Справа № 818/3696/15
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 р. Справа №818/3696/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Кохан Т.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Кілафф" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне підприємство «Кілафф», звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державній податковій інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.10.2015 року № /56516 та № /56517.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП «Кілафф» про що складений Акт від 25.09.2015 року №2472/18-19-15- 02/34940131. На підставі акту перевірки відповідачем були прийняті оскаржувані податкові повідомлення- рішення від 16.10.2015 року.Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення вимог п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п.п. 200.1, п. 200.4, п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України, в результату чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за червень 2015 року на суму 99600 грн. та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд.24) червень 2015 року на 99400 грн.

Позивач не згоден з висновками Акту перевірки та вважає, що вони зроблені безпідставно, з огляду на наступне.

Між ПП «Кілафф» (Покупець) та TOB «Фармат ЛТД» (Продавець) був укладений договір купівлі-продажу. Фактичне здійснення господарських операцій по зазначеному договору повністю підтверджується первинними бухгалтерськими документами.

Також у ході перевірки відповідачем не було встановлено, що на час здійснення господарських операцій TOB «Фармат ЛТД» не мало статусу платника ПДВ у зв'язку з чим, підприємство правомірно видало податкову накладну, на підставі якої позивачем було включено до складу податкового кредиту суму податку у розмірі 199000 грн.

Позивач зазначає, що причиною виникнення спору є не відсутність документів, які б підтверджували право позивача на податковий кредит з ПДВ, а їх оцінка відповідачем як таких, що не підтверджують здійснення господарської операції, тобто є фіктивними. Проте контролюючий орган не врахував, що згідно ст. 234 ЦК України повноваження щодо визнання фіктивного правочину недійсним надані лише суду. Так у контролюючого органу відсутня інформації щодо наявності такого судового рішення.

Крім того, посилання позивача на дефектність товарно-транспортних накладних не грунтується на вимогах законодавства.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити виходячи з наступного.

В ході проведення перевірки встановлено, що одним з основних постачальників позивача за червень 2015р. було ТОВ «Фармат ЛТД». Проведеним аналізом даних ЕРПН встановлено, що ТОВ «Фармат ЛТД» придбало кришки, флакони, кришки -капельниці у ТОВ «Профіпласт», який, в свою чергу, є постачальником ПП «Кілафф». Так, ПП «Кілафф» самостійно здійснило придбання у ТОВ «Профіпласт» вищезазначеної продукції у червні 2015 року згідно з податковою накладною № 40 від 25.06.15р. ТОВ «Профіпласт» реалізувало на адресу ПП «Кілафф» кришки- капельниці на загальну суму 2400,00грн., в т.ч. ПДВ - 400,00грн. Згідно з товарно - транспортною накладною пункт навантаження - м. Харків вул. Залютинська, буд. 4 , тоді як податкова адреса ТОВ «Фармат ЛТД» відповідно до бази АС «Податковий блок»: м. Київ вул. Харківське Шосе, буд. 201 /203.

Відповідач вважає, що ТОВ «Фармат ЛТД» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, повязаних з наданням податкової вигоди третім особам, в наслідок чого у ТОВ «Фармат ЛТД» за результатами перевірки поданої звітності неможливо встановити обєкти оподаткування по операціях з виготовлення/придбанням та продажу товарів (робіт, послуг) підприємствам - покупцям та постачальників за період червень 2015 року в розумінні ст. 185, 187,188,194,196,197,198,199,200 Податкового Кодексу України. Таким чином, у ТОВ «Фармат ЛТД» відсутній факт реального вчинення господарських операцій із платниками податків за червень 2015 року.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування ПП «Кілафф» від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за червень 2015 року. За результатами цієї перевірки був складений Акт від 25.09.2015 року №2472/18-19-15- 02/34940131 (далі - акт перевірки а.с. 27 - 50).

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення- рішення від 16.10.2015 року:

- № /56516, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2015 року у розмірі 99600,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 49800,00 грн. (а.с. 23);

- № /56517, яким зменшено розмір залишку від'ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2015 року у розмірі 99400,00 грн. (а.с. 25).

В акті перевірки зазначено про порушення позивачем вимог п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п.п. 200.1, п. 200.4, п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України, в результату чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за червень 2015 року на суму 99600 грн. та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд.24) червень 2015 року на 99400 грн.

Причиною прийняття оскаржуваних податкових повідомлень рішень стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки про те, що правочин між позивачем та ТОВ «Фармат ЛТД» укладався без мети реального настання правових наслідків з метою отримання безпідставної податкової вигоди.

Суд не погоджується із вищезазначеними висновками податкового органу та вважає їх такими що не відповідають нормам податкового законодавства.

Так з матеріалів справи суд вбачає Між ПП «Кілафф» (Покупець) та TOB «Фармат ЛТД» (Продавець) був укладений договір купівлі-продажу від 09.02.2015 року № 2015/02/09 (а.с. 64 66). Згідно п.1.1 договору Продавець зобов'язується передавати (поставляти) пакувальні матеріали, сировину, субстанцію та інші матеріали у власність Покупця, а Покупець зобов'язується приймати Товар та сплачувати за нього грошові кошти відповідно до умов цього договору. Згідно п.1.2. договору Товар передається по найменуванню та в кількості, із ціни відпускної, що будуть описані в кожному окремому випадку у видаткових накладних. Згідно п. 2.1. та Додаткової угоди №1 до договору, яка є невід'ємною частиною цього договору, поставка продукції Покупцеві здійснюється за адресами: м. Харків, вул. Залютинська,4, або Одеська обл. Білгород-Дністровський р-н, с. Салгани, вул. Шабська 1-6 відповідно до умов поставки FCA, згідно ІНКОТЕРМС 2010 (в редакції Міжнародної ОСОБА_3 2010 р.). (а.с. 67)

За червень 2015 року позивачем було отримано видаткову накладну від TOB «Фармат ЛТД» від 04.06.2015 року № 3 на суму 1194000,00 грн. (у тому числі ПДВ 199000,00 грн. а.с. 86).

Сплата TOB «Фармат ЛТД» вартості придбаного товару у червні 2015 року на загальну суму 1194000,00 грн. (у тому числі ПДВ 199000,00 грн.) підтверджується платіжними дорученнями від 16.06.2015року № 823, від 25.06.2015 року № 858, від 30.06.2015 року № 861, від 13.07.2015 року № 886 (а.с. 89 92).

Також, ПП «Кілафф» було укладено договір транспортного перевезення з ФОП ОСОБА_4 від 23.05.2011 року № 2305, відповідно до якого і здійснювалося перевезення товару від ТОВ «Фармат ЛТД» (а.с. 68 74). Отримання виконаних послуг підтверджується актом надання послуг від ФОП ОСОБА_4 від 04.06.2015 року № 22 на суму 1800,00 грн. (а.с. 88). Фактичне транспортування товару від м. Харкова до м. Сум підтверджується товарно-транспортною накладною від 04.06.2015 року № 3, з якої вбачається, що товар був отриманий у пункті навантаження - м. Харків, вул. Залютинська,4 та розвантажений у м. Сумах, вул. Харківська, 6 (юридична адреса позивача) (а.с. 87).

Також відповідно до умов п. 4.1. договору Продавець зобов'язаний при відвантаженні товару до видаткової накладної додати документ, що підтверджує якість Товару. На виконання умов договору TOB «Фармат ЛТД» на придбану продукцію надані паспорти якості про що зазначено в акті перевірки.

Позивачем було включено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість по придбанню товару у TOB «Фармат ЛТД» у декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року у розмірі 199000 грн. (податкова накладна від 04.06.2015 року № 16), зазначена накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних під номером НОМЕР_1, про що свідчить квитанція № 1 від 09.06.2015 року (а.с. 75 83, 85).

Суд вважає, що документи щодо операцій по виконанню зазначеного вище договору між позивачем та його контрагентом мають всі обовязкові реквізити визначені законодавством, а відтак є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку та відображають фактично здійснені позивачем господарські операції.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Тобто умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вже зазначалося, податкова накладна від 04.06.2015 року № 16 зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних під номером НОМЕР_1, про що свідчить квитанція № 1 від 09.06.2015 року.

Пунктом 201.8 ст.201 Податкового кодексу України, визначено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно п.201.10. ст. 9 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент видачі податкових накладних позивач та його контрагент були зареєстровані органами державної податкової служби у встановленому законодавством порядку в якості платників податку на додану вартість, про що є відповідне свідоцтво, а отже мали право складати податкові накладні. Зважаючи, що позивач має належним чином оформлену податкову накладну, то, суд вважає, що сума податку на додану вартість правомірно віднесена позивачем до складу податкового кредиту.

Також суд зазначає, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Матеріалами справи підтверджено факт виконання позивачем та його контрагентом зобов'язань за спірним правочином. Копії первинних документів не мають дефектів форми, змісту або походження, які в силу ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, ст. 44, ст. 201 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Отже, господарські операції між позивачем та його контрагентом мали реальний характер, діяльність позивача була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, підприємство ознак фіктивності на час здійснення господарської операції не мало, що зумовлює хибність висновків податкового органу.

Щодо посилання відповідача на те, що згідно з товарно - транспортною накладною пункт навантаження - м. Харків вул. Залютинська, буд. 4 , тоді як податкова адреса ТОВ «Фармат ЛТД» відповідно до бази АС «Податковий блок»: м. Київ вул. Харківське Шосе, буд. 201 /203 суд зазначає наступне.

У зазначеному вище договорі та додаткових угодах до нього, не передбачено, що отримання товару чи навантаження товару повинно відбуватися за юридичною адресою продавця, чи на його складі, чи приміщенні, власником/орендатором якого є TOB «Фармат ЛТД».

Більш того, саме додатковими угодами до договору визначено, що поставка продукції Покупцеві здійснюється, зокрема, за адресою: м. Харків, вул. Залютинська,4, відповідно до умов поставки FCA, згідно ІНКОТЕРМС 2010. Саме вказана адреса і зазначена в товарно транспортній накладній.

Також безпідставним суд вважає і посилання відповідача на недоліки в заповненні товарно транспортних накладних по господарським операціям позивача, оскільки товарно-транспортна накладна не є документом первинного бухгалтерського обліку, що підтверджує обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

При цьому оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання чи дефектність такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може бути єдиною підставою для невизнання податкового кредиту та витрат з придбання товарно-матеріальний цінностей.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що податковим органом не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень рішень, відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Кілафф" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 16.10.2015 року № /56516 та № /56517.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Кілафф" (вул. Харківська, буд. 6, м. Суми, 40000, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області суму сплаченого судового збору у розмірі 3 732,00 грн. (три тисячі сімсот тридцять дві гривні 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 28.12.2015 року.

Суддя (підпис) В.О. Павлічек

З оригіналом згідно

Суддя В.О. Павлічек