Справа № 802/2783/15-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 грудня 2015 р. Справа № 802/2783/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук Ірини Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука М.В.

позивача: ОСОБА_1

відповідачів: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , командира військової частини польова пошта НОМЕР_2

про: визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 (далі - відповідач 1), командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 (далі - відповідач 2) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він разом із ОСОБА_4 15.05.2015 року звернулись до командира військової частини НОМЕР_1 із запитом про надання їм витягів з наказів. Крім того, 11.06.2015 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із запитами про надання інформації та документів, що стосується проходження ним військової служби. Однак, до теперішнього часу відповіді на вказані запити від командира військової частини НОМЕР_1 не надійшли.

За вказаних обставин позивач звернувся до суду з позовною заяву, у якій просив:

визнати протиправною бездіяльність командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 15.05.2015року та ненадання відповіді на запити ОСОБА_1 від 11.06.2015 року;

зобов`язати командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 надати відповідь на запит ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 15.05.2015року та відповіді на запити ОСОБА_1 від 11.06.2015 року;

визнати протиправною бездіяльність командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 15.05.2015року та ненадання відповіді на запити ОСОБА_1 від 11.06.2015 року;

зобов`язати командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 надати відповідь на запит ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 15.05.2015року та відповіді на запити ОСОБА_1 від 11.06.2015 року.

В подальшому, в судовому засіданні 21.09.2015 року представником позивача подано письмову заяву про уточнення позовних вимог, в якій останній просив прохальну частину позовної заяви викласти в наступній редакції:

визнати протиправною бездіяльність командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 15.05.2015року та запити від 11.06.2015 року;

зобов`язати командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 надати відповідь на запит ОСОБА_1 від 15.05.2015року та запити від 11.06.2015 року;

визнати протиправною бездіяльність командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 15.05.2015року та запити від 11.06.2015 року;

зобов`язати командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 надати відповідь на запит ОСОБА_1 від 15.05.2015 року та запити від 11.06.2015 року.

Усною ухвалою суду від 21.09.2015 року, із занесенням до журналу судового засідання, заяву представника позивача про уточнення позовних вимог задоволено та прийнято її до розгляду.

В судовому засіданні 05.10.2015 року суд усною ухвалою, із занесенням до судового засіданні, замінив первинних відповідачів - командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 (далі - відповідач 1), командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 (далі - відповідач 2), на належних - командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (далі - відповідач 1), командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (далі - відповідач 2)

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про їх уточнення, просив задовольнити адміністративний позов, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та пояснення, надані під час судового розгляду справи.

Відповідач 1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, повноважного представника не направив, обґрунтованих заперечень проти позову не подав, хоча, як слідує з матеріалів справи, про час, дату та місце його проведення повідомлявся належним чином.

Відповідач 2 в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, повноважного представника не направив, хоча, як слідує з матеріалів справи, про час, дату та місце його проведення повідомлявся належним чином.

В матеріалах справи містяться письмові заперечення відповідача 2 від 04.11.2015 року № 2572 (Вхід. № 32838 від 04.11.2015 року) в яких він зазначив, що позивач не звертався до нього з жодним запитом, а тому позовні вимоги, які стосуються командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 , задоволенню не підлягають.

Керуючись ч. 4 та ч. 6 ст. 128 КАС України, суд вирішив здійснювати розгляд справи за відсутності відповідачів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Так, питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України "Про звернення громадян", який забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки (ч. 3 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян").

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення (ч. 4 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян").

При цьому, статтею 20 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

В свою чергу, наказом Міністерства оборони України від 03.12.2005 № 722, зареєстрованим в Міністерство юстиції України 16.12.2005 за № 1512/11792, затверджено Інструкцію про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, яка встановлює порядок розгляду, реєстрації, приймання, узагальнення та аналізу звернень військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також інших громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України (далі - громадяни), у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, у командуваннях видів Збройних Сил України, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - органи військового управління) та визначає порядок контролю за його дотриманням.

