Справа № 804/19538/14
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.
за участю секретаря судового засідання: Шабанова Д.В.
представників позивача: Починка В.В., Задорожної Т.І.,
представника відповідача: Жаворонкова С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»
до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що відповідач за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки позивача дійшов помилкового висновку про порушення останнім податкового законодавства та про завищення ним внаслідок цього суми від'ємного значення податку на додану вартість та суми заявленого бюджетного відшкодування, оскільки позивач правомірно включив до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість згідно податкових накладних, виписаних за господарськими операціями з ТОВ «Елемер-Україна», ПП «Сігма», ТОВ «Дорводгазбуд», КВ КП «ИНТЕР-ВОСТОК», Концерном «Стальпромбуд», ТОВ «РЕММАРКБУД», ТОВ «Запоріжпромресурс 2002», ТОВ «Кривбасметалстіл», ТОВ «Криворізька будівельна компанія» та ТОВ «Майнін». Вказані правочини недійсними в судовому порядку не визнавалися та є реальними, що посвідчується відповідними первинними документами, які були надані до перевірки, а акт перевірки не містить фактів, які б спростовували підтвердження цими первинними документами відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між сторонами даних правочинів. Відсутність товарно-транспортних накладних по деяким поставкам має місце лише у випадку коли перевезення товарно-матеріальних цінностей здійснювалося власним транспортом покупця чи продавця без залучення сторонніх перевізників, що в такому випадку не потребує їх складання. Акти приймання продукції за кількістю та якістю також не складалися, оскільки випадків виявлення недостачі, некомплектності, невідповідності якості товарів не було. Наявність деяких незначних недоліків первинних документів, як-то, наприклад, не зазначення місця складання, посад осіб чи їх прізвищ в деяких видаткових накладних та в актах приймання виконаних ремонтних робіт не спростовує реальності цих господарських відносин, оскільки з інших первинних документів у їх сукупності можливо встановити осіб, відповідальних за здійснення господарської операції, та місце її здійснення. Нереальність цих правочинів - є припущенням відповідача, яке базується на безпідставному твердженні про дефектність юридичних документів з вищеозначених підстав, а також на отриманих ним від інших органів доходів і зборів актів про неможливість проведення зустрічних звірок та актів перевірок вищеозначених контрагентів позивача. Однак, з цих актів вбачається, що перевірці підлягали взаємовідносини вказаних контрагентів позивача з іншими суб'єктами господарювання, а не з позивачем. При цьому, позивач не повинен відповідати за будь-які порушення податкового законодавства з боку своїх контрагентів, оскільки, навіть якщо контрагенти позивача та контрагенти третьої-четвертої ланки і допускали будь-які порушення податкового законодавства, то позивач, як платник податків, не несе жодної відповідальності за порушення іншими платниками податків законодавчих вимог, а, отже, не може бути позбавлений права на формування податкового кредиту. Крім того, позивач зазначав, що в обґрунтування правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідачем було покладено висновок про заниження Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період з 01.01.2014р. по 17.02.2014р. за рахунок звільнення від оподаткування цим податком операцій з постачання відходів та брухту кольорових металів. Однак, такий висновок є безпідставним, оскільки вказані операції дійсно звільнені від оподаткуванням податком на додану вартість на підставі прямої норми Податкового кодексу України, а саме: п.23 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України до 01.01.2015р.
У судовому засіданні представники позивача підтримали пред'явлений адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просили повністю його задовольнити.
