Справа № 821/3444/15-а
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/3444/15-а
15 год. 15 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Леутській Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Новотроїцького районного центру з обслуговування навчальних закладів та установ освіти до Державної фінансової інспекції в Херсонській області про виключення з вимоги Генічеської міжрайонної державної фінансової інспекції в Херсонській області пунктів 3, 6, 7 про усунення виявлених порушень в ході проведення планової ревізії фінансово - господарської діяльності,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що відповідно до п. 1.4.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Херсонській області на II квартал 2015 р. та на підставі направлення від 08 червня 2015 р. №441, виданого начальником державної фінансової інспекції в Херсонській області, заступником начальника Генічеської міжрайонної державної фінансової інспекції ОСОБА_1 проведено ревізію фінансово-господарської діяльності в Новотроїцькому районному центрі з обслуговування навчальних закладів та установ освіти за період з 01.01.2013р. по 31.05.2015р., за результатами якої було складено акт ревізії від 22.07.2015 року №43-27/06, яким встановлені порушення законодавства.

19.08.2015 року Генічеська міжрайонна державна фінансова інспекція Херсонської області за № 43-29/1192 направила вимогу «Про усунення виявлених порушень», в якій вимагає:

- усунути виявлені порушення законодавства в установленому законодавством порядку;

- вичерпну інформацію про вжиті заходи з усунення порушень разом з завіреними копіями підтверджуючих первинних, розпорядчих та інших документів надати до Генічеської МДФІ до 21.09.2015 року.

На думку позивача, з вимоги підлягають виключенню пункти 3,6,7, як безпідставні та як такі, що суперечать чинному законодавству.

Просить суд зобовязати відповідача виключити пункти 3,6,7 з вимоги Генічеської міжрайонної державної фінансової інспекції Херсонської області від 19.08.2015 року за № 43-29/1192 «Про усунення виявлених порушень», як безпідставні та як такі, що суперечать чинному законодавству.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні по суті позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Відповідно до п. 1.4.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Херсонській області на II квартал 2015 р. та на підставі направлення від 08 червня 2015 р. №441, виданого начальником державної фінансової інспекції в Херсонській області, заступником начальника Генічеської міжрайонної державної фінансової інспекції ОСОБА_1 проведено ревізію фінансово-господарської діяльності в Новотроїцькому районному центрі з обслуговування навчальних закладів та установ освіти за період з 01.01.2013р. по 31.05.2015р., за результатами якої було складено акт ревізії від 22.07.2015 року №43-27/06, яким встановлені порушення законодавства.

22.07.2015 Новотроїцьким центром до Генічеської міжрайонної державної фінансової інспекції надано заперечення на акт № 43-27/06.

Своїм висновком від 19.08.2015 року Генічеська міжрайонна державна фінансова інспекція Херсонської області заперечення відхилила та 19.08.2015 року направила вимогу «Про усунення виявлених порушень» за № 43-29/1192 із 9 пунктів.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (далі Закон № 2939), здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 р. № 499/2011 (далі Положення), Державна фінансова інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері фінансового контролю.

Державна фінансова інспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (п.п. 4 п. 4 Положення).

Відповідно до п. 6 Положення Державна фінансова інспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначити їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням передбачено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Державна фінансова інспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п. 7 ст. 10 Закону № 2939, згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Процедура інспектування встановлена Порядком проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженим постановою КМ України від 20.04.2006 р. № 550. Так, інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб (п. 2 Порядку № 550).

Водночас, згідно з п.п. 4 п. 4 Положення, Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Держфінінспекція України, відповідно до п.п. 15 п. 6 Положення, для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями ст. 10 Закону № 2939, якими визначено права органу державного фінансового контролю.

Так, п. 7 ст. 10 вказаного Закону передбачено право Держфінінспекції пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Приписами п. 10 ст. 10 Закону № 2939 органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

При виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, органи державного фінансового контролю мають право визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку (п. 13 ст. 10 зазначеного Закону).

Орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів, та, у разі виявлення порушень законодавства, має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Разом з тим, вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і в цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються в добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Як встановлено з матеріалів справи, в оскаржуваній вимозі, відповідач зазначив про виявлені збитки, їх розмір та про їх стягнення.

Суд наголошує на тому, що збитки стягуються в судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не суд при розгляді адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною та її скасування.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права викладена в постановах Верховного Суду України від 15.04.2014 р. у справах № 21-40а14 та № 21-63а14, від 13.05.2014 р. у справі № 21-89а14, від 20.05.2014 р. у справі № 21-93а14, від 18.09.2014 р. у справі № 21-332а14.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 8, 9, 12, 19, 158, 159, 161, 162, 163, 167 КАС України,

постановив:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 18 грудня 2015 р.

Суддя Варняк С.О.

кат. 9.5