Справа № 2а-6664/09/0670
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"14" січня 2016 р. Справа № 2а-6664/09/0670

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю сторін:

представника позивача: Каменчука О.П.

представника відповідача: Шклярчук Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "20" листопада 2015 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агронас" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень ,-

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2009 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агронас" звернулося з адміністративним позовом до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень від 20.08.2009 року № та №.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2015 року позовні вимоги задоволено. Скасовано податкові повідомлення - рішення Житомирської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області від 20.08.2009 року № , № .

Не погоджуючись з прийнятою постановою Житомирська об"єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що Житомирською об"єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Житомирській області проведено планову виїзну перевірку ВАТ "Агронас" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2006 року по 31.03.2009 року, за результатами якої складено акт № 1360/23-01/20414057/0110 від 19.08.2009 року (т.1 а.с.10-45).

В акті перевірки зазначено наступні порушення:

- пп.5.2.1, п.5.2 ст.5 ЗУ "Про оподаткування прибутку підприємства" в результаті чого підприємством занижено податку на прибуток за 2007 рік на суму 31 823 грн. в тому числі 1 кв. 2007 року - 2 188 грн., 2 квартал 2007 року - 4 166 грн., 3 кв. 2007 року - 12804 грн., 4 кв. 2007 року - 12 655 грн.

- пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 ЗУ "Про податок на додану вартість" в результаті чого підприємству занижено податок на додану вартість на суму 25 458 грн., в т.ч. березень 2007 року - 1 750 грн., липень 2007 року - 5 402 грн., серпень 2007 - 8 173 грн., жовтень 2007 року - 10 133 грн.

На підставі акту перевірки винесено наступні податкові повідомлення - рішення:

- № від 20.08.2009 року, у зв"язку із чим позивачу визначено суму податкового зобов"язання за платежем податок на додану вартість в загальній сумі 38 187 грн. в т.ч. 25 458 грн. - за основним платежем, 12 729 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) (т.1 а.с.8);

- № від 20.08.2009 року, у зв"язку із чим позивачу визначено суму податкового зобов"язання за платежем податок на прибуток в загальній сумі 47 733 грн. в т.ч. 31 823 грн. - за основним платежем, 15 911 грн. - за штрафними (фінансовими санкціями) (т.1 а.с.9).

Підставою для нарахування позивачу, згідно акту перевірки, податкових зобов"язань з податку на додану вартість і податку на прибуток стало віднесення ТОВ "Агронас" до складу валових витрат та формування податкового кредиту на підставі документів щодо господарських операцій з ТОВ "ГРВ Синтез" у 2007 році. В акті податковим органом зазначено, що проти посадових осіб ТОВ "ГРВ Синтез" порушено кримінальну справу про незаконну діяльність, що свідчить про фіктивність господарських взаємовідносин між позивачем та вказаним контрагентом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності з п.1.7 ст.1 ЗУ "Про податок на додану вартість" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, зазначена згідно з цим Законом.

Згідно з пп.7.5.1 п.7.5. ст.7 ЗУ "Про податок на додану вартість" датою виникнення права платника Додатку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чеку) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

Документом, який підтверджує сплату покупцем податку на додану вартість в ціні товару, зокрема, є податкова накладна.

Відповідно до пп.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" податкова накладна складається в момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках.

Підпунктом 7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (роботи, послуги) на вимогу їх отримувача та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Згідно з пп.7.2.4 п.7.2. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключено особам, зареєстрованим як платники податку.

Таким чином, згідно норм Закону України "Про податок на додану вартість" єдиною підставою для невизнання податкового кредиту є відсутність податкової накладної, інших перешкод для формування податкового кредиту чинним законодавством не визначено.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємства" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до пп.5.2.1, п.5.2 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємства", до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Статтею Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо- безпосередньо після її закінчення.

З матеріалів справи слідує, що ТОВ "Агронас" отримало ліцензії Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України на будівельну діяльність (т.1 а.с.95-102).

В подальшому, між ТОВ "Агронас" (Замовник) та ТОВ "ГРВ Синтез" (Підрядник) було укладено наступні договори: № 4/03 від 02.03.2007 року, № 14/05 від 01.05.2007 року, №14/06 від 01.07.2007 року, № 39 від 05.10.2007 року (т.1 а.с.55-58).

За умовами договору № 4/03 від 02.03.2007 року Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов"язання виконати роботи по реконструкції котельні військового містечка № 15 район "Радомишль".

За умовами договору № 14/05 від 01.05.2007 року Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов"язання виконати роботу по заміні тепломережі Макарів КЕЧ.

За умовами договору № 14/06 від 01.07.2007 року Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов"язання виконати земляні роботи на будівельних об"єктах: заміна теплотраси Макарів КЕЧ, капітальний ремонт інженерних мереж військового містечка №2 в м.Новоград - Волинський.

