Справа № 816/4485/15
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2015-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року м.ПолтаваСправа № 816/4485/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кисличенко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання дій неправомірними та скасування висновку та повідомлення, -

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області про:

- визнання протиправною бездіяльність Кременчуцької ОДПІ з не повідомлення ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 39618, АДРЕСА_1) про виникнення розбіжностей в рядку 20 "Інші види доходів" Декларація про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік між відомостями, зазначеними в декларації, та наявною податковою інформацією, з метою отримання письмових пояснень причин виникнення розбіжностей та/або копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості,

- визнання протиправним та скасування висновку Кременчуцької ОДПІ про результати здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру ОСОБА_1,

- визнання протиправним та скасування повідомлення вих. №10676/10/16-03 від 20 жовтня 2015 року Кременчуцької ОДПІ про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру ОСОБА_1.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що під час здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених в Декларації, відповідачем грубо порушено вимоги чинного законодавства, а саме не направлено запит про надання пояснень з приводу розбіжностей в Декларації, не отримано від ОСОБА_1 пояснень та підтверджуючих документів та підготовлено висновок про результати перевірки без урахування пояснень. Стверджувала, що розбіжності у рядку 20 Декларації виникли з тієї причини, що у лютому 2014 року нею повернуто переплату допомоги по догляду за дитиною, отриманою у січні 2014 року, про що маються відповідні підтверджуючі документи.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував вказуючи на правомірність встановлених під час перевірки розбіжностей по ознаці "128 - соціальні виплати з відповідних бюджетів" в сумі 10792,48 грн., що не відповідає даним декларації, де зазначено 10732 грн. (розбіжність 60,48 грн.). Стверджував, що при перевірці відповідно Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" використовувалися напрацьовані матеріали (запити, відповіді, пояснення) при проведенні перевірки відповідно до Закону України "Про очищення влади".

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

31 березня 2015 року ОСОБА_1 подано Декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік (а.с. 13-17).

Відповідно до частини дев'ятої статті 12 Закону України "Про запобігання і протидію корупції" та Порядку здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 2015 року №333, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2015 року за №418/26863, Кременчуцькою ОДПІ ГУ ДФС у Полотавській області проведеного перевірку достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік щодо ОСОБА_1

За результатами перевірки 20 жовтня 2015 року відповідачем складено Висновок про результати здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру №286/16-03-17-01 (а.с. 78-79), з якого слідує, що ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік є недостовірними та не відповідають наявній податковій інформації, в частині не вірного відображення в рядку 20 "Інші види доходів" доходу в сумі 10732 грн., замість 10792 грн., виплаченого Управлінням праці та соціального захисту населення по ознаці "128 - соціальні виплати з відповідних бюджетів".

У зв'язку із встановленою невідповідністю контролюючим органом направлено спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику органу, в якому працює ОСОБА_1 повідомлення від 20 жовтня 2015 року №10676/10/16-03 про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру (а.с. 77).

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо неповідомлення стосовно виниклої розбіжності, із висновком перевірки та повідомленням про встановлену невідповідність ОСОБА_1 звернулася до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно частини дев'ятої статті 12 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції" (в редакції Закону України від 13 травня 2014 року №1261-VII) перевірка достовірності зазначених у декларації відомостей здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, у порядку, визначеному цим органом.

Визначає механізм проведення органами Державної фіскальної служби України (далі - контролюючий орган) перевірки достовірності відомостей про доходи, нерухоме майно, транспортні засоби, кошти на рахунках у банках та інших фінансових установах, цінні папери, внески до статутного (складеного) капіталу товариства, підприємства, організації, фінансові зобов'язання (далі - відомості), зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік (далі - декларація) за формою, встановленою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" Порядок здійснення перевірок достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, затверджений наказом Міністерства фінансів України 13 березня 2015 року №333 (далі по тексту - Порядок №333).

Відповідно до пункту 2 вищевказаного Порядку дія цього Порядку поширюється на осіб, зазначених у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", які зобов'язані подавати декларацію (далі - суб'єкт декларування), контролюючі органи, державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, платників податків (юридичних і фізичних осіб). Перевірка відомостей щодо членів сім'ї особи, стосовно якої проводиться перевірка, вказаних у декларації, не проводиться.

Підпунктом 2 пункту 5 Порядку №333 визначено, що територіальні органи Державної фіскальної служби України здійснюють перевірку інших суб'єктів декларування, крім зазначених у підпункті 1 цього пункту, на підставі отриманих копій декларацій таких суб'єктів декларування.

Судом встановлено, що 31 березня 2015 року ОСОБА_1 подано Декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік.

Відповідно до пункту 7 Порядку №333 загальний алгоритм проведення контролюючими органами перевірки включає такі складові:

1) одержання від державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права копії декларації суб'єкта декларування;

2) проведення перевірки достовірності зазначених у декларації відомостей, що фактично полягає в:

аналізі наявної в контролюючому органі податкової інформації щодо доходів, отриманих суб'єктом декларування, та порівнянні її з відомостями про доходи, вказані в декларації, з метою з'ясування достовірності та повноти їх відображення в декларації;

порівнянні відомостей про вказане в декларації нерухоме майно, транспортні засоби, кошти на рахунках у банках та інших фінансових установах, цінні папери, внески до статутного (складеного) капіталу товариства, підприємства, організації, фінансові зобов'язання з наявною в контролюючому органі податковою інформацією про них з метою з'ясування достовірності та повноти їх відображення в декларації;

проведенні арифметичного контролю;

3) направлення запитів до державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, а також платників податків для одержання документів (копій документів) та інформації щодо відомостей, які мають відображатися в декларації, у межах повноважень, визначених Податковим кодексом України та Законом України "Про засади запобігання та протидії корупції", у разі:

встановлення розбіжностей між відомостями, зазначеними в декларації , та наявною в контролюючому органі податковою інформацією про них;

необхідності з'ясування інформації щодо перебування у власності, в оренді чи на іншому праві користування декларанта нерухомого майна, транспортних засобів, перебування у його власності цінних паперів, внесків до статутних (складених) капіталів товариств, підприємств, організацій, витрат на придбання, фінансових зобов'язань, інших відомостей, які мають відображатися в декларації;

4) одержання від суб'єкта декларування письмового пояснення та/або копій підтвердних документів у разі встановлення розбіжності між відомостями, зазначеними в декларації, та наявною в контролюючому органі податковою інформацією про них, у тому числі встановлені після отримання відомостей за запитами від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, а також платників податків.

Надані письмові пояснення та/або копії підтвердних документів з питань встановлених розбіжностей є обов'язковими до розгляду та врахування при складанні висновку про результати здійснення перевірки;

5) підготовка висновку про результати здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку (далі - висновок);

6) надсилання письмового повідомлення спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику органу, в якому працює відповідний суб'єкт декларування, у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку (далі - повідомлення).

Згідно пункту 10 Порядку №333 отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації. За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність розбіжностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями. Недостовірність вказаних у декларації відомостей вказується у висновку у разі, якщо суб'єктом декларування не вказано або вказано неповну інформацію про доходи, нерухоме майно, транспортні засоби, кошти на рахунках у банках та в інших фінансових установах, цінні папери, внески до статутного (складеного) капіталу товариства, підприємства, організації, фінансові зобов'язання у декларації.

При цьому, пунктом 16 вищевказаного Порядку встановлено, що у разі встановлення під час перевірки розбіжностей між відомостями, зазначеними в декларації, та наявною податковою інформацією, контролюючий орган, який проводить перевірку, повідомляє про них суб'єкта декларування у письмовій формі з метою отримання письмових пояснень причин виникнення розбіжностей та/або копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості. Суб'єкт декларування не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання відповідного запиту контролюючого органу, який проводить перевірку, надає письмове пояснення щодо таких розбіжностей та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування під час підготовки висновку.

Як слідує із матеріалів справи недостовірність та невідповідність даних зазначених у рядку 20 "Інші види доходів" декларації поданої ОСОБА_1 виникли у зв'язку із невірним, на думку контролюючого органу, зазначенням позивачем доходу виплаченого Управлінням праці та соціального захисту населення по ознаці "128 - соціальні виплати з відповідних бюджетів", разом з тим, як слідує із запиту про надання інформації від 07 вересня 2015 року №1313/Б (а.с. 80), відповідачем вимоги щодо надання інформації з приводу такої невідповідності не ставилося.

Крім того, суд не погоджується з доводами Кременчуцької ОДПІ зазначеними у запереченні на адміністративний позов з приводу того, що останньою при проведенні перевірки відповідно до Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" використовувалися напрацьовані матеріали (запити, відповіді, пояснення) при проведенні перевірки відповідно до Закону України "Про очищення влади", оскільки дані законодавчі акти є самостійними при їх виконанні, а сам порядок їх виконання регулюється різними підзаконними нормативно-правовими актами.

