Справа № 2-а/1970/3167/11
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/3167/11

"16" вересня 2014 р.

м. Тернопіль

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Білоус І. О. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_9, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_10, ОСОБА_1 єпархія Української Автокефальної Православної Церкви, про скасування реєстраційного запису державного реєстратора,

ВСТАНОВИВ:

Засновники релігійної громади "Парафія Мучеників благовірних князів Бориса і Гліба" міста Тернополя Тернопільської області ОСОБА_1 єпархії Української Автокефальної Православної Церкви" (надалі релігійна громада, парафія) ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, звернулись до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до відділу державних реєстраторів ОСОБА_1 міської ради, про визнання дій неправомірними, скасування реєстраційного запису щодо внесення відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов'язані із зміною керівника та зобовязання відновити попередні дані стосовно керівника релігійної громади ОСОБА_9.

01.12.2011 р. позивачі подали до суду заяву про заміну відповідача - відділ державних реєстраторів ОСОБА_1 міської ради на відповідача - державного реєстратора відділу державних реєстраторів ОСОБА_1 міської ради ОСОБА_11 та просили суд визнати неправомірними дії державного реєстратора ОСОБА_11, скасувати реєстраційний запис щодо внесення відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов'язані із зміною керівника та зобовязання ОСОБА_11 відновити попередні дані стосовно керівника ОСОБА_9. Враховуючи те, що реєстраційні дії були вчинені безпосередньо державним реєстратором, відповідно до ст. 52 КАС України судом замінено відповідача на належного відповідача державного реєстратора відділу державних реєстраторів ОСОБА_1 міської ради ОСОБА_11.

У судовому засіданні 27.08.2014 р. представником позивачів подано клопотання про заміну відповідача - державного реєстратора відділу державних реєстраторів ОСОБА_1 міської ради ОСОБА_11 на Реєстраційну службу ОСОБА_1 міського управління юстиції Тернопільської області у порядку правонаступництва, з огляду на з»ясовані обставини щодо правонаступництва у даній справі та приписи п. 9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 р. № 2.

Зважаючи на те, що судом встановлено, що на підставі рішення ОСОБА_1 міської ради від 12.07.2013 р. № 6/35/2 «Про внесення змін до рішень міської ради від 04.12.2010 р. № 6/1/17 « Про виконавчі органи та структуру міської ради» від 14.12.2010 р. № 6/2/31 «Про структуру виконавчих органів ради» та від 05.01.2011 р. № 6/4/51 «Про затвердження положень про виконавчі органи міської ради», що прийнято на підставі набуття чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Міністретства юстиції україни, Міністерства культури України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується через відповідних міністрів, а також Державного космічного агентства України», якими вносяться зміни до ст. 5 Закону україни «Про дежавну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», відділ Державних реєстраторів ОСОБА_1 міської ради припинив своє існування. Повноваження, що належали зазначеному відділу Державних реєстраторів, після прийняття зазначених змін до законодавчих актів, були передані органам Міністерства юстиції України, тому правонаступників даного відділу не визначено.

Разом з тим, з огляду на приписи п. 9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 р. № 2, судом дане клопотання було задоволено та здійснено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача у справі - у порядку ст. 55 КАС України.

Також позивачами подано клопотання про відмову від частини позовних вимог, а саме від вимог про визнання дій державного реєстратора відділу Державних реєстраторів ОСОБА_1 міської ради ОСОБА_11 протиправними щодо внесення відомостей про юридичну особу, які містяться у Єдиному Державному реєстрі, повязані зі зміною керівника Релігійної громади «Парафія Мучеників благовірних князів Бориса і Гліба» м. Тернополя Тернопільської області ОСОБА_1 Єпархії Української автокефальної православної церкві» та про зобов»язання державного реєстратора відділу Державних реєстраторів ОСОБА_1 міської ради внести відомості про юридичну особу, які містились в Єдиному державному реєстрі, пов»язані із зміною керівника Релігійної громади «Парафія Мучеників благовірних князів Бориса і Гліба» м. Тернополя Тернопільської області ОСОБА_1 Єпархії Української автокефальної православної церкви, шляхом відновлення попередніх даних стосовно дійсного керівника релігійної громади ОСОБА_9, про що повідомити відповідні установи згідно Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців». В цій частині провадження по справі просили закрити. Дане клопотання розглянуто та задоволено, відповідно до ухвали від 16.09.2014 р.

У заяві про відмову від частини позовних вимог, просили задовольнити вимогу про скасування реєстраційного запису державного реєстратора відділу Державних реєстраторів ОСОБА_1 міської ради ОСОБА_11 № 1005749 від 08.09.2011 р. щодо внесення відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, повязані зі зміною керівника.

