Справа № 2-а-459/10
Суддя: Зеліско Р. Й.
Дата ухвалення: 2010-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-459/10
Провадження № 2-а-459/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2010 року Жовківський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Зеліско Р. Й., при секретарі Мамедовій Г.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовкві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 10.09.2009 року серії ВС 027391

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 10.09.2009 року серії ВС 027391 про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідно до якої його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Дану постанову вважає незаконною, оскільки з її змісту вбачається, що 12.08.2009 року близько 12 год. 23 хв. на вул.. Зелена в м. Львові він здійснив зупинку транспортного засобу «Шевроле», номерний знак НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», чим допустив порушення правил зупинки транспортних засобів. Дана постанова була винесена з порушенням закону, оскільки не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, що є порушенням вимог КпАП України, а також справа була розглянута без його участі. Дану постанову позивач вважає незаконною і тому, що інспектор ДАІ зафіксував зупинку його автомобіля за допомогою технічного засобу приладу Візир. Крім того, зі змісту фотографій неможливо достовірно встановити, що у момент зйомки транспортний засіб перебував в зоні дії забороненого знаку. Внаслідок цього, просить скасувати постанову від 10.09.2009 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КпроАП України.

Позивач надав до суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримує повністю, просить позов задоволити.

Представники Управління ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області в судове засідання не зявилися і не висловили свого відношення до заявленого позову.

Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.09.2009 року інспектором ДПС ОСОБА_2 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч.1 КпроАП України, яке полягало в тому, що ОСОБА_1 12.08.2009 року близько 12 год. 23 хв. на вул.. Зелена в м. Львові він здійснив зупинку транспортного засобу «Шевроле», номерний знак НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», чим допустив порушення п. 8.4. «в» ПДР. Порушення було зафіксовано за допомогою спеціального технічного засобу «Візир» № 0711223. 10.09.2009 року було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КпроАП України.

Інших матеріалів, зокрема матеріалів адміністративної справи та протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (незважаючи на вимогу суду) сторонами суду не представлено.

Відповідно до вимог ст. 71 ч.2 КАС України обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. А також у відповідача є обовязок надати суду необхідні докази по даній справі, які необхідні для всебічного, повного, обєктивного ухвалення рішення по справі.

Відповідно до вимог ст. 71 ч.4 КАС України субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справа вирішується на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 251 Кпро АП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, і це вказано в постанові про адміністративне правопорушення, що зупинка автомобіля зафіксована приладом Візир . Однак, даний прилад не належить до технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки даний прилад не обладнаний функціями фото- і кінозйомки, відеозапису.

Внаслідок цього, суд вважає неправомірним використання показів приладу Візир не обладнаного функціями фото- і кінозйомки, відеозапису в якості доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки, саме покази даного приладу лягли в основу складеної постанови про адміністративне правопорушення, а будь-які інші докази передбачені ст. 251 КпАП України при складенні постанови про адміністративне правопорушення відсутні, в тому числі і протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тому складення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірним. Внаслідок вищевикладеного, суд вважає, що є неправомірним використання даного доказу при розгляді адміністративної справи та подальшого винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.7-14, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 10.09.2009 року серії ВС 027391 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: Р. Й. Зеліско