Конституційним судом України неконституційним не визнаний, а тому підлягає обовязковому виконанню на всій території України.

Згідно ст.16 Закону України «Про Збройні Сили України» в редакції від 05.10.2000 року, держава забезпечує соціальний та правовий захист військовослужбовців та осіб, звільнених в запас, а також гарантує отримання за рахунок держави фінансового, речового, продовольчого та інших видів забезпечення у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України і враховують характер службової діяльності.

Разом з тим, згідно послужного списку позивач в період з 11 березня 2000 року по 29 серпня 2003 року проходив службу в підрозділах кордону та повинен був забезпечуватися продовольчим пайком за рахунок держави відповідно підпункту «о» п.1 «Норм забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців ЗСУ, Прикордонних військ, Національної гвардії, СБУ і т.д.» затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 12 березня 1996 року за № 316. У зв'язку із вступом 11 березня 2000 року в закону силу Закону України «Про економію деяких видів бюджетних коштів» (№ 1459) призупинено одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них. В період з 30 березня 2003 року по момент звільнення в запас Збройних сил України, позивач проходив службу та знаходився на продовольчому забезпеченні при управлінні Чернівецького прикордонного загону, продовольчий пайок на руки та грошову компенсацію за нього не отримував за відсутності законних підстав для їх отримання, так як це б суперечило вимогам постанови Кабінету Міністрів України «Про норми харчування військовослужбовців Збройних сил України, інших військових формувань ...» від 29 березня 2002 року за № 426. Підпунктом «к» пункту 1 (Приміток) даної постанови конкретно зазначено, що за рахунок держави харчуванням забезпечуються військовослужбовці різних категорій, які безпосередньо несуть службу з охорони державного кордону України. Позивач, проходив службу при управлінні Чернівецького прикордонного загону, безпосередньо службу з охорони державного кордону України не ніс, а тому норма вищезазначеної постанови на позивача не розповсюджується.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову та приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби про стягнення компенсації за неотримний продовольчий пайок - необґрунтований та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,14, 159, 160, 161, 162, 186 КАС України, Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В адміністративному позові ОСОБА_1 до Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби про стягнення компенсації за неотримний продовольчий пайок - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_3