Також у даній заяві позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. ОСОБА_8, позов із урахуванням відмови від п. 1, 3 позовних вимог підтримали, просили задовольнити. В цій же заяві, просили слухати справу за їх відсутності.

Від відповідача Реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції Тернопільської області надійшла заява, із проханням слухати справу без участі уповноваженого представника, при вирішенні справи покладається на думку суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - ОСОБА_9 в судове засіданні не зявився, хоча був повідомлений про дату і час розгляду справи у порядку і спосіб, передбачені ст. 33 КАС України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_10 в судове засіданні не зявився, хоча був повідомлений про дату і час розгляду справи у порядку і спосіб, передбачені ст. 33 КАС України.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 єпархії Української Автокефальної Православної Церкви в судове засіданні не зявився, хоча був повідомлений про дату і час розгляду справи у порядку і спосіб, передбачені ст. 33 КАС України, надав суду клопотання, яким просив призупинити провадження по даній адміністративній справі до проведення дорозслідування прокурорського реагування спірного земельного питання, у задоволенні якого, ухвалою суду від 16.09.2014 р. було відмовлено.

Як передбачено ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, судовий розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах адміністративної справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав та мотивів.

На загальних зборах віруючих громади Української Автокефальної Православної Церкви м. Тернополя було вирішено підтримати запропонований статут парафії та подати такий на затвердження в ОСОБА_1 обласну державну адміністрацію. Зазначене підтверджується протоколом №1 від 04.02.2010 року який містить підписи керівника зборів ОСОБА_9 та секретаря зборів ОСОБА_2 (а. с. 10 т. 1).

Розпорядженням голови ОСОБА_1 обласної державної адміністрації від 17.03.2010 р. № 135 зареєстровано статут релігійної громади.

23.03.2010 р. виконавчим комітетом ОСОБА_1 міської ради видано Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серія А01 № 441911 (а. с. 16 т. 1).

У довідці головного управління статистики у Тернопільській області АА № 169599 від 08.04.2010 р.міститься інформація про призначення керівником релігійної громади призначено ОСОБА_9 (а. с. 16).

01.06.2011 р. проведено загальні збори віруючих, на яких було вирішено питання про перехід релігійної громади "Парафія Мучеників благовірних князів Бориса і Гліба" міста Тернополя Тернопільської області ОСОБА_1 єпархії Української Автокефальної Православної Церкви" із канонічного підпорядкування ОСОБА_1 єпархії Української Автокефальної Православної Церкви до Тернопільсько-Бучацької єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату. Також вирішено питання про ухвалення змін до Статуту у зв'язку із таким переходом, а саме про визначення у статуті зміни повної назви та відповідного канонічного і організаційного підпорядкування релігійної громади. Вищезазначене підтверджується протоколом від 01.06.2011 р. (а. с. 18 т. 1)

Редакція статуту зі змінами була подана в ОСОБА_1 обласну державну адміністрацію на відповідну реєстрацію.

Відповідно до ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров'я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей.

Відповідно до ч. 2 ст. 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї релігійної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Ч. 1 ст. 14 Закону України Про свободу совісті та релігійні організації, у редакції, чинній на момент виникнення та існування спірних правовідносин (далі Закон № 987-XII) передбачено, що для одержання релігійною громадою правоздатності юридичної особи громадяни в кількості не менше десяти чоловік, які утворили її і досягли 18-річного віку, подають заяву та статут (положення) на реєстрацію до обласної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а у Республіці Крим до Уряду Республіки Крим.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону № 987-XII держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних і організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості.

Ст. 14 Закону № 987-XII передбачено, що зміни і доповнення статутів (положень) релігійних організацій підлягають реєстрації в тому ж порядку і в ті ж терміни, що і реєстрація статутів (положень).

При вирішенні питання про правомірність та порядок внесення змін до статуту суд звертає увагу на те, що зі змісту пункту 146 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Свято-Михайлівська парафія проти України" від 14 червня 2007 року (заява № 77703/01), яка була предметом розгляду у Верховному Суді України, вбачається, що рішення релігійної організації про внесення змін до статуту лежать в площині приватного права та не мають бути об'єктом втручання з боку органів державної влади, якщо вони не порушують прав інших осіб, чи підпадають під обмеження, встановлені пунктами 2 статей 9 та 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, аналізуючи встановлені судом обставини, щодо порядку та права на внесення змін до статуту, та співставляючи їх зі змістом вищезазначених приписів законодавчих актів, якими врегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що внесення змін до статуту релігійної громади, в тому числі і щодо її канонічної приналежності, є правом громадян, що утворили релігійну громаду та членів релігійної громади і не може залежати від волі інших ієрархічних та інституційних структур.

