Справа № 2-а-11362/11
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 р. Справа № 2-а-11362/11
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.

Суддів: Бартош Н.С. , Лях О.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова на постанову Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2011 року по справі № 2-а-11362/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

08.06.11 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить зобов'язати відповідача провести перерахунок її пенсії, згідно зі ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з підвищенням її розміру на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та провести відповідні нарахування і виплати на її користь, як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01.01.2008 року до 01.03.2011 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08.06.2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 за період до 08.12.2010 року залишено без розгляду.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2011 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, позов задоволено частково. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати з 08.12.2010 року з подальшим перерахунком у відповідності до діючого законодавства.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2011 року по справі № 2-а-11362/11 в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на резолютивну частину рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3рп/2012 в якій зазначено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України та на ч. 3 ст. 28 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у якій вказано, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч.1 ст. 28, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має статус "дитини війни" та за приписами ст.6 цього закону має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 08.12.2010 року по 28.02.2011 року, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права надавши перевагу ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" над постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року за № 530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", як нормативно-правовому акту, що має вищу юридичну силу. Також судом правильно визначено розмір мінімальної пенсії за віком, виходячи із приписів ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки іншими законами такий розмір не врегульовано.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" до набрання чинності Законом України від 14.06.2011 року № 3491 - VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" (далі Закон України № 3491 - VI) обмежень щодо застосування ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" встановлено не було. Пунктом 4 Закону України № 3491 - VI установлено, що норми і положення ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. На виконання повноважень, наданих цим Законом, Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року прийнята постанова № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності 23.07.2011 року. Пунктом 6 постанови установлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні.

Отже, нарахування та виплата у 2011 році (до 22.07.2011 року) дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні були здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України № 745 "Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", в порядку і розмірах, встановлених цією постановою.

Таким чином, відповідач не мав підстав застосовувати постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. за № 530 та був зобов'язаний діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком до 22.07.2011 року.

Щодо доводів апеляційної скарги про необґрунтоване застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", колегія суддів зазначає наступне.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати з 01.03.2011 року з подальшим перерахунком у відповідності до діючого законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Звертаючись до адміністративного суду позивач просив здійснити перерахунок його пенсії у чітко визначеному періоді, а саме: «до 01.03.2011 року».

Зобов'язавши відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати з 01.03.2011 року з подальшим перерахунком у відповідності до діючого законодавства суд першої інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог, однак дане рішення нічим не обґрунтував, що є підставою для скасування даної частини судового рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є - порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів, враховуючи допущені судом порушення норм процесуального права, вважає, що рішення суду підлягає скасуванню в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати з 01.03.2011 року з подальшим перерахунком у відповідності до діючого законодавства.

В іншій частині, оскаржувана постанова є такою, що відповідає приписам ст. 200 КАС України, підстав для її скасування відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги на висновок колегії суддів не впливають.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова задовольнити частково.

Скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2011 року по справі № 2-а-11362/11 в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати з 01.03.2011 року з подальшим перерахунком у відповідності до діючого законодавства.

В іншій частині постанову Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2011 року по справі № 2-а-11362/11 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Мельнікова Л.В.
Судді(підпис) (підпис) Бартош Н.С. Лях О.П.