Справа № 2а-7105/11
Суддя: Коренюк А. М.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2а-7105/11
провадження № 2-а/753/639/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2016 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Коренюк А.М., розглянувши в приміщенні суду в місті Києві у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві про зобов»язання перерахувати та виплатити щомісячне підвищення до пенсії як дитині війни, суддя -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов'язання нарахувати і виплатити 30% надбавки до пенсії як дитині війни з урахуванням проведених виплат. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він народився в 1943 році, є пенсіонером за віком, має статус «дитина війни» і, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що набув чинності з 01 січня 2007 року, має право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Проте, з 01.01.2007 року нарахування відповідно до Закону проводяться не в повному обсязі. Відповідач на його звернення надав відмову у проведенні такого перерахунку та виплаті в повному обсязі 30% надбавки. Також зазначив, що бездіяльність відповідача грубо порушила його законні права, позбавила права отримувати щомісячну доплату до пенсії в належному розмірі, що свідчить про нехтування правами громадян з боку відповідача. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнано неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» в частині, якою зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зокрема, у п. 5 рішення зазначено, що «Законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупинити їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві і як наслідок - скасування чи обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх не чинними, мають використовуватись окремі закони». Таким чином вважає, що відповідач зобов'язаний був здійснювати виплату належної йому допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Суддя розглядає, відповідно до ч.4 ст.1832 КАС України справи, передбачені п.1- 4 ч.1 ст. 1832 цього Кодексу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа, надав письмовий відгук (заперечення) на позов, й просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, у їх сукупності, суддя вважає достатніми підстави для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Підстав для розгляду справи в судовому засіданні немає.

Суддя, вивчивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером, народився в 1943 році, й відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01 січня 2006 року, він набув статусу «дитини війни», а тому згідно зі статтею 6 зазначеного Закону має право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Проте позивачу слід відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року, який набув чинності 19.06.2011 року, встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік, зокрема постановою Кабінету Міністрі України № 745 від 06.07.2011 року, яка набула чинності 23.07.2011 року.

Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян у 2011 році делеговано Кабінету Міністрів України.

Згідно правової позиції Вищого Адміністративного Суду України, викладеної у інформаційному листі від 22.07.2011 року вбачається, що під час вирішення питання, яка з одно предметних законодавчих норм рівної ієрархії, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягають застосуванню для розв»язання спорів зазначеної категорії, перевагу слід надати тій з них, що прийнята пізніше. У розглядуваному випадку пізніше прийняті норми Закону України від 14.06.2011 року № 3491-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік».

Як встановлено в ході розгляду справи, відповідачем нараховувалась на виплачувалась щомісячна доплата до пенсії у розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином судом встановлена правомірність дій відповідача, як такого, що діяв в межах наданих йому повноважень у відповідності до чинного законодавства.

Зважаючи на вищевикладене суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог позивача.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання відповідача в подальшому виплачувати щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, то в даній частині позову також необхідно відмовити.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Захист прав, свобод та інтересів осіб є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Таким чином, неможливо зобов'язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, оскільки відсутні факти порушення прав позивача в майбутньому.

На підставі викладеного, ст.ст.1,6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про Держаний бюджет України на 2011 рік», Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», керуючись ст. 9, 11,70, 71, 158-163, 186, 99, 1832 КАС України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві про зобов»язання перерахувати та виплатити щомісячне підвищення до пенсії як дитині війни, - відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: Коренюк А.М.