Справа № 22-а-21870/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

голвуючого судді: Олійника В.І.

суддів: Голуб С.А., Данілов О.М.

розглянула у судовому засіданні у м. Києві в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Березань Київської області на постанову Березанського міського суду Київської області від 29 січня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Березань Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії. -

встановила:

У грудні 2009 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, повязаного із аварією на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання державної пенсії у розмірі виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з урахуванням раніше проведених виплат.

Оскільки відповідачем така допомога здійснена у значно меншому розмірі, просив визнати неправомірними дії відповідача, зобовязати УПФУ м. Березань Київської області здійснити перерахунок і виплату призначеної йому державної пенсії за період з 2005 по 2008 рік. виходячи з розмірів мінімальної пенсії за віком для осіб які втратили працездатність відповідно.до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 8-й мінімальних пенсій за віком та 75 відсотків мінімальної пенсії за віком та зобовязати відповідача здійснювати і в подальшому нарахування та виплату основної і додаткової пенсії.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив, та просив провести перерахунок його пенсії за період з 5 жовтня 2007 року по дату винесення постанови.

Постановою Березанського міського суду Київської області від 29 січня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії.

Зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплату державної пенсії на користь позивача, як особі, віднесеній до категорії 1, інваліда II групи передбачену Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з восьми мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком виходячи із розміру визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні перерахунки та виплати за період з 5 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 29 січня 2010 року.

В іншій частині позову відмовити.

головуючого судді: Олійника В.І., суддів: Голуб С.А., Данілова О.М.,

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України у м. Березань Київської області просить скасувати постанову суду.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

По справі встановлено, що позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, інвалідом II групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. 49, ч.4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загапьнообовязкове державне пенсійне страхування» та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних вимог закону має право на одержання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком.

Також суд обгрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Висновки суду в цій частині відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат обгрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Інших доводів, які б спростовували зроблені судом висновки, в апеляційній скарзі не наведено.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову суду, виклавши абзац третій резолютивної частини у редакції, яка відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до ст. 99 КАС України в редакції, що діяла на момент звернення позивача із адміністративним позовом, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 100 КАС України в редакції, що діяла на момент звернення позивача до суду, пропущення строку звернешся до адміністративного позову є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідно до ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Виходячи з вище викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині дати з якої відповідач мас здійснювати

перерахунок та виплату позивачу основної та додаткової пенсії відповідно до положень ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Керуючись ст.ст. 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -постановила

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Березань Київської області про скасування постанови Березанського міського суду від 29 січня 2010 року задовольнити частково.

Постанову Березанського міського суду Київської області від 29 січня 2010 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини в такій редакції:

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Березань Київської області провести ОСОБА_1 як потерпілому від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду 2 групи, перерахунок та виплату державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 16.12.2008 року з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині постанову Березанського міського суду Київської області від 29 січня 2010 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді