Справа № 554/16143/14-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 р.Справа № 554/16143/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 07.10.2015р. по справі № 554/16143/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Октябрського районного суду м. Полтава із адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві, у якому з урахуванням уточнених вимог просила:

- визнати неправомірними дії відповідача в частині відмови в перерахунку (доплати) позивачу пенсії за період з 03.05.2014р. по теперішній час на підставі ч.2 ст.23 та ст. 24 ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність», ст.40 та ч.ч.1,2 ст.42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу, інваліду ІІ групи за період з 03.05.2014р. по теперішній час у розмірі 90% та з врахуванням загального стажу 50 років 5 місяців, наукового працівника 29 років 10 місяців, та з врахуванням індивідуального коефіцієнта для обчислення 2,43247 та середньомісячного заробітку для обчислення 2,43247 та середньомісячного заробітку для обчислення 2259,55 за двохскладовою формулою з врахуванням всіх доплат, що передбачено чинним законодавством;

- стягнути з відповідача на користь позивача різницю між сумою призначеної пенсії та сумою належної, згідно законодавства, пенсії за період недоплати, починаючи з 03.05.2014р. по вересень 2015р. в сумі 7936,25 грн.;

- стягнути з відповідача судові витрати на проведення судово-економічної експертизи в сумі 2460,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила те, що відповідач відмовив їй в перерахунку пенсії у підвищеному розмірі, всупереч висновку судово-економічної експертизи №1139 від 10.04.2015р., за яким встановлено недоплату відповідачем пенсії позивача за період з травня 2014р. по вересень 2015р. у сумі 7936,25 грн.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 07.10.2015р. в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач в своїх запереченнях на апеляційну скаргу просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач підтримала апеляційну скаргу, просила задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача вважала рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та просила залишити його без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку в УПФУ Октябрського району в м. Полтаві та отримує пенсію за віком, обчислену з 21.10.2000р. відповідно до вимог ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність», загальний стаж роботи позивача становить 43 роки 9 місяців 7 днів, в тому числі науковий стаж 27 років 10 місяців 2 дні.

В свою чергу, заробіток для обчислення пенсії був врахований за 24 місяці наукової роботи за період з 01.01.1991р. по 31.12.1992р.

Так, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії за вказаний період становив 693,48 грн. З урахуванням 90 % за науковий стаж розмір пенсії складав 624,13 грн.

Заробіток за період з 01.01.1991р. по 31.12.1992р., для обчислення наукової пенсії, склав 977,68 грн., а розмір пенсії після перерахунку з 15.07.2005р. збільшився з розміру 658,46 грн. на суму 914,24 грн. (з урахуванням доплати з 01.03.05р. по ст.42-34,33 грн.)

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було проведено перерахунок пенсії у зв'язку з заявою позивача від 16.07.2007р. з урахуванням 2 років наукового стажу, за період з 01.07.2005р. по 30.06.2007р., та наукового заробітку за 60 місяців роботи за період з 01.09.1991р. по 31.08.1996р. та з 01.01.2004р. по 30.06.2007р. без урахування заробітку за сумісництвом та з проведенням оптимізації заробітку.

Отже, науковий стаж позивача склав 29 років 10 місяців 2 дні, загальний стаж 50 років 5 місяців 18 днів.

Величина заробітку за вищевказаний період склала 1872,83 грн. (коефіцієнт заробітку 1,79826, показник заробітної плати по Україні за 2006р. для обчислення наукової пенсії 1041,47 грн.). З 16.07.2007р. з урахуванням 90% наукового стажу розмір наукової пенсії становив 1685,55 грн.

Слід зазначити, що відповідно до постанови КМУ від 23.04.2012р. №327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» з 01.05.2012 року проведено осучаснення середнього заробітку для обчислення наукової пенсії до показника середнього заробітку по Україні за 2007 рік, визначений для наукових пенсій 1351,12 грн. і заробіток для обчислення пенсії збільшився до 2429,67 грн. (1,79826х1351,12).

