Справа № 804/9938/13-а
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2013-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2013 р. Справа № 804/9938/13-а
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Потолової Г.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області до Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області про скасування припису,
УПФУ в Тернівському районі м.Кривого Рогу звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про скасування припису Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області №04-05-16/239-172 від 12.07.2013р.
Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження.
Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення, надав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження. Заперечення проти позову наявні в матеріалах справи.
За таких обставин, з урахуванням приписів ст. 128 КАС України, судом на місці ухвалено щодо здійснення подальшого розгляду адміністративної справи за даної явки сторін та на підставі наявних у ній доказів, в порядку письмового провадження.
Суд, вивчивши матеріали справи, при її розгляді виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, в УПФУ в Тернівському районі м.Кривого Рогу на виконання доручення Держпраці України від 13.06.2013р. за №32-041/01-22/01-1097 про проведення позапланових перевірок додержання вимог законодавства про зайнятість та працевлаштування інвалідів в органах виконавчої влади, на підприємствах, установах та організаціях, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджетів, на підставі наказу «Про проведення позапланових перевірок» та направлення на проведення перевірки суб'єкта господарювання від 05.07.2013р. №187-К/16, 12 липня 2013 року територіальною Державною інспекцією з питань праці у Дніпропетровській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про зайнятість та працевлаштування інвалідів.
За результатами здійсненої перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування 12.07.2013р. складено акт №04-05-16/239.
На підставі вищезазначеного акту винесено припис №04-05-16/239-172 яким встановлено невиконання управлінням Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, що не відповідає вимогам ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року №875 та приписано вжити невідкладних заходів щодо працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік в місячних термін.
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду з відповідним позовом.
В обґрунтування своєї позиції позивач зазначає наступне.
Позивач вказує, що стаття 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в України» №875-ХІІ від 21.03.1991р. (Далі - Закон) встановлює для підприємств, установ і організації нормативи робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів.
Також, позивач звертає увагу, що статтею 18-1 Закону передбачено, що Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань. Державна служба зайнятості за рахунок Фонду соціального захисту інвалідів надає дотацію роботодавцям на створення спеціальних робочих місць для інвалідів, зареєстрованих у Державній службі зайнятості. Відповідно до вимог частини першої статті 17 Закону підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів, у разі необхідності, створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування інвалідів.
На підставі вищезазначеного, позивач пояснює, що обовязок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця. Такий обов'язок покладається на органи працевлаштування. В свою чергу, обов'язком підприємств, установ та організацій є прийняття всіх заходів працевлаштування інвалідів на робочі місця, визначені статтею 18 Закону.
Отже, позивач вважає, що всі заходи, визначені статтею 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» виконані управлінням у відповідності до вимог законодавства.
Крім того, позивач повідомляє, що стосовно створювання робочих місць для працевлаштування інвалідів управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу підпорядковується головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Штатна чисельність працівників затверджується керівником головного управління. Категорії посад визначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». Відповідно до чинного законодавства, заміщення вакантних посад державних службовців здійснюється на підставі конкурсного відбору.
При наявності вакансій посад державних службовців, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 15.02.2002р. №169 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців», управлінням подається оголошення про проведення конкурсу на заміщення вакантних посад в засоби масової інформації та на веб-сайт управління. Особи, які бажають взяти участь у конкурсі, надають документи до конкурсної комісії управління, протягом 30 календарних днів з дня оголошення про проведення конкурсу. До кандидатів висовуються вимоги щодо рівня освіти та стажу роботи, згідно Довідника типових професійно-кваліфікаційних характеристик посад державних службовців, затвердженого наказом Нацдержслужби України від « 13» вересня 2011р. №11.
Протягом 2012 року проведено 2 конкурси на заміщення вакантних посад, але інваліди жодного разу не надавали документи на участь у конкурсі на заміщення вакантних посад. В 2013 році проведено 1 конкурс на заміщення вакантних посад, і інваліди також жодного разу не подали документи на участь у конкурсі на заміщення вакантних посад.
Позивач вказує, що на підставі вимог абз.1 ст.18 Закону України «Про соціальну захищеність інвалідів в Україні» встановлено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості, але інвалідів для працевлаштування до управління не було направлено.
Як зазначено в абз.2 ст.18 Закону підбір робочого місця здійснюється з урахуванням побажань інваліда, наявних у нього професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.
Таким чином, на думку позивача, управління не допускало порушень вимог п.3 статті 18 та статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в України», тому висновки перевірки є безпідставними, а винесений припис за результатами проведеної перевірки - необґрунтованим.
