Справа № 804/15196/15
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_2, треті особи: Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Фермерське господарство "Федорик", ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, -
Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" звернулось до суду з позовом до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_2, треті особи: Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Фермерське господарство "Федорик", ОСОБА_3, у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора - приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_2 індексний номер 22182909 від 18.06.2015 року про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між Фермерським господарством "Федорик" та ОСОБА_3, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію іншого речового права № 10088727.
В обґрунтування позову зазначено,що Приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_2 з порушенням законодавства здійснено державну реєстрацію права оренди за договором оренди землі укладеними ОСОБА_3 з Фермерським господарством Федорик.
Представник позивач надав клопотання про розгляд справи без його участі, в письмовому провадженні, просив позов задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, заявивши клопотання про зупинення провадження у справі у звязку з хворобою представника, однак доказів в обґрунтування заявленого клопотання не надав.
Представник третьої особи - Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області у судове засідання не зявилась, про причини неприбуття суд не повідомила, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталась.
Представник третьої особи - Фермерського господарства Федорик заявила клопотання, в якому просила не проводити розгляд справи в письмовому провадженні, посилаючись на ч. 4 ст. 122 КАС України. Щодо заявленого клопотання суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Враховуючи наявність клопотання представника позивача про розгляд справи в письмовому провадженні та необхідність вирішення справи протягом розумного строку, а також відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, суд доходить висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.
Представник третьої особи - ОСОБА_3 у судове засідання не не зявився, про причини неприбуття суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Розглянувши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
14.08.2008 року сторони уклали Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, відповідно до якої термін дії договору було встановлено до 31.12.2015 року.
Як встановлено з матеріалів справи, зазначений договір оренди земельної ділянки сторонами достроково не розривався.
Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що 24.05.2015 року між ОСОБА_3 та Фермерським господарством Федорик було укладено договір оренди № 161 цієї ж самої земельної ділянки. Після чого ФГ Федорик звернулось до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
18.06.2015 року Державним реєстратором - приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22182909 від 18.06.2015 року про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між Фермерським господарством Федорик та ОСОБА_3.
Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, судом під час розгляду справи встановлено, що в період чинності укладеного з Позивачем договору оренди земльної ділянки, Відповідачем було повторно зареєстровано право оренди земльної ділянки на ту ж саму земельну ділянку за третьою особою - Фермерським господарством Федорик.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Правовідносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень №1952-ІV від 01.07.2004 року.
Згідно із ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.
Відповідно до положень ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, нотаріус як спеціальний субєкт здійснює функції державного реєстратора.
Розділом ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення змін до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень №1878-VI від 11.02.2010 року встановлено, що до 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності, права користування (сервітут) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок; права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводиться територіальними органами земельних ресурсів.
Відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої Законом, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
В силу вимог приписів ч. 2 ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для виконання покладених на нього обовязків державний реєстратор, в тому числі:
встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;
приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;
у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;
під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 01 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;
здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.
Статтею 15 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.
Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
Таким чином, Державний реєстратор перед проведенням реєстрації має встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами, а у разі потреби має вимагати подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень.
Додатково слід вказати на роз'яснення Державної реєстраційної служби України, яка у своєму листі № 2951/05-15-13 від 06.08.2013 року Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами, вказує, що з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013 року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).
Відповідно до ст. 24 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, у разі, якщо: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.
Таким чином, невикористання належним чином наданих Державному реєстратору повноважень, зокрема щодо направлення запиту до органів держземагентства про отримання правовстановлюючого документу (договору оренди земельної ділянки), на підставі якого були внесені відомості до державного земельного кадастру стосовно терміну дії речового права, нез'ясування вищевказаних обставин, призвело до прийняття помилкового рішення, яким було порушено права ТОВ Агрофірма Олімпекс-Агро як орендаря за укладеним раніше та діючим договором оренди, який не припинено і не визнано недійсним.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Рішення індексний номер 22182909 від 18.06.2015 року про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між Фермерським господарством "Федорик" та ОСОБА_3, є протиправним та підлягає скасуванню.
Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, з урахуванням доказів у їх сукупності та керуючись наведеними вище нормами чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Олімпекс-Агро підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора - приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 індексний номер 22182909 від 18.06.2015 року про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між Фермерським господарством "Федорик" та ОСОБА_3, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію іншого речового права № 10088727.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Олімпекс-Агро з Державного реєстратора - приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1218,00 грн.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1