Справа № 2а-215/10
Суддя: Демчина Т.Ю.
Дата ухвалення: 2010-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кузнецовський міський суд Рівненської області
Справа № 2-а-215/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2010 року 11 год. 30 хв. м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням судді Демчини Т.Ю. при секретарі судового засідання Мельникович О.М., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кузнецовську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ про визнання неправомірними дій та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську (надалі УПФ м.Кузнецовська) про визнання протиправною бездіяльності субєкта владних повноважень та зобовязання здійснити перерахунок та нарахувати основну пенсію як інваліду ІІ групи захворювання, повязаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровію, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 10.07.02 р., а також зобовязати УПФ м.Кузнецовська здійснити перерахунок пенсії за стаж роботи, збільшивши пенсійну виплату на 1 % заробітку, відповідно до ст.ст.50, 54, 56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи захворювання, пов'язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, і отримує державну пенсію, однак розмір призначеної та виплачуваної пенсії не відповідає розмірам, що встановлені нормою ст.ст.50, 54 вищезазначеного Закону, згідно якої розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по II групі інвалідності за 8 мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії 75% мінімальної пенсії за віком. У перерахунку пенсії позивачу відмовлено, що стало підставою для звернення до суду. Крім того, позивачу не нараховано збільшення пенсії на 1 % заробітку відповідно до ч.2 ст.56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав вимоги адміністративного позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 вимоги адміністративного позову не визнав повністю, покликаючись на те, що позивач з 10.07.02 р. дійсно отримував пенсію як інвалід ІІ групи відповідно до ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а з 01.01.04 р. згідно його заяви від 19.04.04 р. його переведено на пенсію як інваліду загального захворювання на підставі Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, і саме таку пенсію отримує по даний час. Згідно ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розміри всіх доплат, пенсій та компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України. Законодавством не передбачено мінімального розміру пенсії, який слід застосовувати при нарахуванні пенсії по інвалідності на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Позивач вважає, що розмір пенсії, призначений ОСОБА_1, відповідає розмірам, встановленим постановами Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.08 р. та № 654 від 16.07.08 р. Представник відповідача вказував на неможливість застосувати для визначення нижчої межі пенсії, передбаченої Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", той мінімальний розмір пенсії за віком, що визначений ст. 28 ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», так як цей розмір застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Представник позивача просив суд відмовити у задоволенні вимог позивача в повному обсязі. Так як ОСОБА_1 отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», і збільшення пенсії проводиться відповідно до цього Закону, а тому вимога про перерахунок збільшення пенсії відповідно до норм Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є необґрунтованим.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши інші докази у справі, прийшов до висновку про часткове задоволення позову. При цьому суд встановив та врахував наступне.

З пояснень позивача, представника відповідача та копії посвідчення серії А № 101259 с (вкладка № 624151 с), виданого Рівненською облдержадміністрацією 13.05.09 р., вбачається, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1. Згідно з довідкою МСЕК серії МСЕ № 020385, ОСОБА_1 після повторного огляду з 10.07.02 р. визначено другу групу інвалідності та встановлено, що її захворювання пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Розпорядженням УПФ м.Кузнецовська № 137 від 21.08.02 р. (арк.пенс.справи 26) ОСОБА_1 призначено пенсію в розмірі фактичних збитків, відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 10 липня 2002 року

Розпорядженням УПФ м.Кузнецовська № 113620 від 01.06.04 р. (арк.пенс.справи 31) ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності загального захворювання, на підставі його заяви від 19.04.04 р., з 01 січня 2004 року.

Судом встановлено, і учасниками процесу не оспорюється, що з 19.04.04 р. і до 02.12.09 р. до УПФ м.Кузнецовська заяви ОСОБА_1 про перехід з пенсії по інвалідності загального захворювання на пенсію в розмірі фактичних збитків, відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", не надходили, а також що протягом вищезазначеного часу він отримував пенсію по інвалідності на підставі Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст.6 Закону України „Про пенсійне забезпечення, особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Із змісту ст.ст.7, 98 Закону України „Про пенсійне забезпечення, ст.44 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування слідує, що підставою для перерахунку особі пенсії, призначення особі іншого виду пенсії, на який вона має право, є заява цієї особи до органів Пенсійного фонду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 04.12.09 р. звернувся до УПФ м.Кузнецовська з письмовою заявою, у якій просив здійснити перерахунок її пенсії на підставі Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як інваліду ІІ групи захворювання, повязаного з ЧАЕС, на що позивачем отримана відповідь №2952/К-134 від 17.12.09 р. з розясненнями про необґрунтованість його вимог.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача ОСОБА_2, що подана ОСОБА_1 заява за формою не відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.05 р. № 22-1, так як її зміст не суперечить вимогам вищезазначеного Порядку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач ОСОБА_1 скористався правом вибору пенсії, і з 04.12.09 р. йому слід було призначити пенсію на підставі Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як інваліду ІІ групи захворювання, повязаного з ЧАЕС.

Отже, суд прийшов до висновку про те, що протягом часу з 10 липня 2002 року по 31 грудня 2003 року, а також з 01 грудня 2009 року і по даний час ОСОБА_1 мав право на одержання пенсії на підставі Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як інвалід ІІ групи захворювання, повязаного з ЧАЕС.

Відповідно до ст.54 ч.1 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатись за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Частиною 4 ст.54 вищезазначеного Закону визначено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» передбачена інша редакція частини 4 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме - частину 3 і 4 ст.54 замінено чотирма частинами іншого змісту. У цій редакції ст.54 ч.3 Закону визначено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок із Чорнобильської катастрофою, не можуть бути нижчими для осіб, до яких відноситься ОСОБА_3 - 120 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Тим же Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» викладено у іншій редакції і норму ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до якої встановлено розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до категорії 1 - інвалідам II групи - 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.08 р. №10-рп/2008. Згідно з п.6 резолютивної частини вказаного рішення, рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Отже, з 22.05.08 року норми ст.54 та ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" діють у редакції, чинній у період до внесення змін підпунктом 15 і підпунктом 12 п. 28 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" , що визнані неконституційними.

Відповідно до ст.8 КАС України, у разі виникнення колізії між підзаконним нормативно-правовим актом та законом, застосуванню підлягають положення закону.

Суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.08 р. та № 654 від 16.07.08 р., оскільки вказані постанови є підзаконними нормативно-правовими актами, і їх норми щодо регулювання розмірів основної та додаткової пенсії особам, які мають ІІ групу інвалідності, повязаної з наслідками Чорнобильської катастрофи, суперечать вимогам ст.50, ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому на підставі ст.8 КАС України застосуванню не підлягають.

Таким чином, суд вважає, що дії відповідача щодо невиплати позивачу з 10.07.02 р. по 31.12.03 р., а також з 04.12.09 р. і по даний час пенсії у розмірі, не нижчому за 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі, 75 % мінімальної пенсії за віком, є протиправними.

Суд визнає неспроможними заперечення представника відповідача в частині неможливості застосування розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного у ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсій за нормами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", так як іншими нормативно-правовими актами, в тому числі і спеціальним законом, розмір мінімальної пенсії за віком не визначено. При цьому, положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» про те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не слід брати до уваги, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем права на підвищення пенсії відповідно до закону.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що базою для розрахунку мінімальної пенсії за віком, інших соціальних виплат, є прожитковий мінімум. Отже, величиною мінімальної пенсії за віком, від якої має бути фактично вирахувано нижчу межу пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою по II групі інвалідності (8 мінімальних пенсій за віком), а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю таких осіб, є встановлений законом прожитковий мінімум.

Отже, суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до вимог статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 10.07.02 р. по 31.12.03 р., а також з 04.12.09 р. як інваліду II групи інвалідності, пов'язаної із Чорнобильською катастрофою, в розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком, з виплатою додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю (постраждалому категорії 1).

Крім того, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про зобовязання відповідача здійснити перерахунок його додаткової пенсії відповідно до вимог статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 10.07.02 р. по 31.12.07 р., а також з 22.05.08 р. і по даний час як інваліду II групи інвалідності, пов'язаної із Чорнобильською катастрофою, за шкоду, заподіяну здоров'ю (постраждалому категорії 1), в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, так як виплата додаткової пенсії особам даної категорії здійснюється незалежно від обраного виду основної пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1,2,3,4, за умови стажу роботи для жінок не менш як 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку.

Суд прийшов до висновку, що вимога про нарахування збільшення пенсії по інвалідності на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад 15 років не підлягає до задоволення, так як ч.2 ст.56 вищезазначеного Закону передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) при призначенні пенсії за віком (вислугою років) і які не поширюються на пенсії, призначені відповідно до ст.54 цього Закону.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.50, 54, 56, 67, 71 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, керуючись ст.ст.2, 11, 71, 94, 99, 160-163 КАС України, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії з 10 липня 2002 року по 31 грудня 2003 року, а також з 04 грудня 2009 року як інваліду ІІ групи інвалідності, повязаної з Чорнобильською катастрофою, у розмірі, встановленому ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за період з 10 липня 2002 року по 31 грудня 2007 року, а також з 22 травня 2008 року у розмірі, встановленому ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязати управління Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 10 липня 2002 року по 31 грудня 2003 року, а також з 04 грудня 2009 року по 19 квітня 2010 року відповідно до ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як інваліду ІІ групи інвалідності, повязаної з Чорнобильською катастрофою, - у розмірі, не нижчому восьми мінімальних пенсій за віком.

Зобовязати управління Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську здійснити перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 з 10 липня 2002 року по 31 грудня 2007 року, а також з 22 травня 2008 року по 19 квітня 2010 року відповідно до ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, віднесеній до категорії 1, інваліду ІІ групи у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

У решті позовних вимог відмовити у звязку з безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження подається до Кузнецовського міського суду протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: