Справа № 806/2929/15
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2016-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Липа В.А.
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" січня 2016 р. Справа № 806/2929/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю представника відповідача Чулова С.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "29" жовтня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання дій протиправними, стягнення коштів ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4.) звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог просила:

- визнати протиправними дії Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області щодо не нарахування та невиплати їй при звільненні надбавки за вислугу років;

- стягнути з Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на її користь не нараховану та невиплачену при звільненні надбавку за вислугу років в сумі 19 194,56 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 06.06.2015 по 29.10.2015 в сумі 12 340,18 грн, а всього 31 534,74 грн.

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, зобов'язавши Овруцьку ОДПІ ГУ Міндоходів в Житомирській області виконати негайно постанову, прийняту за результатами розгляду даного позову, в межах платежу за один місяць та подати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання законної сили судоми рішенням;

- стягнути з Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на користь ОСОБА_5 105593 грн судових витрат, що пов'язані із прибуттям 25.08.2015, 16.09.2015, 30.09.2015, 07.10.2015 та 29.10.2015 до Житомирського окружного адміністративного суду для участі в судовому засіданні у адміністративній справі № 806/2929/15, як представника ОСОБА_4 за довіреністю, з яких 317,41 грн - компенсація за відрив від звичайних занять та 738,52 грн - компенсації в адміністративній справі витрат пов'язаних з переїздом до іншого населеного пункту (без урахування витрат на проїзд з Житомирського окружного адміністративного суду з міста Житомира до міста Овруча за 29.10.2015).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 20.09.1993 по 01.07.2013 працювала в на різних посадах у податковій інспекції (адміністрації), але в період з 01.08.2001 по 01.07.2013 надбавка за вислугу років, що передбачена ст.33 Закону України "Про державну службу" їй не нараховувалась на не виплачувалась.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 29.10.2015 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_4 при звільненні надбавки за вислугу років.

Стягнуто з Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на користь ОСОБА_4 не нараховану та невиплачену надбавку за вислугу років в сумі 19 194,56 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 06 червня 2015 року по 29 жовтня 2015 року в сумі 12 340,18 грн.

Стягнуто з Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на користь ОСОБА_5 1055,93 судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову про відмову у задоволенні позову. В апеляційній скарзі зазначив, що надбавка за вислугу років та винагорода за вислугу років є тотожними поняттями та одним і тим самим видом доплати позивачу. Позивачу, як особі, яка не мала рангу державного службовця, надбавка за вислугу років не нараховувалась, але проводилось нарахування та виплата винагороди за вислугу років як особі, що мала спеціальне звання. Суд не звернув уваги на зазначені обставини та ухвалив незаконне рішення.

Відповідно до вимог ст. 55 КАС України суд апеляційної інстанції проводить заміну відповідача його правонаступником - Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Житомирській області.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача 23.12.2015 та пояснення представника відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з 20.09.1993 по 01.07.2013 працювала на різних посадах у податковій інспекції (адміністрації), що підтверджується копією трудової книжки (а.с.7-12).

01.07.2013 відповідно наказу № 42-о, звільнилась з посади з посади старшого державного податкового інспектора Народицького відділення за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП (а.с. 12).

Вважаючи, що мала право на отримання надбавки за вислугу років, яка їй не була виплачена на день звільнення, а відтак не була виплачена повністю заробітна плата, позивач звернулась з позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог, оскільки вважав, що терміни "надбавка за вислугу років" та "винагорода за вислугу років", є різними за юридичним змістом, рівнем правового регулювання тощо.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, визначає Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-XII.

Змістом статті 1 цього Закону передбачено, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до частини другої статті 9 зазначеного Закону регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України. Із наведеної норми вбачається, що правове становище державних службовців, які працюють в апараті інших органів, може регулюватися іншими спеціальними законами. При цьому Закон України "Про державну службу" застосовується до таких службовців в частині, яка не врегульована спеціальним законом.

В свою чергу, статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності було урегульовано спеціальним законом - Законом України від 4 грудня 1990 року № 509-XII "Про державну податкову службу в Україні" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Отже, правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов'язки (на час виникнення правовідносин) визначались Конституцією України, Законом України "Про державну податкову службу в Україні", а в частині, що не врегульована ним - Законом України "Про державну службу".

Посадовою особою органу державної податкової служби за правилами частини першої статті 15 Закону № 509-XII може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Державною податковою адміністрацією України. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання (частини п'ята, шоста статті 15 цього Закону).

Відповідно до вимог ст.15 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", в редакції, чинній на день виникнення спору, посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання, а тому і правовий статус посадових осіб державної податкової служби та проходження служби регулювався зазначеним спеціальним Законом.

Посади усіх інших працівників, які не мають спеціальних звань, віднесені до відповідних категорій посад державних службовців.

В свою чергу, відповідно до вимог ст.24 Закону України "Про державну службу" прийняття на державну службу, просування по ній службовців, стимулювання їх праці, вирішення інших питань, пов'язаних із службою, проводиться відповідно до категорій посад службовців, а також згідно з рангами, які їм присвоюються.

Класифікація посад державних службовців та їх категорії визначені правовими нормами ст.25 зазначеного вище Закону. Частина четверта вказаної статті прямо зазначає, що віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України.

Розмежування в статусі працівників податкової служби відображено і в постанові Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. N 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів". Так, в додатку № 29 до вказаної постанови наведена схема посадових окладів керівних працівників і спеціалістів державних податкових інспекцій, які мають ранг державного службовця, а в додатку № 30 - схема посадових окладів керівних працівників і спеціалістів державних податкових інспекцій, які мають спеціальні звання

Враховуючи вищезазначене, законодавець чітко розмежував порядок та умови проходження служби працівників державної податкової служби, яким присвоєні спеціальні звання в силу вимог ст.15 Закону N 509-XII (державні службовці з спеціальним статусом), та працівників, посади яких віднесені до відповідної категорії державних службовців із присвоєнням відповідного рангу державного службовця.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.09.97 N 503-р (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 року N 1336) посади працівників державних податкових інспекцій, які не мають спеціальних звань, віднесені від четвертої до сьомої категорій посад державних службовців.

Згідно частини 2-7 ст. 33 Закону України "Про державну службу" ( в редакції на час виникнення спірних відносин) заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України .

Таким чином, розміри надбавки за вислугу років визначені законом, а повноваження щодо встановлення конкретних розмірів посадових окладів, запровадження інших надбавок, доплат делеговані Уряду України.

Встановлено, що Кабінетом Міністрів України 20.12.1993 була прийнята постанова № 1049 "Про надбавки за вислугу років для працівників органів державної виконавчої влади" "Про надбавки за вислугу років для працівників органів виконавчої влади та інших державних органів" якою затверджено Положення про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за вислугу років працівникам органів державної виконавчої влади, яке не поширюється на службових осіб митних органів, працівників контрольно-ревізійної служби, податкової служби та інших органів, а також військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, для яких установлено інші умови і порядок виплати надбавок за вислугу років.

На виконання постанови Верховної Ради «Про введення в дію Закону України «Про державну службу», постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 затверджено Положення про порядок обчислення стажу державної служби в державних органах.

Абзацами другим та третім пункту другого Порядку обчислення стажу державної служби, передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової та контрольно-ревізійної служби, а також на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

У межах своїх повноважень Кабінет Міністрів України видав постанову "Про Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання" від 12 вересня 1997 року № 1013, якою встановлено порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання .

За змістом цього Порядку до стажу роботи, що дає право на одержання винагороди за вислугу років, включається час роботи: на посадах і в органах, визначених Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283; на підприємствах, в установах, та в організаціях на посадах бухгалтерів, економістів, фінансистів, юристів, інженерів-програмістів, інженерів, системотехніків, інженерів-електроніків, якщо ці працівники мали спеціальну освіту, працювали за фахом та перейшли на роботу до податкової адміністрації (інспекції) і зараховані на відповідну посаду.

Згідно Порядку №1013, розмір вказаної винагороди також, визначається залежно від стажу роботи і обчислюється виходячи з посадового окладу та надбавки за спеціальне звання у таких розмірах: від 1 до 2 років -5, від 2 до 5 років -10, від 5 до 10 років-20, від 10 до 15 років-25, від 15 до 20 років-30, від 20 до 25 років-35, від 25 і більше років-40.

Отже, основними складовими нарахування надбавки за вислугу років згідно ст. 33 Закону України "Про державну службу" та Порядку №1013 є посадовий оклад та стаж роботи державної служби в державних органах. Відмінним складовими є відповідно, доплата за ранг та надбавка за спеціальне звання, а тому право на врахування такого стажу до стажу державної служби не можна ототожнювати з правом на отримання одночасно за ту ж саму роботу двох тотожних за суттю заробітних плат чи їх складових.

Встановлено, що позивач працювала в Овруцькій МДПІ на різних посадах, була державним службовцем, однак мала спеціальний статус відповідно до приписів Закону України "Про державну податкову службу в Україні" з присвоєнням спеціального звання.

Так під час перебування на посадах мала спеціальне звання: з 01.02.1995 року "Інспектор податкової служби ІІІ рангу", та з 01.09.2001 року "Інспектор податкової служби ІІ рангу". Посади, які займала позивач ні положеннями статті 25 Закону України "Про державну службу", а ні положеннями розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.09.97 N 503-р. не відноситься до категорії державних службовців, а тому, позивачу і не присвоювався ранг державного службовця.

Натомість, позивач отримував надбавку за спеціальне звання, яку не передбачено Законом України "Про державну службу".

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивач протягом перебування на посаді державного податкового інспектора (старшого державного податкового інспектора) Овруцької МДПІ (Народицьке відділення) отримувала за вказаний нею період в структурі заробітної плати винагороду за вислугу років, передбачену Порядком №1013 в розмірі від 20% з 01.01.2001 до 30% з 01.01.2013 (а.с. 40-54).

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що у позивача відсутнє право на одночасне отримання двох різновидів доплат до заробітної плати у вигляді надбавки за вислугу років за період перебування на посаді державного податкового інспектора (старшого державного податкового інспектора). Перебуваючи на посадах в податковому органі, за період з 01.08.2001 року по 01.07.2013 року, позивач в повному обсязі отримала винагороду за вислугу років як особа, що має спеціальне звання, а тому правові підстави для виплати надбавки за вислугу років передбаченої Законом України "Про державну службу", відсутні.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову в цій частині.

Оскільки позивач не має право на надбавку за вислугу років, відповідно не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Не підлягають стягненню і понесені позивачем та його представником судові витрати.

Порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, відповідно до ст. 202 КАС України є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову повністю.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області задовольнити.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "29" жовтня 2015 р. скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення виготовлено "18" січня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1,11401

3 - представник ОСОБА_5 АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 11101.

4- відповідачу/відповідачам: Овруцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області вул.Сабурова,1/20,м.Овруч,Житомирська область,11102

- ,