Відповідач пред'явлений адміністративний позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог чинного законодавства, які призвели до завищення суми від'ємного значення податку на додану вартість на загальну суму 4002440,60грн. та до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 3638695,71грн., у зв'язку із чим відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Так, позивачем на підтвердження реальності господарських операцій, здійснених з його контрагентами ТОВ «Елемер-Україна», ПП «Сігма», ТОВ «Дорводгазбуд», КВ КП «ИНТЕР-ВОСТОК», Концерном «Стальпромбуд», ТОВ «РЕММАРКБУД», ТОВ «Запоріжпромресурс 2002», ТОВ «Кривбасметалстіл», ТОВ «Криворізька будівельна компанія» та ТОВ «Майнін», не надано акти приймання продукції за кількістю та якістю, товарно-транспортні накладні по деяким поставкам, сертифікати якості товару, що свідчить про відсутність належного документального підтвердження цих операцій. Крім того, деякі надані первинні документи складені з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки в них не зазначено ПІБ та посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; дата і місце складання. Деякі договори, згідно зазначеної в них інформації, набрали чинності раніше дати їх укладення. За наданими до перевірки документами встановлено надання послуг та оприбуткування ТМЦ, в частині здійснення операцій, з контрагентами, які мають багатоступеневий ланцюг постачання, до складу якого входять постачальники, які здійснювали незаконну діяльність, проводили неіснуючі операції з продажу товарів (робіт, послуг), з метою незаконного формування податкового кредиту. За таких обставин, відсутнє реальне вчинення господарських операцій, і як наслідок, первинні документи бухгалтерського обліку юридично дефективні, а тому суми податку, сплачені внаслідок здійснення таких господарських операцій, не повинні були включатися до складу податкового кредиту. Також відповідач зазначав, що перевіркою позивача встановлено порушення останнім п.23 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України внаслідок звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання відходів та брухту кольорових металів в період з 01.01.2014р. по 17.02.2014р., в той час, як у вказаний період був відсутній затверджений Кабінетом Міністрів України Перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких тимчасово до 01.01.2015р. звільнялися від оподаткування податком на додану вартість згідно п.23 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Означений Перелік було затверджено лише постановою Кабінету Міністрів України від 05.02.2014р. №43, яка була офіційно оприлюднена 18.02.2014р., отже, до цього моменту норми Переліку не враховувалися для застосування пільги, передбаченої п.23 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував проти задоволення адміністративного позову у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
На підставі п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 та п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та наказу СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ Міндоходів від 13.06.2014р. №335, фахівцями цього податкового органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з питання правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за січень, лютий, березень 2014 року та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за лютий, березень 2014 року.
За результатами проведеної перевірки складено акт №29/28-01-51-03/24432974 від 29.07.2014р., яким зафіксовано встановлене під час перевірки допущення позивачем порушення приписів:
- п.11, п.23 підрозділу 2 розділу ХХ, п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, ст.22, п.44.1, п.44.6 ст.44, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1., п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.3, п.200.4, ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.6, п.201.10 ст.201, п.202.1 п.202 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму від'ємного значення податку на додану вартість на загальну суму 4002440,60грн., в тому числі по періодам: січень 2014 року на суму 1447546,21грн., лютий 2014 року на суму 2191149,50грн., березень 2014 року на суму 363744,89грн.;
- п.11, 23 підрозділу 2 розділу ХХ, п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, ст.22, п.44.1, п.44.6 ст.44, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.2, п.201.6, п.201.10 ст.201, п.202.1 ст.202 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 3638695,71грн., в тому числі по періодам: лютий 2014 року на суму 1447546,21грн., березень 2014 року на суму 2191149,50грн. (т.1 а.с.12-75).
Розглядаючи позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування вищевказаних податкових повідомлень-рішень, суд зважає на наступне.
За приписами п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
При цьому п.198.2 ст.198 цього Кодексу передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх подальшого використання в господарській діяльності.
Не відносяться до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.6 цієї статті, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно зі ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків, а також пов'язана із господарською діяльністю платника податків.