Таким чином, контролюючий орган при проведенні перевірки відповідно до Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" повинен був керуватися нормативною базою розробленою для виконання цього Закону, а саме Порядком здійснення перевірок достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 13 березня 2015 року №333 та здійснити перевірку за алгоритмом визначеним даним Порядком.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що як слідує із висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" від 14 вересня 2015 року №1172/16-03-17-14, складеного відповідачем, (а.с. 90-91) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, набутого (набутих) ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_1 із законних джерел.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка Управління праці та соціального захисту населення від 27 жовтня 2015 року №03/7358 (а.с. 45), з якої слідує, що переплата допомоги ОСОБА_1 в сумі 100,65 грн. повернута останньою до бюджету 14 лютого 2014 року.

Вищевказане підтверджується квитанцією до прибуткового ордера №43 від 14 лютого 2014 року (а.с. 46).

Тобто відомості вказані позивачкою у декларації за 2014 рік відповідають доходам отриманим нею із законних джерел, а тому висновки контролюючого органу про невідповідність зазначеним у декларації доходам не відповідають дійсності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Кременчуцькою ОДПІ з порушенням алгоритму визначеного Порядком №333 проведено перевірку достовірності відомостей, зазначених ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік.

Відповідно до пункту 19 Порядку №333 рішення, дії чи бездіяльність контролюючих органів щодо проведення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, можуть бути оскаржені в судовому порядку.

У зв'язку із тим, що Кременчуцька ОДПІ під час проведення перевірки Декларації ОСОБА_1 про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік діяла не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, суд вважає за необхідне та з метою повного захисту прав позивача визнати протиправною бездіяльність Кременчуцької ОДПІ з не повідомлення ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 39618, АДРЕСА_1) про виникнення розбіжностей в рядку 20 "Інші види доходів" Декларація про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік між відомостями, зазначеними в декларації, та наявною податковою інформацією, з метою отримання письмових пояснень причин виникнення розбіжностей та/або копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості, визнати протиправним та скасувати висновок Кременчуцької ОДПІ від 20 жовтня 2015 року №286/16-03-17-01 про результати здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру ОСОБА_1, визнати протиправним та скасувати повідомлення вих. №10676/10/16-03 від 20 жовтня 2015 року Кременчуцької ОДПІ про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру ОСОБА_1.

Таким чином позов підлягає повному задоволенню.

Стосовно вимог позивача про відшкодування витрат пов'язаних із прибуттям до суду, суд зазначає слідуюче.

Відповідно до статті 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи.

Згідно статті 91 КАС України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 додатка до постанови до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справах, і порядок їх компенсації за рахунок держави" від 27 квітня 2006 року №590 пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представникові, а також свідкам, спеціалістам, перекладачам та експертам не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

Витрати на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад відшкодовуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, пов'язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті (пункт 9 Інструкції про службове відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року №59 (з наступними змінами і доповненнями)).

На підтвердження понесених витрат, що пов'язані із прибуттям до суду та їх обгрунтування позивачем надано фіскальний чек від 03 грудня 2015 року на суму 378 грн. (а.с. 54), фіскальний чек від 29 грудня 2015 року на суму 378 грн. (а.с. 92), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу KIA Cerato 1,6, реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_3, витяг з договору про надання допомоги від 27 жовтня 2015 року, ордер ПТ №074862 (а.с. 55-57), інформацію щодо відстані від місця проживання позивача до суду (а.с. 53), копію паспорту щодо реєстрації місця проживання позивача (а.с. 21).

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про стягнення на його користь витрат пов'язаних із прибуттям до суду в розмірі 756 грн.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання дій неправомірними та скасування висновку та повідомлення задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Кременчуцької ОДПІ з не повідомлення ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 39618, АДРЕСА_1) про виникнення розбіжностей в рядку 20 "Інші види доходів" Декларація про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік між відомостями, зазначеними в декларації, та наявною податковою інформацією, з метою отримання письмових пояснень причин виникнення розбіжностей та/або копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості

Визнати протиправним та скасувати висновок Кременчуцької ОДПІ від 20 жовтня 2015 року №286/16-03-17-01 про результати здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення вих. №10676/10/16-03 від 20 жовтня 2015 року Кременчуцької ОДПІ про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру ОСОБА_1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області судові витрати, понесені ОСОБА_1 у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 1461,60 грн. та витрати понесені із прибуттям до суду в розмірі 756 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 30 грудня 2015 року.

Суддя С.О. Удовіченко