Так, основний розмір пенсії, обчислений з урахуванням 90% від заробітку збільшився з 01.05.2012р. з суми 1685,55 грн. до 2186,70 грн.

Відповідно до ст. 42 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" позивачу було встановлено підвищення до пенсії з 01.03.2009р. - 113,61 грн., з 01.03.2011р. - 71,97 грн., з 01.03.2012р. - 65,86 грн. на загальна сума 251,44 грн.

Розмір пенсії позивачки складає 2654,57 в тому числі: 2186,70 грн. основний розмір пенсії, 251,44 грн. загальний розмір підвищення відповідно до ст.42 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", 66,43 грн. надбавка за статус "Дитини війни" та 150 грн. - індексація.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі, якщо величина середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні за даними спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі статистики за минулий рік зросла, то з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується на коефіцієнт, який відповідає не менше ніж 20 відсоткам темпів зростання середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні порівняно з попереднім роком, за винятком випадків, коли підвищення пенсійних виплат за минулий рік перевищило цей коефіцієнт. Якщо коефіцієнт підвищення пенсійних виплат у минулому році був менший ніж зазначений у цій частині, збільшення пенсій здійснюється з урахуванням попереднього підвищення.

Розмір та порядок такого підвищення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду України за рішенням Кабінету Міністрів України.

Матеріалами справи підтверджено, що розмір пенсійної виплати позивача станом на 31.12.2011р. становив 1878,13 грн., на 31.12.2012р - 2438,14 грн. Таким чином, коефіцієнт підвищення складає: 2438,17 / 1871,13=1,3030.

На підставі положень закріплених постановою КМУ від 15.04.2013р. №264 «Про підвищення розмірів пенсій у зв'язку із зростанням середньомісячної заробітної плати штатного працівника» було встановлено коефіцієнт підвищення 1,0298.

Так як коефіцієнт підвищення пенсійної виплати позивача перевищував встановлений постановою КМУ №264 від 15.04.2013р., то пенсія позивача підвищенню з 01.03.2013р. не підлягала.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при проведенні відповідачем експериментальних розрахунків по двохскладовій формулі, відповідно до заявлених позовних вимог позивача, було встановлено, що у такому разі розмір пенсії ОСОБА_1 буде значно зменшений (а.с.228-230).

Колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції відносно висновку судово-економічної експертизи № 1139 від 10.04.2015р., наявного в матеріалах справи, відповідно до якого заборгованості по виплаті пенсії позивача у сумі 55995,16 грн., яка утворилась за період з 21.10.2000р. по 31.12.2014р., що вказаний період виходить за межі заявлених позовних вимог, які позивачкою були уточнені та пред'явлені за період із 03.05.2014р. по вересень 2015р.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції стосовно того, що відмовляючи в задоволенні заявлених позивних вимог за період до 03.05.2014р. суд враховував ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.08.2015р., згідно якої позовні вимоги ОСОБА_1 до вказаного періоду подані поза межами установлених строків звернення до суду, тому не можуть в подальшому розглядатися судом.

Стосовно позивних вимог ОСОБА_1 за період з 03.05.2014р. по вересень 2015р. колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що розрахунки належної до виплати пенсії за вказаний вище період експертом не проводились, натомість такі підрахунки проведені позивачем самостійно, виходячи із контексту окремих положень вказаної експертизи, які при вирішенні даної адміністративної справи судом першої інстанції та при розгляді в апеляційній інстанції судом не приймаються до уваги в якості достовірних та допустимих доказів.

Враховуючи вищевказане та зважаючи на те, що відповідачем надано суду детальні розрахунки пенсійних виплат позивача, які відповідають нормам чинного законодавства, а також те, що судовим розглядом не встановлено порушень законодавства під час нарахування та виплати пенсії позивача, підстав для визнання дій відповідача протиправними не вбачається, у зв'язку з чим зазначені в апеляційній скарзі вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано відмовив в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 07.10.2015р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 07.10.2015р. по справі № 554/16143/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 21.12.2015 р.