Справа № 336/6558/15-а(2-а/336/167/2015)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2015 року справа № 336/6558/15-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,
суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2015 року

у справі №336/6558/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся у Шевченківський районний суд м. Запоріжжя з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання неправомірними дій щодо проведення розрахунку пенсії за постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2013 року виходячи лише з щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 100 відсотків, що складає 4508,40 грн.; зобов`язання повести перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням введення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі місячного грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 та провести виплату заборгованості за постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2013 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2015 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

У письмових запереченнях ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області без задоволення, а постанову без змін.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2013 року, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням введення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі місячного грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, здійснити з 01 березня 2013 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» з дотриманням розмірів додаткової грошової винагороди, встановленої Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15 листопада 2010 року №595; зобов`язано здійснити виплату різниці, утвореної внаслідок проведеного перерахунку пенсії. в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року, заяву ОСОБА_1 задоволено та роз`яснено, що під час виконання постанови суду від 16 вересня 2013 року та здійсненні перерахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 слід керуватися постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 листопада 2013 року №1250/ФС та з 01 березня 2013 року враховувати при здійсненні перерахунку та виплаті пенсії щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 100 відсотків, що складає 4508,40 грн., та виконувати вказано постанову суду в подальшому, тобто після 11 листопада 2013 року до змін в законодавстві чи до скасування її у встановленому законодавством порядку.

25 березня 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, на підставі виконавчого листа виданого 20 березня 2014 року, винесено постанову ВП №42647591 про відкриття виконавчого провадження.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області листом від 13 листопада 2014 року повідомило, що під час виконання постанови суду ним проведено перерахунок пенсії, при цьому, доплати за вказаним перерахунком не сформовано.

10 грудня 2014 року від ОСОБА_1 надійшла заява про роз`яснення постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2013 року, з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2014 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2014 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Роз`яснено, що під час виконання постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2013 року при здійсненні перерахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2013 року слід за основу брати грошове забезпечення у розмірі 8080,80 грн. (усі складові грошового забезпечення). Основний розмір пенсії повинен бути призначений у розмірі 7272,72 грн., а підвищення та надбавки до пенсії мають розраховуватися у відповідному співвідношенні згідно норм чинного законодавства.

Не погодившись з зазначеною ухвалою Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулося до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з апеляційної скаргою, за наслідками розгляду якої ухвалою від 12 лютого 2015 року апеляційну скаргу було задоволено, ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2014 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 10 грудня 2014 року про роз`яснення судового рішення відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2013 року та ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2014 року є зрозумілими, не містять у собі положень, які б суперечили або виключали одне одного та ускладнювали його виконання, при цьому на теперішній час не виконані.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

З матеріалів справи убачається, що даний спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2013 року.

Таким чином, звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 фактично порушив питання здійснення судового контролю за виконанням судового рішення, проте обрав спосіб захисту свого права поданням нового позову.

Утім, порядок здійснення судового контролю за виконанням судового рішення визначений статтею 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин 9, 10 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання постановою законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення відповідачам і третім особам не раніше семи робочих днів до дня подання заяви до суду.

Заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дня її підписання. У разі якщо заява подається представником, у ній зазначаються ім`я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі. Одночасно із заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

У разі відповідності заяви вказаним вище вимогам вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу.

Аналіз положень статей 2 та 267 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що позов, який направлений на контроль за виконанням судових рішень, виключає одночасний розгляд спору про оскарження дій суб`єкта владних повноважень з інших підстав, що не пов`язані з належним виконання судового рішення.

Отже, аналізуючи вищенаведене, можна дійти висновку, що позивач під час звернення до суду обрав неправильний спосіб захисту порушеного права.

Враховуючи наведене, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з`ясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, з порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2015 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя: С.А. Уханенко

суддя: Ю.М. Дадим