Справа № 810/5332/15
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року 810/5332/15

приміщення суду за адресою:м. Київ, бул. ОСОБА_1, 26

час прийняття постанови : 12 год. 55 хв.

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Лиска І.Г.

при секретарі - Васковець М.С.

за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними дій та скасування наказу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними дій щодо призначення та проведення документальної планової перевірки ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року та скасування Наказу №735 від 18 серпня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що начальником Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області було видано Наказ №735 від 18 серпня 2015 року про проведення планової документальної виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 з 27 серпня 2015 року з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року.

На підставі п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №№2464-VI, у період з 27.08.2015 року по 09.09.2015 року відповідачем проведена планова документальна виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєктом підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 рік., за результатами якої складено Акт планової документальної виїзної перевірки від 23.09.2015р. №312/17-1/НОМЕР_1.

Позивач вважає протиправними дій відповідача щодо призначення та проведення документальної планової перевірки ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року та протиправним Наказ №735 від 18 серпня 2015 року, тому звернувся з даним позовом до суду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог з підстав, зазначених у письмових запереченнях на позов. Пояснив, що проведення планової документальної виїзної перевірки позивача відбулося відповідно до вимог чинного законодавства, посадові особи відповідача були допущені до перевірки, тому просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представника позивача та представника відповідача, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Начальником Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області було видано Наказ №735 від 18 серпня 2015року про проведення планової документальної виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 з 27 серпня 2015 року з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року.

На підставі п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №№2464-VI, відповідно до направлень від 27 серпня 2015 року №889, 890, 891, наказу від 18 серпня 2015 року №735, виданих ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області та плану-графіку проведення планових виїзних перевірок субєктів господарювання, у період з 27.08.2015 року по 09.09.2015 року завідувачем сектору контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ОСОБА_5, начальником відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб ОСОБА_6, головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за проведенням розрахункових операцій та проведення фактичних перевірок управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_7 проведена планова документальна виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєктом підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 рік.

Про проведення документальної планової виїзної перевірки Фізична особа підприємець ОСОБА_2 проінформована письмовим повідомленням від 18.08.2015р. №2261/В/10-13-17-01.

Повідомлення від 18.08.2015р. №2261/В/10-13-17-01 та копія наказу ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області від 18 серпня 2015 року №735 про проведення документальної планової виїзної перевірки надіслано 18.08.2015р. рекомендованим листом, які отримані 08.09.2015р. ОСОБА_2 власноручно.

З направленнями ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області від 27 серпня 2015 року №889, 890, №891 позивач ознайомлена 27.08.2015р.

Перевірку проведено з відома та в присутності Фізичної особи підприємця ОСОБА_2. :

Перевірка проведена за адресою місця здійснення господарської діяльності Фізичної особи підприємця ОСОБА_2: м. Київ, проспект Корольова, 10.

За результатами перевірки позивача проведеної ДПІ у Києво - Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області, складено Акт від 23.09.2015р. №312/17-1/НОМЕР_1 «Про результати планової документальної виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєкта підприємницької діяльностіфізичної особи ОСОБА_2 за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України і діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених па контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушення прав і охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Статтею 20 Податкового кодексу України встановлено право контролюючих органів на проведення відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У відповідності до положень ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Статтею 77 Податкового кодексу України визначено порядок проведення документальних планових перевірок.

Згідно п.77.1, п.77.4, п.77.6 ст.77 Податкового кодексу України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

При цьому право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів (п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Як встановлено судом , про проведення документальної планової виїзної перевірки Фізична особа підприємець ОСОБА_2 проінформована письмовим повідомленням від 18.08.2015р. №2261/В/10-13-17-01.

Повідомлення від 18.08.2015р. №2261/В/10-13-17-01 та копія наказу ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області від 18 серпня 2015 року №735 про проведення документальної планової виїзної перевірки надіслано 18.08.2015р. рекомендованим листом, які отримані 08.09.2015р. ОСОБА_2 власноручно.

З направленнями ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області від 27 серпня 2015 року №889, 890, №891 позивач ознайомлена 27.08.2015р.

Перевірку проведено з відома та в присутності Фізичної особи підприємця ОСОБА_2.

В судовому засіданні встановлено та сторонами не спростовано те, що позивачем було допущено до перевірки посадових осіб ДПІ у Києво-Святошинськом районі ГУ ДФС у Київській області.

Слід зазначити, що згідно позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 24.12.2010р. у справі за позовом ТзОВ «Foods and Goods L.T.D.» до ДПІ у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - ДПА в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Отже, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Таким чином, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Вищий адміністративний суд України в постанові № К/800/29102/13 від 19.12.2013 зазначив, що позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Відповідно до вимог статті 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Крім того, оскільки на момент розгляду справи перевірка позивача закінчена, а здійснення перевірки є реалізацією відповідачем його компетенції, суд визнає, що оскаржуваний наказ - реалізований, тому вичерпав свою дію.

Отже, на момент розгляду справи, оскаржуваний наказ, як акт індивідуальної дії вичерпав свою дію у зв'язку із його реалізацією.

Такий висновок узгоджується із рішенням Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7 яким встановлено, що ненормативні правові акти є актами одноразового застосування та вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому вони не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання. До ненормативних актів належать конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, які застосовуються одноразово і після їх реалізації вичерпують свою дію.

Таким чином, вимоги про скасування акту індивідуальної дії можуть стосуватися виключно діючих актів, адже задоволення такого позову має наслідком позбавлення такого акта юридичної сили (здатності до застосування). Акт індивідуальної дії, який вичерпав свою дію, є юридичним фактом, що відбувся в минулому та призвів до виникнення певних правових наслідків, а тому юридичні факти або події минулого в принципі не можуть бути скасовані.

Отже, оскільки суд встановив, що оскаржуваний наказ №735 від 18.08.2015 як акт індивідуальної дії вичерпав свою дію у зв'язку із його реалізацією, а також те, що позивач допустив посадових осіб відповідача до проведення перевірки на підставі даного наказу, а отже не використав своє право не допуску посадових осіб до проведення перевірки, то суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх дій та оскаржуваного рішення, їх відповідність нормам діючого законодавства України.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними дій та скасування наказу - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лиска І.Г.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 18 грудня 2015 р.