При цьому п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до п.200.1-п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Згідно п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а)бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б)залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» протягом перевіряємого періоду було укладено ряд різнопредметних договорів з наступними контрагентами:
- з ТОВ «Дорводгазбуд» договір підряду №303 від 02.01.2014р. на виконання робіт з поточного ремонту механічного обладнання Дробильної фабрики Гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (дробарок, грохотів, конвеєрів); договір підряду №274 від 02.01.2014р. на виконання робіт поточного ремонту рухомого складу (думпкарів) Управління залізничного транспорту Гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»; договір підряду №283 від 02.01.2014р. на виконання робіт з поточного ремонту трубопроводу технічного, питного водо-забезпечення та тепло-забезпечення корпусів 1-2, 3-4 Дробильної фабрики Гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Означені господарські операції підтверджуються наданими позивачем документами: договорами з додатками, актами приймання виконаних підрядних робіт; довідками про вартість робіт; актами на передачу основних і допоміжних матеріалів, конструкцій, запчастин і деталей; актами на використані при ремонті матеріали підрядної організації; заявками; податковими накладними; рахунками та платіжними дорученнями. До складу податкового кредиту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за січень 2014р. віднесено суму ПДВ у розмірі 311634,69грн. за податковими накладними, виписаними ТОВ «Дорводгазбуд», на (т.1 а.с.193-250, т.2 а.с.1-5);
- з КВ КП «ИНТЕР-ВОСТОК» договір №124 від 17.12.2013р. поставки устаткування (муфти, муфти з'єднувальні). Означена господарська операція підтверджується наступними документами: договором з додатками, рахунками-фактурами, видатковими накладними зі штампами департаменту безпеки позивача про виїзд машини з товаром через КПП, податковими накладними, прибутковими ордерами та платіжними дорученнями. До складу податкового кредиту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за березень 2014р. віднесено суму ПДВ у розмірі 7574,89грн. за податковими накладними, виписаними КВ КП «ИНТЕР-ВОСТОК» на (т.2 а.с.5-28);
- з Концерном «Стальпромбуд» договір №440 від 19.11.2013р. на виконання будівельно-монтажних робіт на об'єкті: «ДЦ-1. ДП-6. Капремонт 1-го розряду з реконструкцією. ЦВП. Ремонт зворотного водопостачання ЛТГ-5 ЛП-6 з НС-2. Подаючі та скидні водоводи.». Означена господарська операція підтверджується наступними документами: договором з додатками, рахунками-фактурами; довідками про вартість виконаних будівельних робіт; договорними цінами; реєстрами виконаних будівельно-монтажних робіт; актами приймання виконаних будівельних робіт; відомостями ресурсів до атів приймання; розрахунками загальновиробничих витрат до актів приймання; платіжними дорученнями; податковими накладними. До складу податкового кредиту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за лютий 2014 року віднесено суму ПДВ у розмірі 282837,16грн. за податковими накладними, виписаними Концерном «Стальпромбуд» (т.2 а.с.29-68);
- з ТОВ «РЕММАРКБУД» контракти підряду №4 від 22.11.2013р. на ремонт сепараторного устаткування та №6 від 22.11.2013р. на ремонт насосного устаткування. Означені господарські операції підтверджується наступними документами: договорами з додатками, накладними-вимогами на відпуск матеріалів (внутрішнє переміщення); приймально-здавальними актами переданого обладнання в ремонт; відомостями дефектів; актами приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів; актами приймання виконаних робіт; рахунками; податковими накладними; платіжними дорученнями. До складу податкового кредиту за лютий 2014 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» віднесено суму ПДВ у розмірі 221916,00грн. за податковими накладними, виписаними ТОВ «РЕММАРКУБ» (т.2 а.с.69-111);
- з ТОВ «Кривбасметалстіл» договір підряду №1167 від 25.03.2013р. на виконання робіт з ремонту механічного обладнання агломераційних цехів №1,2,3 конверторного цеху металургійного виробництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та договір підряду №2413 від 02.08.2011р. по аутсорсінгу технологічного персоналу для забезпечення безперебійного та безаварійного рівня організації виробництва на дільницях в агломераційному цеху №1 згідно технологічних карт з досягненням зазначених в цьому договорі параметрів (КПЕ) (передача в управління технологічних машин та агрегатів). Означені господарські операції підтверджуються наступними документами: договорами з додатками, рахунками-фактурами; довідками про вартість виконаних підрядних робіт; актами на передачу основних і допоміжних матеріалів підряднику; актами на використані при ремонті матеріали підрядної організації; актами приймання виконаних підрядних робіт, актами виконаних робіт по технічному обслуговуванню устаткування; податковими накладними та платіжними дорученнями. До складу податкового кредиту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за січень 2014р. віднесено суму ПДВ у розмірі 632123,15грн. та за лютий 2014р. суму ПДВ у розмірі 1224901,00грн. за податковими накладними, виписаними ТОВ «Кривбасметалстіл» (т.2 а.с.125-194);
