Справа № 2а-25/11/0407
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2011-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

В І Л Ь Н О Г І Р С Ь К И Й М І С Ь К И Й С У Д Д Н І П Р О П Е Т Р О В С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2011 року Справа 2а-25/11/0407

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Кіровоградської роти ДПС ДАІ УДАІ ГУМВС України в Кіровоградській області, старшого сержанта міліції ОСОБА_2, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

11.11.2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому прохає: 1. поновити йому строк звернення до суду з даним позовом; 2. визнати незаконною та скасувати постанову серії ВА № 229187 від 29.10.2010 року, винесену інспектором ДПС Кіровоградської роти ДПС УДАІ ГУМВС України в Кіровоградській області, старшим сержантом міліції ОСОБА_2, у справі про адміністративне правопорушення, про накладення на позивача адміністративного стягнення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 05.11.2010 року поштою він отримав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності серії ВА № 229187 від 29.10.2010 року, та протокол про адміністративне правопорушення серії ВА1 № 088391 від 29.10.2010 року, згідно яких, на нього накладено адміністративний штраф у розмірі 425 грн. На думку позивача, зміст зазначених документів не відповідає дійсності в частині події та зазначеного в протоколі свідка, якого не було на місці події. Фактично, коли позивач підїхав до перехрестя рівнозначних доріг, то побачив вантажний автомобіль, припаркований біля узбіччя дороги в напрямку, протилежному рухові транспорту. Жоден із сигналів на автомобілі не працював, не було також інших ознак наміру робити будь-які маневри від водія даного автотранспорту. Крім того, на узбіччі знаходився автомобіль ДАІ. Заздалегідь ввімкнувши лівий поворот і переконавшись, що своїм маневром він не завдасть перешкоди жодному учаснику руху, позивач став виконувати маневр повороту ліворуч і продовжив рух. Після чого на вищезазначеному автомобілі ввімкнулося світло фар, яке на мить засліпило позивача і він призупинив рух свого автомобіля. У той же час він побачив жест працівника ДАІ, який він здійснював жезлом, і який надавав дозвіл продовжувати рух. Коли позивач здійснив поворот, працівник ДАІ зупинив його, не вказавши причини зупинки, попросив предявити документи, спитав правила перетину перехрестя рівнозначних доріг. Отримавши відповідь, працівник ДАІ спитав, що завадило позивачеві виконати дане правило, не пояснивши, кому із учасників руху позивач завадив на перехресті. Після чого, не дивлячись на пояснення позивача, інспектор ДАІ склав протокол у відношенні позивача про правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП Позивач зазначив свої заперечення в протоколі. При складанні протоколу ніяких свідків не було, фото-відеофіксація не здійснювалися, тому позивач вважає, що факт вчинення ним правопорушення не доведено. Окрім того, на думку позивача, внаслідок розгляду справи на місці були порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі він був позбавлений можливості скористатися правовою допомогою, надати документи, що характеризують його особу.

В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, і також надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та пояснення по суті спору, де підтвердив факт вчинення правопорушення позивачем та факт притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли внаслідок дій субєкта владних повноважень, що стосуються інтересів конкретної фізичної особи, а саме з факту винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ухвали Вільногірського міського суду, Дніпропетровської області від 22.11.2010 року позивачу було поновлено 10-ти денний строк для звернення з цим позовом до суду.

В судовому засіданні встановлено, що 29.10.2010 року о 00.год 15 хв. інспектором ДПС Кіровоградської роти ДПС УДАІ ГУМВС України в Кіровоградській області, старшим сержантом міліції ОСОБА_2, який є субєктом владних повноважень, було складено протокол та винесено постанову у відношенні позивача про скоєння останнім правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення в виді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що він 29.10.2010 року о 00 год. 05 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, на перехресті автодороги Кіровоград-Кривий Ріг та обїзної автодороги м. Кіровограда, повертаючи ліворуч, не надав переваги у русі транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, чим порушив вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що вищезазначені: протокол про адміністративне правопорушення і постанова у справі про адміністративне правопорушення, згідно їх копій, та оригіналу протоколу, складені в один і той же день 29.10.2010 року, що час вчинення правопорушення 00.05 год., час складання протоколу 00.15 год., розгляд адміністративної справи призначений на 00.15 год.; в протоколі зазначено одного свідка ОСОБА_3 та його адреса і підпис, посилання на інші докази відсутні; в протоколі будь-яких клопотань позивача та прийнятих по них рішеннях відповідачем не зазначено; в копії постанови зазначено, що правопорушник відмовився від отримання копії постанови.