19.07.2011 р. релігійна громада "Парафія Мучеників благовірних князів Бориса і Гліба" міста Тернополя Тернопільської області ОСОБА_1 єпархії Української Автокефальної Православної Церкви" отримала у постійне користування земельну ділянку площею 0,9000 га за адресою вул. Білогірська, м. Тернопіль згідно державного акту серії ЯЯ №297380 від 19.07.2011року, кадастровий номер :12:018:0135 для будівництва церкви (а. с. 51). Дії щодо її отримання від імені юридичної особи, як її керівник вчинялись ОСОБА_9

Відповідно до ст. 8 Закону України Про свободу совісті та релігійні організації держава визнає право релігійної громади на її підпорядкованість у канонічних, організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підпорядкованості. Тому зміна підпорядкованості релігійною громадою або перехід її у іншу віросповідну (конфесійну) приналежність не може тягти за собою втрату прав і зобов'язань цієї громади за усіма угодами, що були раніше укладені нею, в тому числі і право постійного користування земельною ділянкою для наданої для спорудження культової споруди.

Після отримання релігійною громадою державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №297380 від 19.07.2011р. ОСОБА_10 у Відділ державних реєстраторів ОСОБА_1 міської ради 08.09.2011 р. були подані документи про внесення змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни її керівника.

08.09.2011 р. державним реєстратором відділу Держаних реєстраторів ОСОБА_1 міської ради ОСОБА_11 внесено до Єдиного державного реєстру реєстраційний запис №1005749 від 08.09.2011 р. щодо керівника парафії ОСОБА_10

Судом, під час зясування обставин, зазначених в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 08.05.2014 р., якою постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 09.12.2011 р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2012 р. скасовано та направлено справу на новий розгляд, а саме для аналізу відповідності документів, які були подані державному реєстратору, вимогам ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», зясовано наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (що діяла на момент виникнення та існування спірних правовідносин) - відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Ч. 2 цієї статті, зокрема, передбачено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи про прізвище, ім'я, по-батькові, дата обрання (призначення) та реєстраційні номери облікових карток платників податків, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців якщо зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов'язані із зміною керівника або осіб, що обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, крім документів, передбачених частиною першою цієї статті, особа, уповноважена діяти від імені юридичної особи (виконавчого органу), додатково подає примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміну зазначених осіб та/або примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) розпорядчого документа про їх призначення.

П. 5 Листа Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 15.03.2010 року № 3135 "Щодо Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії незаконному поглинанню та захопленню підприємств" стосовно розяснення ст. 19 Закону про реєстрацію передбачено, що документами, які підтверджують зміну керівника або осіб, що обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності із врахуванням положень статуту, можуть бути:

- протокол загальних зборів, що є рішенням уповноваженого органу управління юридичної особи про зміну зазначених осіб;

- наказ чи розпорядження власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Згідно із п. 10 Статуту релігійної громади "Парафія Мучеників благовірних князів Бориса і Гліба" міста Тернополя Тернопільської області ОСОБА_1 єпархії Української Автокефальної Православної Церкви" органами управління парафії є Парафіяльні збори на чолі з настоятелем та Парафіяльна рада, підзвітна настоятелю.

Відповідно до п.12 Статуту Парафіяльні збори подають клопотання, звернення до єпархіального архієрея, органів державної влади і місцевого самоврядування.

П. 16 Статуту передбачено, парафію очолює настоятель, який запрошується парафією та призначається єпархіальним архієреєм.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами витребуваної, на виконання ухвали Вищого адміністративного суду від 08.05.2014 р. реєстраційної справи Релігійної громади «Парафія мучеників благовірних князів Бориса і Гліба міста Тернополя» Тернопільсько-бучацької Української православної церкви Київського Патріархату (), що для внесення змін до відомостей про юридичну особу ОСОБА_10 відповідачу не подавалося примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення Парафіяльних зборів релігійної громади. Встановлено, та при проведенні реєстрації змін державним реєстратором було взято до уваги положення п. 16 Статуту релігійної громади, а також укази ОСОБА_1 єпархії Київської Патріархії Української Автокефальної Православної Церкви від 03.12.2010 р. № 0361 про зняття з посади настоятеля митрофорного протоієрея ОСОБА_9 (а. с. 25 т. 1 а. с. 32 т. 2) та указ ОСОБА_1 єпархії Української Автокефальної Православної Церкви від 03.12.2010 р. № 0362 про призначення настоятелем релігійної громади митрофорного протоієрея ОСОБА_10 (а. с. 24 т. 1 а. с. 30 т. 2).

Аналізуючи вищезазначені обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, наявними у матеріалах дослідженої реєстраційної справи та співставляючи їх із вищенаведеними вимогами законодавства та положеннями Статуту релігійної громади, суд приходить до висновку, що призначення настоятеля парафії єпархіальним архієреєм не є достатньої підставою для зміни керівника релігійної громади, у розумінні ч. 2 ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, оскільки для внесення таких змін необхідною умовою є подача оригіналу (ксерокопії, нотаріально засвідченої копії) рішення органу управління юридичною особою Парафіяльних зборів. Доказів подачі оригіналу (ксерокопії, нотаріально засвідченої копії) рішення органу управління юридичною особою Парафіяльних зборів, на час розгляду даної справи не надано, а судом, на виконання вимог ст. 11 КАС України, частині офіційного з»ясування обставин справи існування таких доказів не виявлено.

П. 16 Статуту релігійної громади встановлено, що парафію очолює настоятель, який запрошується Парафією та призначається єпархіальним архієреєм.

Аналізуючи зміст вищезазначеного пункту статуту, суд приходить до висновку, що ним не передбачено, як саме парафія запрошує настоятеля.

Натомість, ст. 13 Закону № 987-XII передбачено, що релігійна організація визнається юридичною особою з моменту реєстрації її статуту. Релігійна організація як юридична особа користується правами і несе обов'язки відповідно до чинного законодавства і свого статуту.

Тобто, системний аналіз положень Статуту та вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини дозволяє суду зробити висновок, що таке запрошення, повинно бути оформлено від імені парафії, як юридичної особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 здійснював керівництво релігійною громадою до моменту, коли члени громади дізналися, що 21.10. 2011 р. ОСОБА_10, як новим керівником від імені релігійної громади, було вчинено заяву про відмову від права постійного користування земельною ділянкою площею 0,15 га під будівництво жіночого монастиря (а. с. 54 т. 1 ) та заяву 22 жовтня 2011 року про відмову від права постійного користування земельною ділянкою площею 0,75 га під будівництво багатоквартирного житлового будинку з будовано-прибудованими приміщеннями (а.с. 55, 52 т. 1).

На момент розгляду справи, доказів запрошення ОСОБА_10, релігійною громадою у якості настоятеля, відповідно до п. 16 Статуту, сторонами не надано, а судом, самостійно при виконанні вимог ст.11 КАС України в частині офіційного з'ясування всіх обставин по справі, існування таких доказів не виявлено.

Суд зазначає, що копія протоколу № 2 парафіяльних зборів релігійної громади "Парафія Мучеників благовірних князів Бориса і Гліба" міста Тернополя Тернопільської області ОСОБА_1 єпархії Української Автокефальної Православної Церкви" від 03 .12.2010 р. (а.с. 95), яким збори вирішили звернутися до митрополита Мефодія про заміну настоятеля парафії з ОСОБА_9 на ОСОБА_10, не є, у розумінні п. 16 Статуту зверненням парафії до єпархіального архієрея.

Судом також встановлено, та підтверджується матеріалами даної адміністративної справи, а саме, листом керуючого ОСОБА_1 єпархією, предстоятеля УАПЦ, митрополита Мефодія на адресу відділу державних реєстраторів ОСОБА_1 міської ради від 06.12. 2010 р. (а. с. 23), що позивачам не було відомо про проведення вищезазначених парафіяльних зборів, оскільки зі змісту даного листа вбачається, що громада просить керуючого архієрея призначити нового настоятеля, тобто, станом на 06.12.2010 р. предстоятелем релігійної громади "Парафія Мучеників благовірних князів Бориса і Гліба" міста Тернополя Тернопільської області ОСОБА_1 єпархії Української Автокефальної Православної Церкви" ОСОБА_10 призначено не було.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість, під ставність та доведеність у порядку та спосіб, що передбачені законом, а одже, вважає такою що підлягає до задоволення позовну вимогу щодо скасування реєстраційного запису державного реєстратора відділу Держаних реєстраторів ОСОБА_1 міської ради ОСОБА_11 №1005749 від 08.09.2011 р. щодо внесення відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов'язані із зміною керівника.

Керуючись ст. 2, 11, 86, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Скасувати реєстраційний запис державного реєстратора відділу Держаних реєстраторів ОСОБА_1 міської ради ОСОБА_11 №1005749 від 08.09.2011 року щодо внесення відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов'язані із зміною керівника.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І. О.