Справа № 806/995/15
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 року м. Київ К/800/28216/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючий суддя:Вербицька О.В.
Судді: Бившева Л.І.
Маринчак Н.Є.
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області

на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20.04.2015 р.

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 р.

у справі № 806/995/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Папір-Мал»

до Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області

про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення - рішення

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Папір-Мал» (далі - позивач, ТОВ «Папір-Мал») звернулось до суду з позовом до Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області (далі - відповідач, Малинська ОДПІ) про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.04.2015 р. позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 22 жовтня 2014 року №.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 р. постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20.04.2015 р. залишено без змін.

У касаційній скарзі, Малинська ОДПІ, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20.04.2015 р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 р. і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У письмовому запереченні на касаційну скаргу ТОВ «Папір-Мал», посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20.04.2015 р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 р. - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку про наступне.

Малинською ОДПІ було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ «Папір-Мал» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинах із ТОВ «Торгвеста» та ТОВ «Лакшері Інвест» за період діяльності з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року, за результатами якої складено акт перевірки від 02.10.2014 року №75/22-12/30477405.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем вимог п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, а результаті чого завищено податковий кредит з податку на додану вартість на 442980,40 грн.

На підставі вказаного акта відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.10.2014 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 664471 грн., у т.ч. 442980 грн. - за основним платежем та 221491 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Суди першої та апеляційної інстанцій визнали необґрунтованими такі висновки податкового органу, з чим погоджується суд касаційної інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

За змістом частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем з метою здійснення господарської діяльності було укладено з ТОВ «Лакшері Інвест» договір купівлі продажу товарів №106 від 23.06.2014 року та з ТОВ «Торгвеста» договір купівлі-продажу №111 від 26.06.2014 року.

Виконання зазначених договорів підтверджено належним чином складеними первинними документами: видатковими накладними, податковими накладними, актами здачі-прийняття робіт, товарно-транспортними накладними тощо. Оплату придбаного товару підтверджено платіжними дорученнями.

Отже, позивачем реально здійснені та фактично виконані господарські операції по взаємовідносинах з ТОВ «Торгвеста» та ТОВ «Лакшері Інвест», що підтверджено належним чином складеними первинними документами.

З огляду на викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що позивачем виконані всі умови, передбачені податковим законодавством, які надають йому правові підстави для формування податкового кредиту.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно.

За таких обставин, касаційна скарга відповідача підлягає відхиленню, а постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 20.04.2015 р. та ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 р. залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області відхилити.

2.Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20.04.2015 р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 р. залишити без змін.

3.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька

Судді Л.І. Бившева

Н.Є. Маринчак