Відповідач проти позовних вимог заперечує, свою позицію обґрунтовує в письмових запереченнях, в яких зазначає, що право інвалідів на працю встановлено ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» та ЗУ «Про зайнятість населення», положення яких спрямовані на створення інвалідам реальних можливостей продуктивно працювати і передбачають конкретні механізми їх реалізації.
Як вказує відповідач, відповідно до ч.1 ст.19 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Також відповідач зазначає, що згідно з вимогами ч.2 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановлено ч.1 цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Згідно з вимогами ч.10 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.
Відповідач вказує, що в ході перевірки було встановлено, що Управління пенсійного фонду України в Тернівському районі м.Кривого Рогу є юридичною особою, самостійно здійснює прийом та звільнення працівників.
Як зазначає відповідач, УПФУ в Тернівському районі зареєстроване у відділенні Фонду соціального захисту інвалідів та регулярно надає Звіт про зайнятість та працевлаштування, інвалідів за формою 10-ПІ. Так у 2013 року адміністрацією Управління надано звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2012р. за встановленою чинним законодавством про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування та формою №10-ПІ, затвердженою наказом Мінпраці України від 10.02.2007р. №42 з зазначенням середньооблікової кількості працівників облікового складу (осіб)-66 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність-0 осіб, кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог чинного законодавства (осіб) - 3 особи.
Таким чином управління ПФУ не виконано норматив робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, що є порушення вимог ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991р. №875-ХІІ. Тобто робоче місце дня інваліда не було створене. Воно і не може бути створене так, як у звітах про наявність вакансій за формою №3-ПН до Тернівського районного ЦЗ, так наприклад (станом на 26.09.2012р.). Установою подаються вакансії, а саме: головний спеціаліст - 1 посада; В розділі «Основні вимоги до претендента на вакансію - додаткові вимоги: в код рядку 15 «Окрема категорія громадян у рахунок броні, а також інваліди, пенсіонери та інші» - відсутня помітка про створення робочого місця для інваліда. Тобто це підтверджує, що в Установі не були створені робочі місця для інвалідів та у відповідності до ч.3 ст.19 Закону: Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.
Не працевлаштований інвалід, тобто не прийнятий на роботу згідно чинного законодавства.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про наступне.
Основи соціальної захищеності інвалідів в Україні визначає Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», який гарантує інвалідам рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.
За приписами ч.1 ст.19 загаданого Закону для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Відповідно до ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За приписами з ч.3 ст.18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань, здійснює державна служба зайнятості.
Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що на підприємства, установи та організації покладений обов'язок по забезпеченню певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів шляхом: - виділення та створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, - надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування інвалідів, - звітування Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, обовязок по забезпеченню працевлаштування інвалідів у відповідній кількості на роботодавця не покладений.
У ході розгляду справи встановлено, що за результатами здійсненої відповідачем відносно позивача перевірки додержання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування складений акт №04-05-16/239, з посиланням на який відповідачем прийнятий припис від 12.07.2013р. №04-05-16/239-172 про здійснення заходів з забезпечення працевлаштування інвалідів у розмір 4% від загальної чисельності працівників.
Як вбачається зі змісту акту перевірки №04-05-16/239 та підтверджено матеріалами справи, позивач регулярно надає Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів (форма № 10-ПІ), у якому зазначив, що кількість штатних працівників в організації становить 66 осіб, кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місяцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» складає 3 особи, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 0 осіб. Звіти про наявність вакансій за формою 3-ПН протягом 2012 року відповідачем до центру зайнятості також надавались, про що зазначено Акті та підтверджено наявними в матеріалах справи Звітами про наявність вакансій форми № 3-ПН. Суд зазнає, що у графі 15 вказаних Звітів про наявність вакансій дані про можливість працевлаштування на вільне робоче місце (вакантну посаду) особи, що належить до окремої категорії громадян, які потребують соціального захисту і не здатні на рівних умовах конкурувати на ринку праці, позивачем не наведені. Наведене вказує на те, що позивачем в порушення Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в України» не виконані вимоги щодо виділення та створення 3 робочих місць для працевлаштування інвалідів.
Разом з тим, як зазначено вище, законодавець не покладає на роботодавця обовязок здійснити заходити із забезпечення працевлаштування інвалідів. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, наведеній, зокрема в постанові від 02.02.2010р. №21-1982во09 (номер у ЄДРСР 8089874) обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатись пошуком інвалідів для працевлаштування.
На підставі наведеного суд доходить до висновку, що оскаржуваний припис відповідача, відповідно до якого позивача зобовязано здійснити заходи саме із забезпечення працевлаштування інвалідів, що, як зазначено вище не відноситься до обовязків роботодавця, не відповідає Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів», а відтак є протиправним.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати по справі з відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст.94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області до Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області про скасування припису задовольнити.
Скасувати припис Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області №04-05-16/239-172 від 12.07.2013р.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_1