Справа № 820/11377/15
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 р.Справа № 820/11377/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Московському районі м.Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2015р. по справі № 820/11377/15

за поданням Державної податкової інспекції у Московському районі м.Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Т-П"

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИЛА:

19.11.2015 року позивач, Державна податкова інспекція у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з поданням, в якому просив суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Т-П" (код 36985572) з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, кошти у розмірі 68759,39 грн.

В обґрунтування подання заявник зазначає, що відповідач перебуває на обліку в органах ДФС як платник податків та платежів до бюджету. Всупереч вимог чинного законодавства відповідач не виконав свої податкові зобов'язання зі сплати самостійно визначеної суми по податковій декларації з податку на додану вартість № від 01.07.2015, внаслідок чого за ним обліковується податковий борг в розмірі 68759,39 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2015 року закрито провадження в адміністративній справі за поданням Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Т-П" про стягнення податкового боргу.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Т-П" зареєстровано як юридична особа 07.04.2010, перебуває на обліку в ДПІ у Московському районі м. Харкова як платник податків за основним місцем обліку з 08.04.2015.

07.08.2015 року відповідачем подано до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області податкову декларацію з податку на додану вартість за 7 місяць 2015 року, в якій самостійно визначено суму податку на додану вартість, яка сплачується до державного бюджету в розмірі 8580 грн.

15 вересня 2015 року ТОВ "Т-П" подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за 7 місяць 2015 року, в якій зазначено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до державного бюджету в розмірі 68816 грн та суму штрафу, нарахованого платником самостійно у зв'язку з виправленням помилки в розмірі 2064 грн.

У зв'язку з несплатою відповідачем узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надіслав відповідачу податкову вимогу форми "Ю" від 16.09.2015 № 259-23.

Враховуючи наявність підстав для звернення до суду з поданням, передбачених статтею 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган звернулася до суду з даним поданням про стягнення коштів.

13.11.2015 року ТОВ "Т-П" подану податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, в якій самостійно визначено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 69637 грн, яка на думку представника відповідача перекриває податкові зобов'язання з ПДВ за липень 2015 року.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалів справи недостатньо для висновків щодо безспірності суми податкового боргу, отже, між сторонами існує спір про право.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, платіжним дорученням № 201 від 11.09.2015 року ТОВ "Т-П" сплачено ПДВ за липень 2015 року в розмірі 68816,25 грн.

Як встановлено з пояснень представників сторін наданих в судовому засіданні суду першої інстанції, кошти за платіжним дорученням № 201 від 11.09.2015 помилково сплачені відповідачем на невірний розрахунковий рахунок, у зв'язку з чим не можуть бути зараховані як сплата за податкові зобов'язання.

За правилами, встановленими пунктом 2 частини 5 статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо з поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання.

Враховуючи з зазначеного та із системного аналізу положень ст.183-3 КАС України, колегія суддів вбачає у спірних правовідносинах спір про право, тобто предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, а саме: кошти помилково сплачені відповідачем на невірний розрахунковий рахунок, у зв'язку з чим не можуть бути зараховані як сплата за податкові зобов'язання.

Оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням податкового органу, то колегія суддів приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 157 КАС України.

Зазначена позиція суду кореспондується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в інформаційному листі від 12.04.2012 № 1044/11/13-12.

Колегія суддів, також вважає за необхідне зазначити, що закриття провадження у справі за поданням податкового органу не позбавляє заявника права звернутися до суду з відповідною вимогою у загальному порядку позовного провадження, що вбачається з положень ч. 6 ст.183-3 КАС України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням податкового органу, необхідно закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано закрив провадження в адміністративній справі.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2015 року по справі № 820/11377/15 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та винесення постанови про задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі м.Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2015р. по справі № 820/11377/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Рєзнікова С.С.
Повний текст ухвали виготовлений 19.01.2016 р.