Згідно наданої відповідачем копії дислокації розстановки сил та засобів Кіровоградської роти ДПС при УМВС на території обслуговування на 29.10.2010 року відповідач ОСОБА_2 зазначений в складі наряду, що ніс службу на маршруті № 20 а/д Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв, К-рад-Платонове, від 0 до 18 км.+700 м., від 0 до 11 км. +300 м., від 70 км. + 362 до 78 км. +805 м. з 20.00 год. до 08.00 год.

Згідно оригіналу письмового пояснення свідка ОСОБА_3 від 29.10.2010 року, зазначено, що він, ОСОБА_3, 29.10.10 р. о 00.05 од керував автомобілем «Рено», д/н НОМЕР_2, на перехресті а/д Кіровоград-Кривий Ріг та обїзна дорога м. Кіровоград, рухаючись по головній дорозі прямо, йому не надав переваги у русі автомобіль НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_4, який рухався в зустрічному напрямку та повертав ліворуч.

Надаючи юридичну оцінку фактам та обставинам справи, суд керується наступними нормами права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; - з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; - обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо, (неупереджено); - добросовісно; - розсудливо; - з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); - з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; - своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів,а також іншими документами.

Відповідно до статті 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, в тому числі, відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за: порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам,

порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними

технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само

порушення правил навчальної їзди, - за що установлене адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі від 25 до 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року зі змінами та доповненнями, п. 16.13. - перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч; п.16.14. Якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок, водії транспортних засобів, які рухаються по ній, повинні керуватися між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії, які рухаються по другорядних дорогах; п.16.15. - якщо неможливо визначити наявність покриття на дорозі (темна пора доби, грязь, сніг тощо), а знаки пріоритету відсутні, водій повинен вважати, що перебуває на другорядній дорозі.

Згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення»за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463 (далі Наказ), а саме п.2.6.- зазначено, що при складанні протоколу, при викладенні обставин правопорушення вказується число, місяць, рік, час його скоєння, суть правопорушення, які саме протиправні дії вчинила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. У випадках, передбачених КУпАП, до протоколу вносяться прізвища, ім'я та по батькові двох свідків правопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дає письмове пояснення по суті скоєного правопорушення, яке записується в протокол, і ставить свій підпис, а також може робити заяви і клопотати по суті складання протоколу та розгляду справи (у разі відмови від пояснення або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол, що підтверджується підписами свідків).

Посадова особа, яка розглядає протокол, виносить рішення про задоволення чи відхилення заяви або клопотання, про що робиться відповідний запис у протоколі.

Згідно пункту 2.7. Наказу до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Згідно пункту 2.11. Наказу у постанові, у розділі "ВСТАНОВИВ" вказується число, місяць, рік, час скоєння адміністративного правопорушення, прізвище та ініціали особи, яка його вчинила, викладаються обставини і суть скоєного правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи. Згідно «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 р. за N 576/16592: - п. 1.1. Інструкція з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (далі - Інструкція) визначає завдання та функції працівників підрозділів дорожньо-патрульної служби (далі - підрозділи ДПС), що здійснюють нагляд за дорожнім рухом, взаємовідносини з учасниками дорожнього руху, дії під час отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП) та порушень правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, а також організацію взаємодії з іншими підрозділами органів внутрішніх справ України (далі - ОВС); - п. 2.1. Працівники підрозділів ДПС повинні мати необхідну професійну підготовку, високі моральні якості, бути дисциплінованими та пильними, стійко переносити труднощі, пов'язані зі службою, бути ввічливими й тактовними в спілкуванні з громадянами; - п. 13.3.4. одною із форм несення служби є використання працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, які мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, з метою фіксації порушень ПДР; п. 14.1. Підставою для зупинення транспортних засобів є: п.14.1.1. Порушення ПДР водіями, п. 14.1.7. Необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини скоєння ДТП, адміністративного правопорушення, злочину, свідками якого вони є або могли бути; - п.18.1. Під час несення служби працівникам підрозділів ДПС забороняється: п. 18.7. У взаємовідносинах з учасниками дорожнього руху забороняється: звертатися до учасників дорожнього руху на "ти"; використовувати погрозливі чи ображаючі жести; допускати при спілкуванні зневажливий тон, грубість, неввічливе викладення зауважень, вирази або репліки, які ображають людську гідність, погрози; пред'являти безпідставні звинувачення; п.18.10. Використовувати під час несення служби технічні засоби та прилади, які не сертифіковані в Україні та не пройшли повірку або мають свідоцтво про повірку, термін дії якого минув. Згідно абзацу 3 п. 28.2., у розмові з громадянами працівники підрозділів ДПС зобов'язані виявляти спокій і витримку. Недопустимі грубощі, вирази та репліки, які ображають людську гідність, будь-які дії, що свідчать про неповагу до громадян, коментарі, які не стосуються виконання службових обов'язків.