- з ТОВ «Криворізька будівельна компанія» договір №2500 від 08.08.2013р. на виконання будівельно-монтажних робіт на об'єкті «Модернізація Блюмінга-2» ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Означена господарська операція підтверджується наступними документами: договором з додатками; рахунками; довідками про вартість виконаних робіт (КБ-3); специфікаціями вартості робіт до акту виконаних робіт; реєстрами виконаних робіт до акту; актом приймання виконаних будівельних робіт; актами на використані матеріали замовника; актами розбирання і складування вогнетривких виробів; актами на повторну укладку раніше вибраних вогнетривів; податковими накладними; платіжними дорученнями. До складу податкового кредиту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за лютий 2014р. віднесено суму ПДВ у розмірі 157249,10грн. за податковими накладними, виписаними ТОВ «Криворізька будівельна компанія» (т.2 а.с.195-248);
- з ТОВ «Майнін»договір №688 від 31.01.2014р. про надання послуг по забезпеченню розкривних порід та бідної магнетитової руди (вихідна сировина) для отримання готової продукції: сирої руди із вмістом заліза Fe 19,5%. Означена господарська операція підтверджується наступними документами: договором з додатками, рахунком-фактурою; платіжними дорученнями; актами передачі сировини для збагачення з довідками про вміст заліза та про об'єм сировини; актом приймання готової продукції; актом приймання-здавання робіт; податковою накладною. До складу податкового кредиту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за березень 2014 року віднесено ПДВ у розмірі 348416,00грн. за податковою накладною, виписаною ТОВ «Майнін» (т.3 а.с.1-22).
Крім того, на підтвердження реальності господарських операцій ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ТОВ «Дорводгазбуд», ТОВ «РЕММАРКБУД» та ТОВ «Кривбасметалстіл» позивачем надано докази на обґрунтування необхідності проведення ремонтів, що виконувалися вказаними контрагентами, а саме: накази, дефектні відомості, плани-графіки, заявки на ремонт основних засобів, а також докази виведення з експлуатації та введення в експлуатацію обладнання, яке передавалося на ремонт (т.3 а.с.74-186).
Щодо доводів відповідача про недоліки у заповненні деяких з цих первинних документів, а саме: про те, що у наданих до перевірки прибуткових ордерах відсутні відомості щодо посади та прізвища осіб, відповідальних за прийняття та здачу продукції; у рахунках-фактурах відсутні посада та прізвище особи, яка виписала рахунок; у деяких актах здачі-приймання робіт не вказані прізвище та посада особи-представника замовника; у деяких актах приймання-передачі відсутня дата їх складання; у довідках про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 по об'єкту «Модернізація Блюмінга-2» ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за лютий 2014 року та не зазначено їх номер та дату підписання тощо, суд зазначає наступне.
Зі змісту наведених вище приписів ст.198 Податкового кодексу України вбачається, що у платника податку виникає право на включення суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту лише за умови підтвердження відповідними первинними документами здійснення господарських операцій, на підставі яких платником податків було сформовано такий податковий кредит.
Наявність незначних недоліків первинних документів є обставинами, які самі по собі не позбавляють правового значення виданих контрагентами підприємства актів виконаних робіт, рахунків-фактур, прибуткових ордерів та інших первинних документів, що виключає відповідальність платника податків. У разі підтвердження дійсного виконання операції недоліки правореалізуючих документів є порушенням порядку заповнення цих документів, допущених постачальником, а відтак такі недоліки не можуть слугувати перешкодою для реалізації платником законного права на податковий кредит відповідного звітного періоду. Тим більше, що податкові накладні, на підставі яких сформовано податковий кредит, та інші первинні документи за правочинами з означеними вище контрагентами складені з дотримання обов'язкових вимог до первинних документів, встановлених ст.201 Податквого кодексу України та ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Крім того, слід зазначити, що на підтвердження повноважень осіб, чиї прізвища, підписи чи печатки зазначені у первинних документах як представників позивача, уповноважених на отримання товарно-матеріальних цінностей, позивачем надано копії довіреностей, якими визначено перелік матеріально відповідальних осіб, зразки їх підписів та печаток (штампів), якими матеріально відповідальні особи засвідчуватимуть приймання цінностей на супровідних документах (т.3 а.с.187-192).
Відносно посилань відповідача, як на недолік первинних документів, на відсутність у наданих до перевірки актах прийому виконаних робіт (типова форма №КБ-2в) та довідках про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ-3) за договорами з ТОВ «Дорводгазбуд», Концерном «Стальпромбуд», ТОВ «РЕММАРКБУД», ТОВ «Кривбасметалстіл» та ТОВ «Криворізька будівельна компанія» адреси будівництва (проведення ремонтних робіт), суд зазначає, що наведене не може спростовувати реальність цих господарських операцій і не може стати перешкодою для встановлення фактичного місця її проведення, оскільки з сукупності всіх інших первинних документів за цими операціями вбачається, що ремонтні (будівельні) роботи проводилися на об'єктах та в приміщенні позивача за адресою його місцезнаходження.
Безпідставними є і доводи відповідача про те, що набрання деякими договорами позивача з вищеозначеними контрагентами чинності раніше ніж дати їх укладення є порушенням чинного законодавства, оскільки відповідно ст.631 Цивільного кодексу України, сторони можуть застосовувати умови договору до відносин між ними, які виникли до його укладання.
Відносно посилань відповідача як на недолік видаткових накладних по операціям з КВ КП «ИНТЕР-ВОСТОК» по договору №124 від 17.12.2013р. поставки устаткування (муфти, муфти з'єднувальні), на те, що у штампах департаменту безпеки від 31.03.2014р. та 26.03.2014р. вказані час, номери та серії машин, є підпис, однак, не вказана посада та ПІБ постового, суд зазначає, що штамп департаменту безпеки взагалі не є обов'язковим реквізитом документу первинного обліку, в тому числі і видаткової накладної, і застосовується позивачем з власної ініціативи, отже, до такого штампу не можуть бути пред'явлені якісь обов'язкові вимоги. Водночас, наявність такого штампу додатково свідчить про перетин автомобілем, який транспортував товари за договорами постачання, території ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» через вказане у штампі КПП, із зазначенням часу такого перетину постовим служби охорони підприємства, який ніс службу на КПП.
Судом також не приймаються доводи відповідача про відсутність документального підтвердження господарських операцій позивача за договорами постачання через ненадання до перевірки актів приймання продукції за кількістю та якістю, оскільки приписами Інструкції про приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю та Інструкції про приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю передбачено складання таких актів саме у випадках виявлення недостачі, некомплектності, невідповідності якості товарів, а доказів наявності таких обставин у даному випадку відповідачем не надано.
Щодо посилань відповідача на те, що позивачем не надано до перевірки всіх товарно-транспортних накладних суд зазначає, що відсутність у покупця товарно-транспортних накладних на перевезення товару, яке здійснювалося його контрагентами-постачальниками за власний рахунок, не позбавляє покупця права на податковий кредит у разі наявності у нього відповідних податкових накладних, які, згідно ст.ст.198, 201 Податкового кодексу України, є підставою для виникнення у платника податку права на віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту відповідного періоду, якщо вони отримані в ході реального виконання господарської операції. При цьому товарно-транспортна накладна є обов'язковою саме для підтвердження відомостей про господарську операцію з перевезення товару, а законодавчі норми не ставлять в залежність відсутність транспортних документів на перевезення вантажу (товару) з наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість.
Відносно не надання до перевірки сертифікатів відповідності та/або походження на зазначений у податкових та видаткових накладних товар, суд зазначає, що позивачем до перевірки надані усі необхідні первині документи для фактичного встановлення реальності господарської операції між ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та його контрагентами-постачальниками, тому відсутність сертифікатів за наявності належним чином оформлених первинних документів не може бути підставою для визнання господарської операції нереальною.
