Справа № 2а-15886/10/0470
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2012-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Потолової Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №35» до Центральної міжрайонної державної податкової інспекції у м.Кривому Розі Дніпропетровської області про скасування податкового повідомлення-рішення,
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження.
Відповідач не забезпечив участь повноважного представника у судове засідання, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення. На адресу суду надійшло клопотання про заміну відповідача правонаступником та відкладення розгляду справи.
Згідно ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, при розгляді справи виходить з наступного.
Не погодившись з податковим повідомленням позивач оскаржив його до Центральної МДПІ у м.Кривому Розі, 15.07.2010р. направивши скаргу за вихідним №965.
Не погодившись з таким рішенням КП «ЖЕО №35» оскаржило його до Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області, направивши 12.08.2010р. скаргу за вихідним №1038.
Не погодившись з таким рішенням КП «ЖЕО №35» оскаржило його до Державної податкової адміністрації України, 23.09.2010р. направивши скаргу за вихідним №1227.
Не погоджуючись з рішенням податкового органу позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно Інструкції Нацбанку України яка набрала чинності 09.04.2004р., зареєстрованої у Міністерстві Юстиції України 29.03.2004р. під №377/8976, по суті якщо у платіжному дорученні чітко вказане призначення платежу, то не має права визначати і контролювати напрями використання коштів клієнтів, а саме платіжне доручення №1680 від 10.09.2010р. призначення платежу ПДВ за липень 2010 року.
Як вказує позивач у Законі України «Про національний банк України» від 20.05.1999р. №677-ХІV зі змінами та доповненнями чітко вказано порядок здійснення розрахунків та зарахування платежів клієнтів.
Також позивач зазначає, що правові заходи Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р. №2181-III не передбачають такого заходу погашення податкового боргу, як зміна призначення платежу, визначеного платником податків та не наділено податковий орган правом чи обов'язком змінювати призначення платежу, визначене платником податків.
Відповідач проти позову заперечує, в матеріалах справи наявне клопотання від 01.02.2012р. про закриття провадження у справі.
Своє клопотання відповідач обґрунтовує наступним.
Як вказує відповідач, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач оскаржує дії податкового органу щодо самостійного розподілу ним платежів, що надійшли від платника податків, а просить скасувати податкові повідомлення та провести розподіл сплачених коштів з вказаних в платіжних дорученнях призначень платежу. При цьому зазначені повідомлення про розподіл сплачених коштів не впливають на права та обовязки платника податків тому не є актами індивідуальної дії субєкта владних повноважень.
Відповідач зазначає, що відповідно до листа ВАС України «Щодо оскарження дій податкових органів» 10.06.2010р. №845/11/13-10 повідомлення про розподіл сплачених коштів є результатом дій податкового органу, вчинених ним на реалізацію своїх повноважень, передбачених п.п.16.3.3 п.16.3 ст.16 ЗУ «Про погашення зобов'язань платників податків і бюджетами та цільовими фондами», також таке повідомлення із відповідною інформацією не впливає на права та обовязки платника податків, а тому не є актом індивідуальної дії.
Обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни та припинення.
Таким чином, на підставі вищевикладеного, відповідач просить закрити провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, надані представниками сторін докази, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Згідно із ч.1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.
Частиною 2 ст.17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби: спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.
Як вбачається із змісту позовних вимог, позивач оскаржує дії податкового органу щодо самостійного розподілу ним платежів, що надійшли від платника податків, а саме: просить скасувати податкові повідомлення та провести розподіл сплачених коштів згідно вказаних в платіжних дорученнях призначень платежу. При цьому зазначені повідомлення про розподіл сплачених коштів не впливають на права та обов'язки платника податків, а тому не є актами індивідуальної дії суб'єкта владних повноважень.
Відповідно до листа ВАС України «Щодо оскарження дій податкових органів» від 10.06.2010р. №845/11/13-10 повідомлення про розподіл сплачених коштів є результатом дій податкового органу, вчинених ним на реалізацію своїх повноважень, передбачених п.п.16.3.3 п.16.3 ст.16 ЗУ «Про погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та цільовими фондами», також таке повідомлення із відповідною інформацією не впливає на права та обов'язки платника податків, а тому не є актом індивідуальної дії.
Обов'язковою ознакою нормативно - правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни та припинення.
Крім того, суд не приймає надані позивачем уточнення позовних вимог від 01.02.2012р., оскільки, по-перше, заява подана без дотримання приписів ст.137 КАС України, а по-друге, коригування позовних вимог не змінює їх обґрунтування по суті.
Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку, що позивач звернувся до адміністративного суду з неналежним способом захисту свої прав та інтересів, у звязку з чим у задоволенні позову має бути відмовлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №35» до Центральної міжрайонної державної податкової інспекції у м.Кривому Розі Дніпропетровської області про скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови

Суддя ОСОБА_1