Справа № 808/8337/15
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року 15:40Справа № 808/8337/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складісудді ОСОБА_1, за участю секретаря судового засідання Яланської В.А. та представників

позивача: не зявився,

відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4

до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_4, звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд (з урахуванням уточнених позовних вимог):

- визнати протиправними дії відповідача щодо винесення попередження від 09 липня 2015 року за №0970/9406 про наступне звільнення позивача з посади начальника відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області із пропонуванням посади державного виконавця Токмацького міськрайонного управління юстиції Запорізької області;

- скасувати попередження від 09 липня 2015 року за №0970/9406 про наступне звільнення позивача з посади начальника відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області;

- зобовязати відповідача вчинити дії щодо призначення позивача на посаду заступника начальника Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області начальника відділу державної виконавчої служби;

- скасувати рішення про проведення конкурсу на заміщення посади заступника начальника Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області начальника відділу державної виконавчої служби, оголошення щодо проведення якого опубліковано в газеті «Робота и учеба» №33 від 03 вересня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем неправомірно складено та направлено позивачу попередження від 09 липня 2015 року за №0970/9406 про наступне звільнення з посади начальника відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, на підставі ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), оскільки будь-якої реорганізації Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області не проводилось, так само як і не проводилось скорочення штату Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області. Крім того, позивач посилається на те, що посада, яку вона обіймала на момент прийняття відповідачем оскаржуваного попередження не скорочено, а лише змінено назву посади з начальника відділу державної виконавчої служби Бердянського МУЮ Запорізької області на заступника начальника Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області начальника відділу державної виконавчої служби. Також, позивач вказує на те, що відповідачем не запропоновано позивачу всі наявні вакантні посади в Головному територіальному управлінні юстиції у Запорізькій області, а лише запропоновано посаду державного виконавця відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, при цьому відповідачем не враховано кваліфікацію позивача, строк роботи в органах виконавчої служби, а також численні заохочення позивача за сумлінне виконання посадових обовязків. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що наказами Міністерства юстиції України від 30.01.2015 №115/5 та від 26.05.2015 №784/5 внесено зміни до Положення про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 №1707/5, відповідно до яких, серед іншого, введена нова посада, а саме заступник начальника управління юстиції начальник відділу державної виконавчої служби або заступник начальника управління юстиції. На виконання вищевказаних наказів Міністерства юстиції України відповідачем складено та направлено до Мінюсту штатний розпис на 2015 рік районних, міських, міськрайонних управлінь юстиції у Запорізькій області, в якому закріплено нову посаду заступник начальника управління юстиції начальник відділу державної виконавчої служби. За таких обставин, у звязку з затвердженням нового штатного розпису, посада яку обіймала позивач фактично перестала існувати, у звязку з чим позивача було попереджено про майбутнє звільнення з займаної посади. Крім того, представник відповідача зазначила, що позивач має обовязок запропонувати позивачу посаду виключно в межах Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, оскільки останнє є юридичною особою, проте, на момент попередження позивача про звільнення, вакантні посади в Бердянському міськрайонному управлінні юстиції Запорізької області були відсутні, а запропонувати посаду заступник начальника управління юстиції начальник відділу державної виконавчої служби відповідач не мав права, оскільки на таку посаду було оголошено конкурс та призначення на вищевказану посаду здійснюється виключно Міністром юстиції України. Також, представники відповідача зазначили, що в подальшому позивачу було запропоновано всі вакантні посади наявні в ГТУЮ у Запорізькій області, проте, відповідач відмовилась від запропонованих посад. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали викладені в письмовій формі заперечення та просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказом Державної виконавчої служби України від 10.08.2012 №448/к ОСОБА_4 призначено на посаду начальника відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, в порядку переведення з Головного управління юстиції у Запорізькій області.

09 липня 2015 Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області складено попередження начальнику відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_4 про те, що у звязку із затвердженням в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 15.06.2015 штатного розпису на 2015 рік районних, міських, міськрайонних управлінь у Запорізькій області, відповідно до статті 49-2 КЗпП України, позивача повідомлено про майбутнє звільнення із займаної посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України.

Також, в попередженні від 09.07.2015 позивачу запропоновано переведення на посаду державного виконавця відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області.

Позивач, не погодившись з діями відповідача по складанню та направленню попередження, звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи судом встановлено, що в оскаржуваному попередженні, на підставі статті 49-2 КЗпП України, позивача було повідомлено про майбутнє звільнення із займаної посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України.

Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно приписів статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказом Міністерства юстиції України від 30.01.2015 №115/5 внесено зміни до Положення про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 №1707/5, а саме: п.9 абз.2 викладено в такій редакції: «Начальник управління юстиції має двох заступників, у тому числі: заступника начальника управління юстиції з питань виконавчої служби, заступника начальника управління юстиції з питань державної реєстрації».

Крім того, наказом Міністерства юстиції України від 26.05.2015 №784/5 внесені зміни до Положення про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 №1707/5, а саме: абз. 2 п. 9 викладено в такій редакції: «Начальник управління юстиції має заступників, у тому числі: заступника начальника управління юстиції з питань державної реєстрації або заступника начальника управління юстиції - начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану (при наявності в структурі управління юстиції лише відділу державної реєстрації актів цивільного стану) та заступника начальника управління юстиції - начальника відділу державної виконавчої служби або заступника начальника управління юстиції (при наявності в структурі управління юстиції двох та більше відділів державної виконавчої служби)».

У звязку із зазначеними змінами у нормативно - правових актах, на адресу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надійшло доручення Міністерства юстиції України від 23.04.2015 №16-32/662 щодо підготовки та направлення до Мін'юсту нових зведених штатних розписів районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції на 2015 рік.

На виконання наказів Міністерства юстиції України від 30.01.2015 №115/5 та від 26.05.2015 №784/5, доручення Міністерства юстиції України від 23.04.2015 №16-32/662 Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області був підготовлений та направлений до Міністерства юстиції України штатний розпис на 2015 рік районних, міських, міськрайонних управлінь юстиції у Запорізькій області, у якому введено посаду «заступник начальника управління юстиції - начальник відділу державної виконавчої служби» (затверджено 15.06.2015, введено в дію з 09.09.2015 наказом управління від 04.09.2015 №316/07). При цьому суд зазначає, що зазначена посада не була виведена зі штату відповідних відділів державної виконавчої служби та введена до штату управління юстиції у відповідному районі, а лишилась в штаті відповідного відділу державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене, у звязку із внесеними змінами до Положення про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, посада - начальник відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області (яку обіймала позивач), змінена на посаду заступник начальника Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області начальник відділу державної виконавчої служби.

Відповідач, вважаючи, що такі зміни підпадають під ознаки п.1 ст.40 КЗпП України, а саме є змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, склав та надіслав позивачу оскаржуване повідомлення.

Разом з тим, суд не може погодитись з таким висновком відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року за №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, повязані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суди зобовязані, зокрема, зясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

З викладеного вбачається, що зміни в організації виробництва і праці як підстава для застосування роботодавцем п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України та статті 49-2 КЗпП України це зміни обєктивного характеру, що впливають на організацію праці конкретного працівника, його трудову функцію тощо.

Суд зазначає, що чисельність працівників це списочний склад працівників і скорочення чисельності працівників передбачає зменшення їх кількості. Штат працівників це сукупність посад, установлених штатним розписом підприємства. Скорочення штату являє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами.

З наданого до матеріалів справи штатного розпису на 2015 рік районних, міських, міськрайонних управлінь юстиції у Запорізькій області, затверджений в.о. начальника Головного управління юстиції у Запорізькій області 27.01.2015, судом встановлено, що штат Бердянського міськрайонного управління юстиції складали три посади, а саме: начальник управління та два спеціалісти І категорії, а штат відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області складав 35 посад, а саме начальник відділу 1, заступник начальника відділу 2, головний державний виконавець 4, старший державний виконавець 5, державний виконавець 14, головний спеціаліст 2, спеціаліст І категорії 2, спеціаліст ІІ категорії 2, водій автотранспортних засобів 2, прибиральник службових приміщень 1.

Також, з наданого до матеріалів справи штатного розпису на 2015 рік районних, міських, міськрайонних управлінь юстиції у Запорізькій області, затверджений в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 15.06.2015, судом встановлено, що штат Бердянського міськрайонного управління юстиції складали ті саме три посади, а саме: начальник управління та два спеціалісти І категорії, а штат відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області склав 33,5 особи, а саме заступник начальника управління юстиції начальник відділу державної виконавчої служби 1, заступник начальника відділу 2, головний державний виконавець 4, старший державний виконавець 5, державний виконавець 14, головний спеціаліст 2, спеціаліст І категорії 2, спеціаліст ІІ категорії 2, водій автотранспортних засобів 1, прибиральник службових приміщень 0,5.

Враховуючи викладене, у звязку з внесенням змін до Положення про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, штат відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області скоротився на 1,5 одиниці, а саме за рахунок однієї посади водія автотранспортних засобів та переведення посади прибиральника службових приміщень на ставку 0,5, при цьому штатний розпис Бердянського міськрайонного управління юстиції не змінився.

Разом з тим, посада начальника відділу державної виконавчої служби, як при штатному розписі від 27.01.2015 так і при штатному розписі від 15.06.2015, складає 1 особа, тобто, скорочення посади начальника відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області не відбулось.

Крім того, на думку суду, не відбулося і ліквідації посади начальника відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції. Не можна вважати фактичним скороченням, і не є по суті такими змінами, що тягнуть за собою звільнення позивача, виведення з штатного розпису посади начальника відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції, яку обіймав позивач, та введення в штатний розклад посади заступника начальника Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області начальника відділу державної виконавчої служби, оскільки обсяг повноважень начальника відділу державної виконавчої служби до та після його перейменування залишився незмінним (жодних змін до Закону України «Про виконавче провадження» щодо обсягу повноважень начальника відповідного відділу виконавчої служби не відбулось).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що зміна найменування посади, яку обіймав позивач, з начальника відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області на заступника начальника Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області начальника відділу державної виконавчої служби, не є зміною в організації виробництва і праці в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Змінами в організації виробництва і праці є раціоналізація робочих місць, запровадження нових форм організації праці, як от запровадження бригадної форми організації праці замість індивідуально і, навпаки, впровадження передових методів, технологій, тощо (пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»), наявність таких змін відповідачем не доведено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо винесення попередження від 09 липня 2015 року №0970/9406 про наступне звільнення ОСОБА_4 з посади начальника відділу Державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області.

Щодо позовних вимог про скасування попередження від 09 липня 2015 року за №0970/9406 про наступне звільнення позивача з посади начальника відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, суд зазначає наступне.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суд зазначає, що оскаржуване попередження з своєю правовою природою не є актом індивідуальної дії та не містить владних управлінських приписів щодо позивача, а також не створює для позивача будь-яких негативних правових наслідків, а лише містить інформацію щодо позиції відповідача стосовно певних обставин.

Отже, виключно результат реалізації повноваження субєкта владних повноважень (а саме наказ на звільнення позивача, наказ про переведення на іншу посаду, тощо), а не процес реалізації його повноважень може бути об'єктом судового оскарження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування попередження від 09 липня 2015 року за №0970/9406 про наступне звільнення позивача з посади начальника відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області.

Щодо позовних вимог про скасування рішення про проведення конкурсу на заміщення посади заступника начальника Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області начальника відділу державної виконавчої служби, оголошення щодо проведення якого опубліковано в газеті «Робота и учеба» №33 від 03 вересня 2015 року, суд зазначає, що дана позовна вимога є такою, що не відновить порушених прав позивача та не підлягає задоволенню з огляду на те, що 26.11.2015 відповідачем вже було проведено конкурс на заміщення посади заступника начальника Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області начальника відділу державної виконавчої служби.

Так, з листа начальника відділу кадрової роботи та державної служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 11.12.2015 №07-41/376, судом встановлено, що відповідно до протоколу №1 засідання конкурсної комісії начальників районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних міжрайонних управлінь юстиції Запорізької області від 26.11.2015 жодну особу не було визнано переможцем конкурсу на посаду заступника начальника Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області начальника відділу державної виконавчої служби та не рекомендовано Міністру юстиції України на заміщення цієї посади.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Стосовно позовних вимог про зобовязання відповідача вчинити дії щодо призначення позивача на посаду заступника начальника Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області начальника відділу державної виконавчої служби, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 1 пункту 9 Положення про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні, міжрайонні управління юстиції, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 №1707/5 (далі Положення №1707/5), начальники управлінь юстиції призначаються на посади за погодженням з головами відповідних місцевих державних адміністрацій та звільняються з посад Міністром юстиції України за поданням начальника відповідного головного територіального управління юстиції. Згідно абзацу 3 пункту 9 Положення №1707/5 заступники начальників управлінь юстиції призначаються на посади та звільняються з посад Міністром юстиції України за поданням начальника відповідного головного територіального управління юстиції.

Пунктом 8 Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний, міжрайонний відділ державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 10.04.2012 №549/5, передбачено, що начальник Відділу призначається на посаду та звільняється з посади Головою ДВС України за поданням начальника відповідного Управління державної виконавчої служби.

Крім того, суд зазначає, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 №17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» постановлено ліквідувати Державну реєстраційну службу та Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) обєднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як субєктів інформаційної діяльності. Також, п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 №17 установлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що призначення на посади начальників та заступників начальників районний, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції здійснюється Міністром юстиції України.

Суд на приймає посилання позивача на ч.3 ст.9 Закону України «Про державну виконавчу службу», відповідно до якої призначення на посаду яку обіймала позивач здійснюється начальником Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, оскільки вказана норма суперечить нормам законодавства з цього ж питання та які були прийняті пізніше, а саме відповідно до п.10 ч.2 ст.8 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» Міністр як керівник міністерства призначає на посади керівників територіальних органів міністерства за погодженням з головами місцевих державних адміністрацій та їх заступників і звільняє їх з посад.

Крім того, відповідно до пп.11.10 п.11 Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 №1707/5, начальник Головного територіального управління юстиції:вносить Міністру юстиції України в установленому порядку пропозиції щодо призначення на посади та звільнення з посад своїх заступників, начальників та заступників начальників районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, а також в установленому порядку пропозиції про їх заохочення або притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Також, суд звертає увагу позивача і на ту обставину, що позивача було призначено на посаду начальника відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, саме наказом Державної виконавчої служби України (правонаступником якої на даний час є Міністерство юстиції України), а наказом Головного управління юстиції у Запорізькій області від 10.08.2012 №705/07-09 лише оголошено наказ ДВС України про призначення на посаду.

За таких обставин посилання позивача на ч.3 ст.9 Закону України «Про державну виконавчу службу» є безпідставними.

Суд зазначає, що оскільки призначення на посаду заступника начальника Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області начальника відділу державної виконавчої служби здійснюється Міністром юстиції України за поданням начальника Головного територіального управління юстиції та передбачає проходження зацікавленою на зайняття вакантної посади особою певної процедури, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог про зобовязання відповідача вчинити дії щодо призначення позивача на посаду заступника начальника Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області начальника відділу державної виконавчої служби, оскільки зобовязавши відповідача вчинити такі дії судом буде фактично порушено процедуру призначення на посаду держаних службовців та перебрано на себе функцію органу, на який законодавством покладено повноваження щодо призначення заступників, начальників та заступників начальників районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, що в свою чергу порушить принцип розподілу влади на законодавчу, виконавчу та судову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_4.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо винесення попередження від 09 липня 2015 року №0970/9406 про наступне звільнення ОСОБА_4 з посади начальника відділу Державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області.

3. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П.Бойченко