Таким чином, факт здійснення реальних господарських операцій між позивачем та його вищенаведеними контрагентами підтверджується наявними в матеріалах справи копіями первинних документів, а також документів, оформлених на виконання умов укладених договорів, які повністю відображають зміст та обсяг цих господарських операцій, а також свідчать про зміни в майновому стані позивача та рух його активів.
Наведені первинні документи були надані позивачем до перевірки та відображені в акті, складеному за її результатами.
При цьому в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту розірвання, визнання недійсними чи неукладеними вказаних правочинів. Також відповідачем не було надано належних та допустимих доказів нікчемності означених договорів, фіктивної господарської діяльності контрагентів позивача, безтоварності господарських операцій, відсутності зв'язку укладених угод з господарською діяльністю позивача, притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб вказаних підприємств за ухилення від сплати податків або інші податкові правопорушення, а також, що укладені правочини порушують публічний порядок відповідно до ч.2 ст.228 Цивільного кодексу України.
Необхідними умовами для визнання угоди нікчемною в силу вимог ст.228 Цивільного кодексу України є її укладання з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних протиправних наслідків. При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Проте, існування відповідних обставин у даній справі податковим органом не доведено.
Зміст укладених ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ТОВ «Елемер-Україна», ПП «Сігма», ТОВ «Дорводгазбуд», КВ КП «ИНТЕР-ВОСТОК», Концерн «Стальпромбуд», ТОВ «РЕММАРКБУД», ТОВ «Запоріжпромресурас 2002», ТОВ «Кривбасметалстіл», ТОВ «Криворізька будівельна компанія» та ТОВ «Майнін» договорів не суперечить актам цивільного законодавства, а відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що зміст цих угод не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договорів або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо. В межах спірних правовідносин позивач не складав податкових накладних, а отримував такі податкові накладні від контрагентів та згідно них і формував податковий кредит за відповідні періоди.
При цьому, як на час укладення угод між позивачем та його означеним вище контрагентами, так і на час їх виконання, вказані суб'єкти господарювання знаходилися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також є платниками податку на додану вартість, що відповідачем не заперечується.
Виписані цими суб'єктами господарювання податкові накладні на підставі укладених з позивачем договорів оформлені з дотриманням вимог ст.201 Податкового кодексу України, що відповідачем не заперечується.
Відповідні податкові зобов'язання та податковий кредит по взаємовідносинам з вказаними контрагентами були задекларовані позивачем у податковій звітності з податку на додану вартість, що відповідачем не заперечується.
Посилання відповідача на те, що позивач неправомірно завищив суму від'ємного значення податку на додану вартість та суму заявленого бюджетного відшкодування по взаємовідносинам з цими суб'єктами господарювання, оскільки правочини, укладені з ними не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені такими правочинами, підтвердженням чого є висновки актів про неможливість проведення зустрічних звірок та актів перевірок цих контрагентів позивача, отримані від інших органів доходів і зборів, згідно яких встановлено, що дані суб'єкти господарювання здійснювали операції з продажу та купівлі товарів (робіт, послуг) без фактичної поставки товару (робіт, послуг), що є порушенням ст.185 Податкового кодексу України в частині оподаткування податком на додану вартість безтоварних операцій по ланцюгу постачання, а також що у означених контрагентів позивача відсутнє необхідне виробниче обладнання, необхідна кількість трудових ресурсів, складські та торгівельні приміщення, транспорт тощо, що свідчить про відсутність наміру на здійснення реальних господарських операцій, судом також не приймаються, оскільки, не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податку та його безпосереднім контрагентом. Навіть, якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) і порушив вимоги податкового законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на відшкодування ПДВ за правочином з таким контрагентом у разі, якщо платник податку виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування, сплатив за виконані послуги і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту та здійснених витрат.
При цьому жодною нормою законодавства України не передбачається обов'язку платників податків - одержувачів товарів - вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо повноти сплати ними податків за окремою операцією придбання товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників у ланцюгу), перевіряти додержання чи порушення ними законодавчих приписів, а також наявність у цих контрагентів умов для належного здійснення господарської діяльності, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а також від господарських та виробничих можливостей контрагента.
