Справа № 461/12145/15-а
Суддя: Городецька Л. М.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2016 Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючої: судді - Городецької Л.М.

при секретарі: Турчин З.В.,

з участю представника

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Патрульної поліції у м.Львові про визнання незаконною та скасування постанови від 30.11.2015 року серії ПС2 №679855,

встановив:

ОСОБА_2звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову від 30.11.2015 року в справі про адміністративне правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху серії ПС2 № 679855 про накладення на неї стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування заявленого позову позивач покликається на те, що оскаржуваною постановою її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП здійснення зупинки в межах дії знаку 3.34 «зупинка заборонена» та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Однак, вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки не було враховано її пояснень, зупинка автомобіля була здійснена через різке збільшення сердечного ритму, тобто вимушено. Крім цього, вважає, що відносно неї дійсний та очевидний був момент дискримінації за походженням зі Сходу. Також вказує на те, що її було позбавлено права надати офіційні пояснення по суті правопорушення, ознайомитись з матеріалами справи та подати докази. Вважає, що відповідач повинен був скласти постанову відповідно до ст.284 ч.1 п.3 КпАП України про закриття справи, оскільки встановили відсутність порушення та вимушену зупинку, однак такого обовязку не виконав.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з мотивів, викладених у позові. Просив позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила з підстав, викладених у письмових запереченнях. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що в позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як видно з постанови ПС2 №679855 від 30.11.2015 року ОСОБА_2 у м.Львові на пр.Шевченка,36 у м.Львові не виконала вимогу знаку 3.34 «зупинка заборонена» та здійснила зупинку в межах дії знаку 3.34, чим порушила Правила дорожнього руху.

Пунктом 15.1 Правил дорожнього руху передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

В зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Факти, викладені у оскаржуваній постанові, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Жодних доказів, які б свідчили про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, позивачем не надано. Окрім цього, суд приймає до уваги, що позивачем не заперечується сам факт правопорушення згідно пояснень, наданих у судовому засіданні.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова від серії ПС2 №679855 від 30.11.2015 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП винесена правомірно, оскільки дійсно позивачем фактично було допущено порушення Правил дорожнього руху.

Разом з тим, суд приймає до уваги твердження позивача про те, що зупинка була здійснена вимушено через різке збільшення сердечного ритму, іншого місця для паркування в даному місці не було, раніше не притягалася до адміністративної відповідальності.

При винесенні оскаржуваної постанови посадова особа, уповноважена вирішувати справу, не врахувала характер та обставини вчиненого правопорушення, пояснення ОСОБА_2, матеріальне становище, особу винної, що суттєво знижує ступінь її вини, а також те, що шкідливих наслідків вчиненим правопорушенням не завдано, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову в частині накладення стягнення слід змінити, звільнивши ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП.

Керуючись ст.ст.17, 19, 160, 161, 162, 167 КАС України, суд

постановив:

адміністративний позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову інспектора Патрульної поліції роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м.ЛьвовіОСОБА_3 серії ПС2 №679855 від 30.11.2015 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.121 ч.1 КпАП України в частині накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень змінити, обмежившись усним зауваженням.

В решті позову відмовити.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року № 3-рп/2015 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, - постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Городецька Л.М.