Згідно із п. 1.4 даної Інструкції, у роботі з письмовими та усними зверненнями громадян потрібно забезпечувати кваліфікований, неупереджений, об`єктивний і своєчасний розгляд звернень громадян з метою оперативного розв`язання порушених у них питань, задоволення законних вимог заявників, реального поновлення порушених конституційних прав та запобігання надалі таким порушенням.

Відповідно до п. 3.2 Інструкції, рішення, які приймаються за зверненнями, мають бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах чинного законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне й правильне рішення, а в разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян.

При цьому, п. 3.5 Інструкції встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, ураховуючи вихідні, святкові та неробочі дні, а ті, які не потребують додаткового вивчення та проведення перевірки за ними, - невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання.

Якщо в місячний термін розв`язати порушені у зверненні питання неможливо, то керівник відповідного органу військового управління або особа, що тимчасово виконує його обов`язки, установлює термін, потрібний для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 днів.

Тобто, в межах розгляду даної адміністративної справи суду необхідно надати оцінку діям (бездіяльності) відповідачів під час розгляду запитів позивача на відповідність їх нормам Закону України "Про звернення громадян" та Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 03.12.2005 № 722, в частині своєчасності їх вчинення та повноти виконання.

Як встановлено судом, 15.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із запитом про надання витягів з наказів прийнятих відносно нього, рядового стрілецької роти ВЧ пп НОМЕР_1 , а саме:

витяг з наказу про відправлення з Військового обласного комісаріату до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ;

витяг з наказу про прибуття та зарахування до штату військової частини польова пошта НОМЕР_1 ;

витяг з наказу про прибуття в учбовий центр (тренувальний табір) 26 артилерійської бригади;

витяг з наказу про вибуття з учбового центру (тренувального табору) 26 артилерійської бригади на нову точку дислокації для виконання бойових завдань;

витяг з наказу про прибуття в тимчасове місце дислокації (Запорізька область) для виконання бойових завдань;

витяг з наказу про вибуття з тимчасового місця дислокації (Запорізька область) до зони антитерористичної операції для виконання бойових завдань;

витяг з наказу про прибуття у зону антитерористичної операції для виконання бойових завдань, поставлених перед військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 в тимчасове місце дислокації (закріплене в Новоазовському районі Донецької області);

витяг з наказу про вибуття з тимчасового місця дислокації (закріплене в Новоазовському районі Донецької області) підрозділу стрілецької роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 для виконання бойових завдань;

витяг з наказу про прибуття до закріпленої точки дислокації підрозділу стрілецької роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 (поблизу АДРЕСА_1 ) для виконання бойових завдань;

витяг з наказу про вибуття із закріпленої точки дислокації підрозділу стрілецької роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 (поблизу АДРЕСА_1 ) для виконання бойових завдань;

витяг з наказу про прибуття до закріпленої точки дислокації підрозділу стрілецької роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , розташованого на прикордонній заставі (с.Ковське Новоазовського району Донецької області), для виконання бойових завдань;

витяг з наказу про відрядження (м. Маріуполь Донецької області) для виконання бойових завдань;

витяг з наказів про посадові зміни і призначення;

витяг з наказу про повернення з відрядження на прикордонну заставу (с.Ковське Новоазовського району Донецької області) для виконання бойових завдань;

витяг з наказу про вибуття із зони антитерористичної операції у відрядження;

витяг з наказу № 53 від 28 лютого 2015 року;

витяги з наказів по строковій частині першого заступника керівника антитерористичного центру (командира сектору) про прибуття для виконання завдань антитерористичної операції та вибуття до пункту постійної дислокації.

Відповідь на вказаний запит та вищевказані документи ОСОБА_1 просив надати йому особисто для подальшого вирішення питань у інших державних інстанціях.

При цьому, ОСОБА_1 просив, у разі ненадання одного із вищевказаних витягів з наказів, надати з цього приводу письмову відповідь.

В подальшому, 11.06.2015 року ОСОБА_1 знову звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із запитами, в яких просив, зокрема:

надати інформацію щодо отримання ним посвідчення учасника бойових дій безпосередньо у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 чи в іншій державній установі;

надати інформацію стосовно процедури його демобілізації (звільнення в запас) згідно Указу Президента України №254/2015 від 06.05.2015 року, а також вказати терміни і місце (у військовій частині чи в іншій державній установі);

надати інформацію стосовно його заробітної плати та інших фінансових нарахувань (грошового забезпечення) за період проходження служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , а саме з травня 2014 року по теперішній час (червень 2015 року);

надати документи, а саме: витяг з наказу про вибуття з розпорядження 30-ої окремої механізованої бригади; витяг з наказу про прибуття до військової частини польова пошта НОМЕР_1 з розпорядження 30-ої окремої механізованої бригади; витяг з наказу про зарахування (прибуття) у розпорядження 59-ої мотопіхотної бригади; витяг з наказу про використання чергової або позачергової відпустки; витяг з наказу про надання матеріальної допомоги на медичне забезпечення; витяг з наказу про перевод з екіпажу БРДМ № 218 до екіпажу БРДМ № 220; витяг з наказу про отримання поранення або довідку про травму.

Відповідь на вказані запити та вищевказані документи ОСОБА_1 просив надати йому особисто для подальшого вирішення питань у інших державних інстанціях.

При цьому, ОСОБА_1 просив, у разі ненадання інформації або одного із вищевказаних витягів з наказів, надати з цього приводу письмову відповідь.

В той же час, відповіді на дані запити та відповідні документи відповідачем у встановлений Законом України "Про звернення громадян" термін командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 надані ОСОБА_1 не були.

З метою встановлення факту направлення позивачем запитів на адресу відповідача 1 та отримання їх останнім, під час судового розгляду справи суд постановив ухвалу від 05.11.2015р. про витребування у командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 та зобов`язання надати інформацію щодо надходження на адресу військової частини польова пошта НОМЕР_1 письмових запитів ОСОБА_1 вих. № 10 від 15.05.2015р., № 29 від 11.06.2015р., № 30 від 11.06.2015р., № 28 від 11.06.2015р., № 27 від 11.06.2015р. та результати їх розгляду, якщо такі мали місце.

Вказана ухвала неодноразово направлялась на адресу відповідача 1, однак залишена останнім без виконання. Відповідачем 1 доказів які б спростовували факт звернення позивача із вищевказаними запитами суду надано не було.

Вже під час судового розгляду справи на адресу позивача від командира військової частини польова пошта надійшов лист від 12.09.2015р. № 701 "Про надання відповіді".

З тексту даного листа слідує, що відповідач 1 надав ОСОБА_1 роз`яснення про порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції та проінформував, що рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій утвореною у МО України.

Тобто, даний лист містить відповідь на запит ОСОБА_1 від 11.06.2015 року щодо надання інформації про отримання ним посвідчення учасника бойових дій безпосередньо у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 чи в іншій державній установі.

Крім того, даним листом повідомлено ОСОБА_1 , що відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 "Про часткову мобілізацію", у період з 18 березня по 05 травня 2015 року, але не пізніше ніж за 10 діб до закінчення однорічного строку перебування на військові службі проводилось звільнення в запас (демобілізація) військовослужбовців, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період, відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303 "Про часткову мобілізацію".

Отже, на думку суду, ОСОБА_1 надано інформацію стосовно процедури його демобілізації (звільнення в запас), яку він просив надати у запиті від 11.06.2015 року.

Також, даним листом повідомлено ОСОБА_1 про те, що під час проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 він знаходився на фінансовому забезпеченні у Вінницькому військовому обласному комісаріаті та проінформовано його, що для отримання інформації стосовно грошового забезпечення за весь період проходження служби він повинен звернутись Вінницького військового обласного комісаріату.

Вказана відповідь свідчить, що відповідачем 1 надано позивачу інформацію на запит стосовно його заробітної плати та інших фінансових нарахувань (грошового забезпечення) за період проходження служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , а саме з травня 2014 року по теперішній час (червень 2015 року).

Окрім цього, листом від 12.09.2015р. № 701 "Про надання відповіді", командир військової частини польова пошта НОМЕР_1 проінформував ОСОБА_1 , що з 04.11.2014 року він був виключений із списків військової частини польова пошта НОМЕР_1 і зарахований у розпорядження 30 окремої механізованої бригади, посадові особи якої, зобов`язані надати йому комплект документів для отримання учасника бойових дій.

На підтвердження виключення ОСОБА_1 із списків військової частини польова пошта НОМЕР_1 і зарахування у розпорядження 30 окремої механізованої бригади, відповідачем 1 до листа від 12.09.2015р. № 701 "Про надання відповіді" долучено копію витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по строковій службі) від 04.11.2014 року № 174.

Крім того, до листа від 12.09.2015р. № 701 "Про надання відповіді" долучено витяг з наказу про прибуття до закріпленої точки дислокації підрозділу стрілецької роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 (поблизу АДРЕСА_1 ) для виконання бойових завдань та витяг з наказу про відрядження (м. Маріуполь Донецької області) для виконання бойових завдань.

В той же час, як слідує із запитів ОСОБА_1 від 15.05.2015 року та 11.06.2015 року, він просив надати йому копії і інших витягів з наказів, які безпосередньо стосуються проходження ним військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 до 04.11.2014 року, тобто до часу виключення ОСОБА_1 із списків військової частини польова пошта НОМЕР_1 і зарахування у розпорядження 30 окремої механізованої бригади.

Однак, вказаних витягів відповідачем 1 ОСОБА_1 не надано, як і не надано відповідей, про необхідність надання яких позивач зазначав у своїх запитах від 15.05.2015 року та 11.06.2015 року, про причини неможливості їх надання.

Тобто, командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 не надано повної відповіді по всім питанням, які ставились перед ним у письмових запитах від 15.05.2015 року та 11.06.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

В той же час, частиною другою статті 162 КАС України передбачено, зокрема, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

З урахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку адміністративний позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково шляхом визнання протиправною бездіяльності командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 щодо ненадання у повному обсязі відповіді на запити ОСОБА_1 від 15.05.2015 року та від 11.06.2015 року та зобов`язати командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 надати відповідь на запити ОСОБА_1 від 15.05.2015 року та від 11.06.2015 року у повному обсязі.

Що стосується позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 15.05.2015року та запити від 11.06.2015 року та зобов`язання командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 надати відповідь на вищевказані запити то вони задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано до суду доказів звернення із відповідними запитами саме до командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

При цьому, під час судового розгляду справи позивач не заперечував факту звернення із відповідними запитами лише до командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

При ухваленні рішення в даній адміністративній справі суд також керувався наступним.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В той же час згідно ч. 2 ст. 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

З обставин адміністративної справи, встановлених судом, вбачається, що відповідачем 1 не доведено правомірність оскаржуваних дій (бездіяльності), відтак позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 та зобов`язання ним вчинити дії, знайшли своє підтвердження під час розгляду адміністративної справи.

Крім того, суд бере до уваги поведінку відповідача 1 - суб`єкта владних повноважень під час розгляду справи, який не лише не виконав свого обов`язку доказування, передбаченого частиною 2 статті 72 КАС України, але й не надав ті додаткові письмові докази, які витребовувались судом з власної ініціативи.

Надаючи оцінку оскаржуваним діям (бездіяльності) відповідачів, суд виходив із того, що відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову частково шляхом визнання протиправною бездіяльності командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 щодо ненадання у повному обсязі відповіді на запити ОСОБА_1 від 15.05.2015 року та від 11.06.2015 року та зобов`язання останнього надати відповідь на запити ОСОБА_1 від 15.05.2015 року та від 11.06.2015 року у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, ч. 3 даної статті встановлено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 щодо ненадання у повному обсязі відповіді на запити ОСОБА_1 від 15.05.2015 року та від 11.06.2015 року.

Зобов`язати командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 надати відповідь на запити ОСОБА_1 від 15.05.2015 року та від 11.06.2015 року у повному обсязі.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 36,50 грн. (тридцять шість гривень 50 копійок) сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна