Справа № 816/2056/15
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 р.Справа № 816/2056/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.09.2015 по справі № 816/2056/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький елеватор"

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.09.2015 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький елеватор" (далі ТОВ "Кременчуцький елеватор") до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області ( далі Кременчуцька ОДПІ) задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ № /3012 від 19.12.2014.

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.09.2015 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивачем не надано до перевірки сертифікати якості, свідоцтва відповідності, тощо, які передбачені договором поставки між позивачем та ТОВ "Олімп-Агро". Також послався на акт Лубенської ОДПІ від 27.08.2014 № 2161/22-35091107 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Олімп-Агро" яким встановлено, що в ході господарських операцій ТОВ "Олімп-Агро" з ТОВ "Кременчуцький елеватор" перевізником виступав ТОВ "Голден Люкс", проте надані до перевірки ТТН містять розбіжності з АІС "Автомобіль" ДАІ УМВС щодо марок автомобілів, їх власників. При цьому відповідач послався на п.11 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, згідно якого товарно-транспортна накладна відносяться до первинної документації, ведення форм яких є обовязковим, проте надані до перевірки ТТН містять дефекти та можуть підтверджувати факт транспортування та передачі товару. Крім того зазначив, що за ТОВ "Олімп-Агро" не рахуються власні та орендовані основні засоби (сільськогосподарська техніка, автомобільний транспорт, тощо). З огляду на зазначене, податковий орган вважає, що у позивача не було підстав для податкового обліку господарських операцій, оскільки вони мають ознаки нереальності.

Сторони в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), справа розглянута без участі представників сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що з 27.10.2014 по 31.10.2014 посадовими особами Кременчуцької ОДПІ на підставі направлення від 23.10.2014 №2852/16-03-22-02 та згідно наказу №3113 від 23.10.2014 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Кременчуцький елеватор" з питань взаємовідносин з ТОВ "Олімп Агро" за період березень 2014 року, за результатами якої складено акт від 07.11.2014 № 2599/16-03-22-02-12/33081783 (далі Акт).

На підставі вказаного вище акту перевірки податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № /3012 від 19.12.2014, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів за основним платежем в розмірі 177780,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 88890,00 грн.

За результатами оскарження в адміністративному порядку зазначеного податкового повідомлення-рішення останнє залишено без змін.

Перевіряючи правомірність прийняття податковим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України (далі ПК України) встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченимипунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п.201.6 ст.201 ПК України).

Колегія суддів зазначає, що наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що повязані з рухом активів, зміною зобовязань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Під час судового розгляду був досліджений договір договір №0802 від 08.02.2014 між ТОВ "Олімп-Агро" (продавець) та ТОВ "Кременчуцький елеватор" (покупець) за умовами якого постачальник зобов'язується передати (поставити) товар в обумовлений у цьому договорі строк другій стороні - покупцеві товару, а покупець зобов'язується прийняти цей товар і сплатити за нього певну грошову суму, на умовах обумовлених у цьому договорі. Предметом поставки є соєві боби (соя).

Зазначений договір містить всі істотні умови, які були узгоджені сторонами, є чинним та недійсним не визнався.

На момент здійснення господарських операцій контрагент позивача зареєстрований в установленому законом порядку.

В ході виконання вказаного договору ТОВ "Кременчуцький елеватор" у березні 2014 року придбано у ТОВ "Олімп-Агро" сою на загальну суму 1066797,00 грн., в тому числі ПДВ 177799,50 грн.

На підтвердження реальності виконання умов даного договору позивачем надано податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення, банківські виписки.

Вищезазначені первинні документи відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", дефектів форми, змісту або походження не мають.

Згідно журналу-ордеру по рахунку 631 за березень 2014 року вбачається оприбуткування товару, придбаного у ТОВ "Олімп-Агро", та відображення його у повному обсязі у бухгалтерському обліку позивача.

Транспортування товару ТОВ "Олімп-Агро" до позивача підтверджується товарно-транспортними накладними, відповідно до яких замовником перевезення та вантажовідправником виступав ТОВ Олімп-Агро, автомобільним перевізником ТОВ Голден-Люкс, отримувачем ТОВ Кременчуцький елеватор за адресою: с. Піщане, Полтавська обл.

Доводи відповідача про те, що наявність розбіжностей в товарно-транспортних накладних доводить нереальність перевезення товару на адресу позивача за укладеними угодами, колегія суддів вважає безпідставними та зазначає, що встановленим обставинам належить давати оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, зокрема, сама собою дефектність того чи іншого документа, що підтверджує транспортування продукції не є безумовним доказом безтоварності вчиненої господарської операції за умови підтвердження документами первинного бухгалтерського обліку.

Крім того колегія суддів зазначає, що обовязок щодо оформлення товарно-транспортних накладних у відповідній кількості примірників здійснюється саме замовником (вантажовідправником), у звязку з чим ТОВ "Кременчуцький елеватор" не може нести відповідальність за недоліки заповнення таких товарно-транспортних накладних.

Судовим розглядом встановлено, що соя придбавалася позивачем у ТОВ "Олімп-Агро" з метою переробки давальницької сировини та виготовлення соєвої макухи та соєвої олії, відповідно до договору на переробку давальницької сировини №19/06 від 19.06.2012, укладеного між ТОВ "Кременчуцький елеватор" (замовник) та ТОВ "КреМікс" (виконавець), що підтверджується актами передачі сировини на переробку, актами розрахунку виходу продукції з давальницької сировини, журналом - ордером і відомістю по рахунку 206 "матеріали передані в обробку" за березень 2014 року, актами прийняття-передачі продукції з переробки. У подальшому позивач здійснював реалізацію готової продукції іншим контрагентам.

Враховуючи вищезазначене, доцільність придбання товару у вищезазначеного контрагента, пояснюється його використанням у подальшій господарській діяльності позивача шляхом укладання відповідних договорів з контрагентами (покупцями), що підтверджується договорами, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними (а.с. 30-61 т. 2).

Укладені правочини є дійсними, виконаними сторонами в повному обсязі, без претензій та зауважень, ніким не оскарженими та у судовому порядку не визнані не дійсними.

Доводи апеляційної скарги про ненадання позивачем до перевірки сертифікатів відповідності, паспортів якості на товар (сою), колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки придбаний позивачем товар не належить до Переліку продукції, що підлягає обовязковій сертифікації в Україні, затвердженого наказом Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 № 28, при цьому позивачем до матеріалів справи надано акти розрахунку виходу продукції з давальницької сировини, в яких ТОВ "КреМікс" зазначено показники якості сировини ТОВ "Кременчуцький елеватор".

Колегія суддів зазначає, що субєктам господарювання не заборонено залучати засоби, які перебувають у власності інших осіб для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності, а тому відсутність зареєстрованого за ТОВ "Олімп-Агро" вантажного автомобільного транспорту, сільськогосподарської техніки, нерухомого майна не доводить нереальність господарської операції.

Посилання апелянта на акти перевірки контрагента позивача, як на підставу для висновку про порушення позивачем вимог діючого законодавства, є необгрунтованими, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, господарською спрямованістю діяльності позивача.

Зазначена відповідачем обставина не є підставою для позбавлення платника податків права на віднесення сум до складу податкового кредиту у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови його отримання (сплатив ПДВ у ціні замовлених та фактично придбаних товарів або послуг) та має документальне підтвердження розміру податкового кредиту.

Відповідно до п. 5.2 наказу ДПА України № 984 від 22.12.10 р. "Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства" факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Податковий орган протиправно не прийняв до уваги належним чином оформлених первинних та податкових документів, відповідно до яких платник податків здійснив розрахунки з контрагентами та включив до складу податкового кредиту відповідні суми сплаченого податку.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року по справі № 816/2056/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3
Повний текст ухвали виготовлений 18.12.2015.