Справа № 2270/12012/11
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2016 р. м. Київ К/9991/37236/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Карася О.В. (головуючого), Бившевої Л.І., Рибченка А.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області Нетішинське відділення на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.02.2012 по справі №2270/12012/11

за позовом Славутської об'єднаної державної податкової інспекції в особі Нетішинського відділення

до Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Інтеграл"

про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2011 року Державна податкова інспекція звернулась з позовом про стягнення з Товариства податкового бору у сумі 376 260,49 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.11.2011 позовні вимоги контролюючого органу задоволено, стягнуто з відповідача податковий борг у розмірі 376 260,49 грн. з банківських рахунків та за рахунок готівки, що належить платнику податків.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що відповідачем доказів погашення заборгованості надано не було, а тому вказана сума боргу підлягає стягненню.

Постановою Вінницького апеляційного суду постанову суду від 15.02.2012 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту права (спосіб звернення до адміністративного суду), оскільки позовні вимоги про стягнення податкового боргу з рахунків платника податків належить розглядати в спеціальному порядку, що передбачений ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись із судовим рішенням апеляційної інстанції, позивач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що станом на 01.08.2011 Товариство має податковий борг на загальну суму 376 260,49 грн., що виник внаслідок несплати у встановлений законом строк самостійно задекларованих грошових (податкових) зобов'язань з податку на додану вартість, з податку на прибуток та з податку з доходів фізичних осіб, що підтверджується обліковою карткою платника податків та відповідними податковими деклараціями.

Наявність податкового боргу у сумі 376 260,49 грн. Товариством не заперечувалось.

Так, відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно із п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Статтею 95 Податкового кодексу України визначений перелік заходів, направлених на погашення податкового боргу платника податків, що здійснюються податковим органом.

У відповідності до п. п. 95.1-95.3 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У п. 59.5 тієї ж зазначається, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як встановлено судами попередніх інстанцій контролюючим органом Товариству надсилались податкові вимоги від 08.12.2009 № 1/124 та від 13.01.2010 № 2/7.

Крім того, нормами законодавства не передбачено необхідності повторного відправлення платнику податків податкової вимоги у разі збільшення податкового боргу. Якщо розмір податкового боргу збільшився після надсилання податкової вимоги, то податковий орган не повинен надсилати нову податкову вимогу.

Таким чином, враховуючи встановлений факт наявності у відповідача податкового боргу зі сплати податків та враховуючи, що контролюючим органом було дотримано порядок стягнення заборгованості, Вищий адміністративний суд України погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Державної податкової інспекції та стягнення з Товариства податкового боргу у розмірі 376 260,49 грн.

Також суд, зазначає, що твердження суду апеляційної інстанції про те, що порядок розгляду стягнення податкового боргу з рахунків передбачає звернення податкового органу з поданням в порядку ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, а не в порядку позовного провадження, є необґрунтованим, оскільки положення Податкового кодексу України не містять імперативної умови щодо звернення контролюючого органу про стягнення податкового боргу саме в порядку ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції застосував норми матеріального права та спір у справі вирішив правильно, тому рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення ухвалене судом першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області Нетішинське відділення задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.02.2012 по справі № 2270/12012/11 скасувати та залишити в силі постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.11.2011.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді Л.І. Бившева

А.О. Рибченко