За умовами договору № 39 від 05.10.2007 року Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов"язання виконати роботу по капітальному ремонту котельні Ходорківського психоневрологічного інтернату.

На підтвердження виконання умов даного договору, складено акти приймання виконаних підрядних робіт (т.1 а.с.61, 62, 65, 66, 69, 70, 73-75, 79-82, 85-86, 89-90, 93-94), довідки про вартість виконаних будівельних робіт (т.1 а.с.60, 64, 68, 72, 78, 84, 88, 92). ТОВ "ГРВ Синтез" на виконання будівельно-ремонтних робіт передбачених вищевказаними договорами виписувались податкові накладні (т.1 а.с.59, 63, 67, 71, 76, 83, 87, 91).

Податкові накладні відповідають вимогам ч.2 ст.9 ЗУ „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-XIV, із змінами і доповненнями, і в ході проведення перевірки та в судовому засіданні даний факт відповідач не спростував.

ТОВ "Агронас" на підтвердження обґрунтованості віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за 2007 рік надані податкові накладні, які не мають недоліків та порядок заповнення яких відповідає встановленому чинним законодавством. На час перевірки ТОВ "ГРВ-Синтез" було зареєстровано платником податку на додану вартість, в зв'язку з чим отримало свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість №37714424. Крім того, вказаним підприємством подавалась за спірний період до податкового органу звітність, що підтверджується довідкою податкового органу №18973/7/23-1210 від 17.08.2009 року (т.1 а.с.118-119).

17 березня 2006 року ТОВ "ГРВ-Синтез" отримало ліцензію Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України серії AB № 050882 на провадження будівельної діяльності.

Єдиною підставою для невизнання податковим органом валових витрат та податкового кредиту позивача по господарським операціях з ТОВ "ГРВ - Синтез" є порушення проти посадових осіб ТОВ "ГРВ - Синтез" кримінальної справи про незаконну діяльність.

Судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 18.12.2014 року кримінальну справу по обвинуваченню осіб за фактом фіктивного підприємництва при створенні та діяльності ТОВ "ГРВ-Сінтез" направлено Генеральному прокурору України для проведення додаткового розслідування.

Сам факт порушення кримінальної справи, ще не є доказом вини. Доказове значення може мати лише вирок суду, якого стороною відповідача не надано.

Колегія суддів зазначає, що частиною 1 статті 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Законодавство України, не встановлює обов'язок платника податків перевіряти відомості щодо декларування контрагентами своїх зобов'язань з ПДВ, виконання ними таких зобов'язань перед бюджетом та наявність чи відсутність ознак фіктивності фірм, ймовірність чи реальність проведення контрагентом транзитних фінансових операцій, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди третім особам, наявність у контрагента складських приміщень, людських ресурсів, надійність постачальників контрагента тощо.

Можливе недекларування або декларування з порушеннями контрагентами зобов'язань зі сплати ПДВ, податку на прибуток, інших обов'язкових платежів до бюджету тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо них і не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з ПДВ та формування витрат при обчисленні податку на прибуток, у разі, якщо останній виконав усі передбачені законодавством умови та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту та витрат.

Крім того, неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини в спорах з оподаткування (на прикладі "Інтерсплав проти України" (заява №803/02) від 09.01.2007 року) зазначено, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їхнього боку.

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

З наведеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що при розгляді даної категорії справ Європейський суд з прав людини виходить з того, що держава в особі податкових органів може і повинна вживати заходів для недопущення та/або зупинення зловживань у сфері сплати ПДВ та бюджетного відшкодування, але відмова у бюджетному відшкодуванні платнику податків, який добросовісно виконав свої зобов'язання перед бюджетом і виконав всі передбачені національним законодавством умови для отримання такого відшкодування, тільки на тій підставі, що податковий орган не встановив сплати ПДВ з боку постачальника та/або його контрагентів у ланцюгу, за умови відсутності шахрайських дій з боку отримувача відшкодування, на думку Європейського суду з прав людини, порушує права такого платника податків.

За таких обставин, ТОВ "Агронас" не може нести відповідальність за законність чи незаконність ведення господарської діяльності ТОВ "ГРВ- Синтез".

Податковим органом не надано жодних доказів про недобросовісність позивача при формуванні складу валових витрат та сум податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ "ГРВ- Синтез".

За таких обставин, з урахування того, що господарські операції між позивачем та ТОВ "ГРВ - Синтез" у спірному періоді підтверджені належними первинними документами, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спірні податкові повідомлення - рішення є безпідставними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач в повній мірі довів ті обставини, на яких грунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваних податкових повідомлень-рішень від 20.08.2009 року № , № не доказана.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "20" листопада 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "14" січня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агронас" вул.Новопівнічна,буд.5,кв.3,м.Житомир,10000

3- відповідачу/відповідачам: Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

- ,