Справа № 825/2527/15-а
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2527/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді: Літвіної Н.М.

Суддів: Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

при секретарі: Рафальській І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, сектора «А» військової частини Міністерства оборони України, Служби безпеки України про скасування пункту наказу та зобов`язанння вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, сектора «А» військової частини Міністерства оборони України, Служби безпеки України про скасування пункту наказу та зобов`язанння вчинити певні дії, зокрема, просить скасувати пункту 5 наказу керівника сектору «А» військової частини Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 03 вересня 2014 року № 39 в частині визнання його таким, що 03 вересня 2014 року самовільно залишив район виконання завдань та зобов`язати керівника сектору «А» військової частини Міністерства оборони України видати наказ про вибуття його до місця постійної дислокації 11 вересня 2014 року та направити витяг з наказу до військової частини-польова пошта НОМЕР_1 .

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Скасовано пункт 5 наказу керівника сектору «А» військової частини Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 03 вересня 2014 року № 39 в частині визнання ОСОБА_1 таким, що 03 вересня 2014 року самовільно залишив район виконання завдань.

Зобов`язано керівника сектору «А» військової частини Міністерства оборони України видати наказ про вибуття ОСОБА_1 до місця постійної дислокації 11 вересня 2014 року та направити витяг з наказу до військової частини-польова пошта НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач Міністерство оборони України, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, з 17 червня 2014 року по 11 вересня 2014 року під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , позивач перебував у службовому відрядженні в зоні проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується наказами командира військової частини від 15 червня 2014 року № 124 та від 11 вересня 2014 року № 197.

03 вересня 2014 року по телефону позивачу надійшла інформація про тяжке захворювання його батька. Звернувшись по команді до командира гаубично-самохідного дивізіону він отримав дозвіл на вибуття до м. Чернігова.

Пізніше ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 з заявою щодо оформлення статусу учасника бойових дій.

Проте, 01 липня 2015 року листом № 1851 його було повідомлено, що відповідно до пункту 5 наказу керівника сектору «А»(по стройовій частині) від 03 вересня 2014 року № 39 він вважається таким, що самовільно залишив район виконання завдань.

А тому, враховуючи, що відсутній наказ керівника сектору про вибуття із бойового завдання до місця постійної дислокації в зв`язку з чим відсутня можливість підготувати документи для оформлення статусу учасника бойових дій.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 11 вересня 2014 року № 197 позивача було повернуто із бойового завдання виконання заходів антитерористичної операції на території Донецької Луганської областей та направлено для виконання бойового завдання до м. Чугуїв Харківської області.

Вказане свідчить про перебування позивача на території Донецької та Луганської областей та виконання бойового завдання з заходів антитерористичної операції.

Крім того, відповідно до листа від 21 липня 2015 року військової прокуратури Чернігівського гарнізону Центрального регіону України відносно ОСОБА_1 відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань військовою прокуратурою Чернігівського гарнізону не вносились, кримінальне провадження стосовно зазначеної особи у провадженні військової прокуратури Чернігівського гарнізону не перебуває

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази про самовільне залишення позивачем району виконання завдань.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що позивачем ставилися вимоги до Міністерства оборони України та Служби безпеки України.

Між тим, під час прийняття рішення судом першої інстанції зазначені вимоги вирішені не були.

Відповідно до ст. 201 КАС України - підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є, зокрема, вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки Міністерство оборони України та Служба безпеки України, як суб`єкти владних повноважень, будь-яких рішень які стосуються позивача не приймали, а тому в задоволенні вимог щодо них слід відмовити, про що зазначити в резулютивній частині рішення.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 201, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року змінити, виклавши резолютивну частину наступним чином: «Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати пункт 5 наказу керівника сектору «А» військової частини Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 03 вересня 2014 року № 39 в частині визнання ОСОБА_1 таким, що 03 вересня 2014 року самовільно залишив район виконання завдань.

Зобов`язати керівника сектору «А» військової частини Міністерства оборони України видати наказ про вибуття ОСОБА_1 до місця постійної дислокації 11 вересня 2014 року та направити витяг з наказу до військової частини-польова пошта НОМЕР_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.».

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Повний текст постанови виготовлений 15 грудня 2015 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.