Справа № 22-а-21555/11
Суддя: Михайлів Л.В.
Дата ухвалення: 2011-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 10.3.3 (І) ОСОБА_1
Доповідач - Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

12 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Митрофанової Л.В., Соколан Н.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 05 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, треті особи Міністерство праці та соціальної політики України, Головне управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, про поновлення строку звернення до суду, визнання неправомірними дій та зобовязання нарахувати та сплатити недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради (далі УПФУ виконкому Інгулецької районної у місті ради) про поновлення строку звернення до суду, визнання неправомірними дій та зобовязання нарахувати та сплатити недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, посилаючись на те, що з квітня 2007р. вона перебуває на обліку у відповідача й отримує від нього щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в меншому розмірі, ніж передбачено ст. 43 Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Уточнивши позовні вимоги, просила суд поновити строк звернення до суду, визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати їй державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, стягнути на її користь заборгованість з виплати такої допомоги за період з 01.04.2007 року по 31.12.2007 року в розмірі 2991,88 грн. та за період з 01.01.2008 року по 03.09.2008 року в розмірі 3158,79 грн.

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 05 березня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради щодо нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Зобов'язано УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоотриману нею у період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» з урахуванням фактично отриманих нею сум допомоги по догляду за дитиною за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради ставить питання про скасування постанови суду та прийняття нової постанови, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, судом першої інстанції не враховано, що відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, проводив позивачу виплату такої допомоги у межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом на рік, при цьому кошти на виплату допомоги у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, починаючи з 09.07.2007 року, в нього відсутні, й оскільки законодавчо це питання не врегульовано, то він не є належним відповідачем по справі.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 у звязку з народженням сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває з квітня 2007 року на обліку УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради та отримує щомісячно соціальну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як застрахована особа (працююча).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання неправомірними дій УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради щодо нарахування та виплати позивачу щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та зобовязуючи відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача недоотриману нею за цей період суму такої допомоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем за вказаний період здійснювалась виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в заниженому розмірі, ніж передбачено ст. 15 Закону України Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем оскаржується встановлене судом право позивача на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічне положення містить й ч.1 ст. 15 Закону України Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», нормами якої керувався суд першої інстанції при вирішенні даної справи.

Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» затверджено прожитковий мінімум на 2007 рік на дітей віком до 6 років в розрахунку на місяць.

Однак, згідно з п. 7 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинено на 2007 рік дію ст.ст. 41 та 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». А п. 14 ст.71 цього Закону було зупинено дію ч.1 ст.15 та п.3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

При цьому, абз. 3 ч.2 ст. 56 вказаного Закону встановлено розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на 2007р. й визначено, що її розмір дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007р. визнано неконституційним п. 7 ст. 71 в частині зупинення на 2007 рік дії ст.ст. 41, 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також п. 14 ст. 71 в частині зупинення дії ч.1 ст.15 та п.3 розділу VІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», у звязку з чим було поновлено дію ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» та дію ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» в попередніх редакціях.

Згідно ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлюється з 01 квітня 2007 року - у розмірі 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - у розмірі 470 грн.

Однак, УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради, продовжуючи застосовувати приписи абз. 3 ч.2 ст. 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», нараховувало та виплачувало позивачу ОСОБА_2 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з липня по грудень 2007 року у наступних розмірах, а саме: за липень 2007р. в сумі 129,03 грн., серпень-вересень 2007 року в сумі по 132,64 грн., жовтень 2007р. в сумі 130,64 грн., листопад 2007 року в сумі 140,05 грн., грудень 2007 року - 144,10 грн., що підтверджується довідкою № 440 від 11.08.2009 року, виданою УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради (а.с. 22).

Приймаючи до уваги викладене, суд першої інстанції правильно визначив, що саме з 09.07.2007 року, тобто з дня ухвалення Рішення Конституційним Судом України, по 31.12.2007 року - до кінця поточного року, відповідач повинен призначити й виплатити ОСОБА_2 недотриману нею за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей віком до 6 років на час її виплати.

Положення Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2007 року № 13 «Деякі питання призначення і виплати допомоги сімям з дітьми», на підставі якої відповідачем за оспорюваний період нараховувалася позивачу державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суперечать, як положенням ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», так і положенням ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», які мали пріоритет у застосуванні до врегулювання спірних правовідносин в період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Посилання ж відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не може бути враховано колегією суддів як підстава для невиконання відповідачем своїх зобовязань, встановлених ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується, на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Крім того, питання фінансування видатків на реалізацію програми виплати такої допомоги не є предметом розгляду цього спору.

Спростовуються й доводи апеляційної скарги УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради відносно того, що воно є неналежним відповідачем у справі, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 32 від 16.01.2007 року, з квітня 2007 року допомога по догляду за дитиною застрахованим особам призначається і виплачується органами праці і соціального захисту населення за місцем проживання застрахованої особи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду залишенню без змін відповідно до ст. 200 КАС України.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради залишити без задоволення.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 05 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: