Справа № 806/4062/14
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Липа В.А.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"14" січня 2016 р. Справа № 806/4062/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Приватного підприємства Фірма "Мінер" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "08" вересня 2014 р. у справі за позовом Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області до Приватного підприємства Фірма "Мінер" про припинення юридичної особи ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року Володарсько-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області звернулася до суду з вказаним позовом та просила припинити юридичну особу - Приватне підприємство Фірма "Мінер" в судовому порядку, оскільки останнє, з 11 лютого 2013 року, не подає контролюючим органам податкові декларації, документи фінансової звітності.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2014 року позов задоволено. Припинено юридичну особу - Приватне підприємство Фірми "Мінер" (код 22049633). Також, вирішено питання про направлення копії постанови суду, після набрання нею законної сили, державному реєстратору за місцезнаходженням відповідача для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення.

В апеляційній скарзі Приватне підприємство Фірма "Мінер", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не повідомив підприємство про відкриття скороченого провадження у справі, що позбавило права на направлення заперечень на позов та надання відповідних доказів про безпідставність позовних вимог.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Приватне підприємство Фірма "Мінер" 20.11.1995 року зареєстровано як юридична особа Володарсько-Волинською районною державною адміністрацією та як платник податків знаходиться на обліку в Володарсько-Волинській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платники податків зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, зокрема згідно із пунктом 49.18 статті 49 цього кодексу, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період.

Відповідно до пункту 49.1 статті 49 ПК України податкова звітність подається платником податків або іншою особою, на яку цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами покладено обов'язки з подання органами державної податкової служби податкової звітності, за звітний період в установлені цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами строки, органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку такий платник податків.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується змістом довідки Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № 822/15-32 від 14.07.2014 року, відповідач не звітується перед податковим органом з 11.02.2013 року, тобто на день подачі позову до суду - більше року. Перед бюджетом заборгованості - не має, про що свідчить довідка позивача № 816/15-32 від 14.07.2014 року. Зазначені обставини не заперечуються і в апеляційній скарзі.

Підпунктом 20.1.12 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що органи державної податкової служби мають право у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Відповідно до пункту 67.2 статті 67 ПК України, органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися до суду стосовно юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про винесення судового рішення щодо припинення державної реєстрації юридичних осіб або фізичних осіб-підприємців.

Частиною 2 статті 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону, є підставою для ухвалення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи.

Згідно із положеннями статті 46 зазначеного Закону , державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі ухвалення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Отже, підставами для ухвалення судового рішення про припинення підприємницької діяльності юридичної особи є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону, яке не пов"язано з діями податкового органу щодо притягнення до відповідальності платника податків відповідно до п.120.1 ст.120 ПК України.

Також, вищезазначені правові норми податкового законодавства та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" не передбачають обов"язкового проведення камеральної перевірки перед зверненням до суду з даним позовом.

З огляду на викладене, судом першої інстанції обгрунтовано задоволено позовні вимоги та припинено юридичну особу, оскільки безспірно встановлено, що відповідачем не подавалися органам державної податкової служби податкові декларації та документи фінансової звітності більше одного року на час звернення до суду. Факт неподання податкових декларацій та документів фінансової звітності не заперечується і підприємством в апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання апелянта на те, що підприємство було позбавлено можливості подавати податкові декларації та документи фінансової звітності, оскільки у директора підприємства було викрадено кейс з первинними документами, документами фінансово-бухгалтерської та податкової звітності за період 2012-2013 року та печатку підприємства, а також те, що протягом 2013-2014 року директор підприємства перебував на лікуванні, що ускладнило нормальне функціонування та господарську діяльність.

Відповідно до вимог п. 49.2 ст. 49 ПК України платник податків незалежно від того, чи провадив він господарську діяльність у звітному періоді, повинен подати податкову звітність за такий період, крім випадків, коли він не є платником відповідного виду податку.

Частиною 8 статті 19 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, виділенні на окремий баланс, зобов'язанні вести первинний (оперативний) облік результатів своєї роботи, складати та подавати відповідно до вимог закону статистичну інформацію та інші дані, визначені законом, а також вести (крім громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які проводять господарську діяльність і зареєстровані відповідно до закону як підприємці) бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно із законодавством.

Отже, зазначені апелянтом причини не звільняють підприємство від подачі податкової звітності.

Є безпідставним посилання апелянта і на те, що податковим органом пропущено строк звернення до суду, який на думку апелянта має відраховувалися з 11.02.2014 року - закінчення річного строку неподання податкової звітності.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону, є підставою для ухвалення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи. З огляду на зазначене, з 11.02.2014 року виникла підстава для ухвалення судового рішення з приводу допущення підприємством порушень, передбачених підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, яке є триваючим, оскільки і на час звернення до суду з вказаним позовом, підприємство безперервно продовжує порушення податкового законодавства - не подає податкові декларації та документи фінансової звітності.

Так само, є безпідставним посилання апелянта на те, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, а саме не направлено на адресу підприємства копії ухвали про відкриття скороченого провадження, чим позбавлено права на подання заперечень на позов.

З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали про відкриття скороченого провадження від 02.09.2014 року направлено за юридичною адресою приватного підприємства фірми "Мінер", яка зазначена в Свідоцтві про державну реєстрацію юридичної особи та в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (Житомирська обл., Володарсько-Волинський район, смт. Нова Борова, вул. Пушкіна,1А).

Згідно даних поштового відділення, адресат за вказаною адресою не знаходиться (а.с.14), а тому відповідно до положень частини 11 статті 35 КАС України, у разі не вручення повістки адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Із зазначених вище підстав, не було вручено і копію судового рішення, яке оскаржується.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав, визначених ст. 202 КАС України, для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства Фірма "Мінер" залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "08" вересня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Володарсько-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області вул. Володарського,4,смт.Володарськ-Волинський,Володарсько - Волинський район, Житомирська облас,12100

3- відповідачу Приватне підприємство Фірма "Мінер" вул.Пушкіна,1-А,смт.Нова Борова,Володарсько - Волинський район, Житомирська облас,12114

4 - представнику відповідача ОСОБА_5 АДРЕСА_1 - ,