Крім того, означені вище перевірки контрагентів позивача переважно стосувалися їх взаємовідносин з іншими суб'єктами господарювання, а не з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
За наведених обставин, суд приходить до висновку про помилковість доводів відповідача про нереальність господарських операцій ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ТОВ «Елемер-Україна», ПП «Сігма», ТОВ «Дорводгазбуд», КВ КП «ИНТЕР-ВОСТОК», Концерном «Стальпромбуд», ТОВ «РЕММАРКБУД», ТОВ «Запоріжпромресурс 2002», ТОВ «Кривбасметалстіл», ТОВ «Криворізька будівельна компанія» та ТОВ «Майнін», а, отже, про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в частині зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість з таких підстав.
Щодо доводів відповідача про порушення позивачем приписів п.23 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України внаслідок звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання відходів та брухту кольорових металів в період з 01.01.2014р. по 17.02.2014р., суд зазначає наступне.
Cудом вставнолено, що у січні та у лютому 2014 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за договором поставки №373S13 від 20.12.2013р. з ТОВ «МП ЕФЕС» та за договором №199S13 від 26.03.2013р. з ТОВ «ТПК Укрсплав» реалізував брухт кольорових металів, не оподаткувавши вищевказані операції податком на додану вартість з посиланням на Закон України від 19.12.2013р. №713 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо ставок окремих податків» (далі - Закон №713), який набрав чинності з 01.01.2014р.
Наведена обставина сторонами визнається.
Так, пунктом 23 підрозділу 2 розділу XX Податковий кодекс України (в редакції, чинній до 01.01.2014 року) було передбачено, що тимчасово до 1 січня 2014 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної під категорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00). Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 року №15 був затверджений Перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких тимчасово, до 1 січня 2014 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість, згідно з додатками 1 і 2.
Отже, зазначеною постановою був визначений перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від обкладення податком на додану вартість до 1 січня 2014 року.
Водночас, приписами Закону України від 19 грудня 2013 року №713 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо ставок окремих податків», який набрав чинності з 01 січня 2014 року, внесено зміни до пункту 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, зокрема, продовжена дія режиму звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання, у тому числі операцій з імпорту, відходів та брухту чорних і кольорових металів до 01.01.2015 року.
При цьому даний пункт, як і раніше, передбачав, що перелік таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Проте постанова Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 року №15, якою був затверджений перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість, діяла до 01 січня 2014 року.
Водночас, постановою Кабінету Міністрів України №43 від 05.02.2014р. дію постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2011р. №15 було продовжено до 01 січня 2015 року.
Однак, вказана постанова Кабінету Міністрів України від 05.02.2014р. №43 була опублікована лише 18.02.2014р., тому вона набула чинності саме з цієї дати.
Так, пунктом 5 Указу Президента України від 10.06.1997р. №503/97 «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» встановлено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо більш пізній строк набрання ними чинності не передбачено в цих актах. Акти Кабінету Міністрів України, які визначають права і обов'язки громадян, набирають чинності не раніше дня їх опублікування в офіційних друкованих виданнях.
Разом з тим, враховуючи, що змінами до Податкового Кодексу України законодавець відтермінував строк закінчення дії вказаної податкової пільги та постанови Кабінету Міністрів України №15 без змін її змісту, а Законом України від 19.12.2013р. №713 строк дії цієї пільги був продовжений на 2014 рік, прийняття лише 05.02.2014р. Кабінетом Міністрів України постанови №43 не може вказувати на те, що в період з 01.01.2014р. по 17.02.2014р. податкова пільга не повинна застосовуватись.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача є протиправними та підлягають скасуванню у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що позивачем при подачі позову до суду понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 487,20грн., що підтверджується платіжним дорученням, наявним в матеріалах справи (т.1 а.с.2), а відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Таким чином, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені вищенаведеними належними доказами підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь позивача у розмірі 487,20грн.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова