Справа № 823/3046/15
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року справа № 823/3046/15

м. Черкаси

17 год. 35 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді Орленко В.І., суддів Каліновської А.В., Мишенка В.В.,

за участю секретаря - Дудки Г.О.,

позивача ОСОБА_1 - особисто,

представника відповідачів Олійник І.А. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Генерального прокурора України Шокіна Віктора Миколайовича, заступника Генерального прокурора України Сакварелідзе Давіда, третя особа Державна казначейська служба України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України (відповідач 1), Генерального прокурора України Шокіна Віктора Миколайовича (відповідач 2), заступника Генерального прокурора України Сакварелідзе Давіда (відповідач 3), в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Генеральної прокуратури України по публікації стану розгляду заяв і скарг громадян з переліком заходів по усуненню причин, що їх породжують;

- надати відповідачам розумний строк по закінченню якого відповідач 1 повинен оприлюднити звіт з аналізу стану розгляду заяв і скарг громадян з переліком заходів по усуненню причин, що їх породжують;

- зобов'язати відповідача 1 після оприлюднення звіту надати ОСОБА_1 інформацію, перелічену в інформаційному запиті від 30.03.2015.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, обгрунтовуючи їх тим, що відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» Генеральна прокуратура України зобов'язана інформувати населення про стан розгляду заяв і скарг громадян з переліком заходів по усуненню причин, що їх породжують. Але всупереч вимог чинного законодавства України, відповідна робота відповідачем не проводиться.

30.03.2015 позивач звернувся до Генеральної прокуратури України з інформаційним запитом, в якому просив надати відомості відносно структури звернень громадян, які надходять на адресу Генпрокуратури; копії щорічного звіту по аналізу стану розгляду заяв та скарг громадян з переліком заходів по усуненню причин, що їх породжують, та Положення про його складання.

Листом Генеральної прокуратури України від 08.04.2015 №23-480вих-15 позивача повідомлено, що звіт з аналізу стану розгляду заяв і скарг громадян Генеральної прокуратури України з переліком заходів по усуненню причин, що їх породжують, Положення про його складання та інформація про його оприлюднення, в Генеральній прокуратурі України відсутні, оскільки їх наявність не передбачена організаційно-розпорядчими актами.

З огляду на те, що Генеральна прокуратура України щорічно вивчає стан роботи з вирішення звернень громадян, вживає заходів до вдосконалення діяльності органів прокуратури з цих питань, позивач вважає, що відповідна інформація (в тому числі у вигляді узагальнення) повинна бути надана на його інформаційний запит.

Представник відповідачів проти заявленого адміністративного позову заперечує, мотивуючи це тим, що щорічно Генеральна прокуратура України вивчає стан роботи з вирішення звернень та особистого прийому громадян, про що складає відповідні узагальнення стану роботи органів прокуратури України з організації особистого прийому та розгляду звернень. Вказані узагальнення є внутрішніми службовими документами, і використовуються для покращення роботи прокуратури у відповідному напрямку.

Представник відповідача також зазначає, що нормативно-правовими актами України, в тому числі ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», не передбачено обов'язкове оприлюднення відповідних узагальнень. Публікація узагальнень також є неможливою, з огляду на те, що вказані узагальнення містять персональні дані осіб.

Звітність органів прокуратури оприлюднюється на офіційному сайті Генеральної прокуратури України у розділі «Інформація» підрозділі «Статистична інформація».

Представник відповідача звернула увагу суду, що Генеральна прокуратура України та її службові особи при розгляді запиту позивача діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Третя особа належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причину своєї неявки не повідомила.

Заслухавши пояснення та доводи осіб, які беруть участь у справі, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 статті 1 Закону України "Про звернення громадян" № 393/96-ВР від 02.10.1996 (далі по тексту - Закон № 393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ст. 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи тощо (стаття 19 Закону № 393/96-ВР).

Порядок розгляду в органах прокуратури України звернень, у тому числі депутатів усіх рівнів, а також організація особистого прийому громадян регламентується:

- Інструкцією про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженою наказом Генерального прокурора України від 21.06.2011 №9гн «Про організацію роботи з розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України»;

- Інструкцією про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженою наказом Генерального прокурора України від 27.12.2014 № 9гн «Про організацію особистого прийому та розгляду звернень в органах прокуратури України».

Щорічне узагальненя стану розгляду та вирішення звернень громадян, у тому числі за 2013 та 2014 роки, проводиться відповідно до вищевказаних наказів Генерального прокурора України, і на виконання заходів Генеральної прокуратури України.

Згідно пункту 2.7. наказу Генерального прокурора України від 27.12.2014 № 9гн «Про організацію особистого прийому та розгляду звернень в органах прокуратури України» з метою забезпечення виконання вимог Конституції України, Законів України "Про звернення громадян", "Про статус народного депутата України", "Про статус депутатів місцевих рад", удосконалення діяльності органів прокуратури щодо розгляду та вирішення заяв, скарг і пропозицій, керуючись ст. 15 Закону України "Про прокуратуру", вирішено: періодично, але не рідше одного разу на рік вивчати стан роботи з вирішення звернень та особистого прийому. Вживати заходів до вдосконалення діяльності органів прокуратури з цих питань, усунення недоліків та прорахунків.

На виконання п. 2.7. наказу Генерального прокурора України від 27.12.2014 №9гн та п.5.2. Плану першочергових заходів Генеральної прокуратури України на перший квартал 2015 року управлінням організації особистого прийому громадян та розгляду звернень вивчено стан роботи з вирішення звернень та особистого прийому громадян у 2014 році, що оформлено у вигляді узагальнення стану роботи органів прокуратури України з організації особистого прийому та розгляду звернень за 2014 рік (далі - Узагальнення).

Метою узагальнення є вивчення стану організацізації цієї роботи, з'ясування рівня, структури та динаміки надходження звернень, визначення проблемних питань, позитивних та негативних тенденцій, причин допущених недоліків та прорахунків, напрацювання шляхів удосконалення зазначеної діяльності.

Узагальнення містить відомості, зокрема, про:

- загальну характеристику розглянутих звернень;

- тенденції надходження та вирішення звернень за напрямами прокурорсько-слідчої діяльності;

- проблемні питання та недоліки під час розгляду та вирішення звернень.

В Узагальненнях пропонується результати узагальнення довести до відома заступників Генерального прокурора України та запропонувати обговорити його у структурних підрозділах, звернувши увагу на прорахунки та недоліки під час розгляду та вирішення звернень; витяг із узагальнення надіслати прокурорам областей, міста Києва, військовим прокурорам регіонів.

Суд звернув увагу, що системний аналіз положень ст. 19 Закону № 393/96-ВР та наказу Генерального прокурора України від 27.12.2014 № 9гн, дає підстави стверджувати, що останні не передбачають обов'язкового оприлюднення узагальнення стану роботи з вирішення звернень та особистого прийому.

Стаття 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», яка визначає перелік інформації, що підлягає обов'язковому оприлюдненню розпорядниками, також не містить відповідних узагальнень стану роботи з вирішення звернень та особистого прийому.

На офіційному сайті Генеральної прокуратури України опублікована статистична інформація за 2011 - 2015 роки, в тому числі звіти про роботу прокурора за відповідні роки.

Згідно п. 1.1 Інструкції зі складання звітності про роботу прокурора, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 28.11.2012 №121 (далі - Інструкція), звітність за формою №П «Про роботу прокурора» (далі - форма №П) передбачає відображення статистичних даних про результати роботи органів прокуратури.

Згідно статистичної інформації за 2013 - 2014 роки, звіт про роботу прокурора (форма №П) складається із дев'яти розділів, які передбачають облік роботи прокурора про здійснення: розгляду звернень громадян (розділ 7), розгляду запитів на інформацію (розділ 9).

Розділ 7 «Розгляд звернень громадян» складається з: таблиці 21 «Розгляд і вирішення звернень (без дублікатів)», де враховуються всі скарги, заяви, листи та інші зверення громадян, народних депутатів України, юридичних і службових осіб, пов'язані з порушеннями закону, що надійшли до прокуратури; таблиці 22 «Категорії вирішених та задоволених звернень», де відображається характер усіх вирішених звернень без дублікатів за їх видами.

Встановлені обставини свідчать про те, що Генеральною прокуратурою України здійснюється публікація звіту про роботу прокурора - статистичних даних про результати роботи органів прокуратури, в тому числі стану розгляду звернень громадян.

За вказаних обставин, суд вважає безпідставними позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність Генеральної прокуратури України по публікації стану розгляду заяв і скарг громадян з переліком заходів по усуненню причин, що їх породжують; та зобов'язання відповідача 1 оприлюднити звіт.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання відповідача 1 надати позивачу ОСОБА_1 інформацію, перелічену в інформаційному запиті від 30.03.2015.

Згідно п. 2.9. Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України від 27.12.2014 № 9гн, порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначається Законом України "Про доступ до публічної інформації" та відповідними організаційно-розпорядчими документами.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України від 13.01.2011 № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон №2939) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків.

Положеннями статті 19 Закону №2939 передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Частиною 1 статті 20 Закону №2939 закріплено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону №2939 розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у разі, якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Генеральної прокуратури України з інформаційним запитом від 30.03.2015, в якому відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» просить надати інформацію з питань:

- де і коли були опубліковані «Звіти з аналізу стану розгляду заяв та скарг громадян Генеральною прокуратурою України з переліком заходів по усуненню причин, що їх породжують» за 2013 і 2014 роки;

- скільки скарг на бездіяльність керівників обласних прокуратур надійшло на адресу Генеральної прокуратури України у 2013 і 2014 роках (окремо по кожному року);

- скільки скарг на бездіяльність керівників обласних прокуратур Генеральна прокуратура України у 2013 і 2014 роках направила на розгляд обласних прокуратур (окремо по кожному року);

- скільки звернень громадян в цілому було залишено Генеральною прокуратурою України без розгляду як таких, на які вже надавалась відповідь в 2013 і в 2014 роках.

У вигляді документів позивач просив надати Положення по складанню Генеральною прокуратурою України «Звіту з аналізу стану розгляду заяв і скарг громадян з переліком заходів по усуненню причин, що їх породжують»; «Звіти з аналізу стану розгляду заяв і скарг громадян Генеральною прокуратурою України з переліком заходів по усуненню причин, що їх породжують» за 2013 і 2014 роки.

Вказаний запит надійшов до Генеральної прокуратури України 02.04.2015.

Листом Генеральної прокуратури України від 08.04.2015 №23-480вих-15 позивача повідомлено, що відомості про розглянуті в органах прокуратури скарги, заяви, листи громадян узагальнюються у звітності. Відповідно до звітних даних Генеральною прокуратурою України задоволено звернень з тих, що раніше відхилялися підпорядкованими прокурорами, упродовж 2013 року - 1, у 2014 році - 2.

Водночас позивача інформовано, що у звітності звернення, за якими припинено провадження на підставі ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» у тому числі, що залишені без розгляду у зв'язку з наданням відповіді раніше, не обліковуються; скарги щодо бездільності працівників органів прокуратури не виокремлюються. Іншим чином запитувана інформація не накопочувалась та не аналізувалась. Отже, запитувані дані відсутні і надати їх немає можливості.

Щодо надання «Звіту з аналізу стану розгляду заяв і скарг громадян Генеральної прокуратури України з переліком заходів по усуненню причин, що їх породжують», Положення про його складання та інформації про його оприлюднення повідомлено, що в Генеральній прокуратурі України запитувані документи відсутні, оскільки їх наявність не передбачена організаційно-розпорядчими актами.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що Генеральна прокуратура України, як розпорядник інформації, надала позивачеві всю інформацію, щодо якої зроблено запит, і якою володіла. Узагальнення стану роботи органів прокуратури України з організації особистого прийому та розгляду звернень за відповідний період позивач не запитував.

Враховуючи те, що інформаційний запит позивача від 30.03.2015 Генеральною прокуратурою України розглянуто і надано відповідь, з огляду на відсутність правових підстав для зобов'язання Генеральної прокуратури України здійнити публікації звіту з аналізу стану розгляду заяв і скарг громадян з переліком заходів по усуненню причин, що їх породжують, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог про зобов'язання відповідача-1 після оприлюднення відповідного звіту надати ОСОБА_1 інформацію, перелічену в інформаційному запиті від 30.03.2015.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодексом адміністративного судочинства України (частина третя статті 2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий В.І. Орленко

Судді А.В. Каліновська

В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлений 15.01.2016.