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що субєкт владних повноважень: інспектор ДПС Кіровоградської роти ДПС ДАІ УДАІ ГУМВС України в Кіровоградській області, старший сержант міліції ОСОБА_2, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні позивача та винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного штрафу у розмірі 425 грн., діяв всупереч вимогам п.п.3,4,5,6,9,10 ч.3 ст.2 КАС України. Так в порушення вимог ст.251 КУпАП, ст.256 КУпАП, п.2.6, п.2.7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення»за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463, в порушення вимог п.п.3,4,5,6,9,10 ч.3 ст.2 КАС України, відповідач діяв необґрунтовано, упереджено, свої обовязки та права здійснив формально, тобто без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, не добросовісно та нерозсудливо, без урахування прав особи на участь у процесі прийняття рішення, не своєчасно, тобто протягом строку, в період якого позивач був позбавлений реальної можливості реалізувати своє право на захист, передбачене ст.268 КУпАП; без належного розяснення позивачу його прав та обовязків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить відсутність в протоколі текстуально викладених прав особи, що передбачені ст. 63 Конституції України, та прав і обовязків правопорушника, передбачених ст. 268 КУпАП, що викликає сумнів у тому, що ці права та обовязки, насправді, були доведені позивачеві, внаслідок чого він був позбавлений можливості реалізувати свої права, зокрема, користуватися послугами захисника та іншого фахівця у галузі права при розгляді справи про адміністративне правопорушення; в порушення ст.252 КУпАП - без всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи в їх сукупності; оскільки позивач письмово заявив про свою незгоду з правопорушенням, інших доказів до справи не було прилучено, тобто було проігноровано інші джерела доказів, які підтвердили б чи спростували наявність складу правопорушення в діях позивача, а залучення одного свідка ОСОБА_3 суд вважає недостатнім доказом, оскільки він являється заінтересованою особою тому, що сам був учасником дорожньої події; в порушення вимог ст.280 КУпАП, ст.268 КУпАП, без зясування того, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність; в протоколі про скоєне адміністративне правопорушення не було зазначено інших, будь-яких фактичних даних, на основі яких, у визначеному законом порядку, відповідач міг обєктивно і обґрунтовано встановити: наявність адміністративного правопорушення, винність позивача у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; не спростоване заперечення позивача, що він не порушував правил дорожнього руху і виконував вказівки відповідача; відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і виніс про це постанову необґрунтовано, тобто, за відсутності для такого висновку доказів, керуючись тільки власною думкою, при цьому кваліфікація дій позивача була зроблена не у відповідності до закону, в ч. 2 ст. 122 КУпАП такого порушення, як ненадання переваги у русі транспортному засобу, який рухається в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, - не передбачено, ця обставина стосується тільки маршрутних транспортних засобів; без вирішення питання про задоволення чи відхилення заяв та клопотань позивача про надання таких доказів, про що свідчить відсутність будь-яких записів посадової особи у протоколі щодо вирішення клопотань, в той час, як позивач заперечував факт вчинення ним правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів для підтвердження своїх заперечень проти заявленого позову, які б свідчили про правомірність його дій та про наявність вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідка на підставі наведеного вище суд визнає недопустимими джерелами доказів, суд дійшов висновку, що заперечення відповідача є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на обєктивно встановлених обставинах події та вимогах Закону.

Згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно п.1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись законом, суд дійшов висновку про задоволення позову, а саме, про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за недоведеності його вини та факту події правопорушення.

Відповідно до вимог ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, даних про інші документально підтверджені витрати позивач не надав, тому, згідно ч.1 ст. 94 КАС України, судові витрати у даній справі в розмірі 03 гривні 40 копійок слід покласти за рахунок Держави України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-15,86,87,94,99-102,158-163,167, 171-2,255,256 КАС України, ст. 247 п.1 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ВА № 229187 від 29.10.2010 року, винесену інспектором ДПС Кіровоградської роти ДПС УДАІ ГУМВС України в Кіровоградській області, старшим сержантом міліції ОСОБА_2, про накладення на ОСОБА_1, 30.06.1960 р. н., адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, в виді штрафу у розмірі 425.00 грн., закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного правопорушення.

Судові витрати у справі в виді судового збору в сумі 03 гривні 40 копійок покласти за рахунок Держави України.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Копію постанови, не пізніше трьох днів після складення її в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.