Справа № 369/8253/15-а
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/8253/15-а
Провадження № 2-а/369/272/15
ПОСТАНОВА

іменем України

26.08.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючої судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Сохань Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобовязання вчинити дії. Свої вимоги мотивував тим, що він як громадянин України, реалізуючи своє право на отримання земельної ділянки, у січні 2015 року звернувся до Білогородської сільської ради із заявою про надання йому у власність земельної ділянки у межах с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. У січні 2015 року на сесії сільської ради було прийнято рішення, яким відмовлено йому задоволенні його клопотання з тих підстав, що в доданих до клопотання графічних матеріалах не зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. З відмовою Білогородської сільської ради щодо безплатної передачі йому земельної ділянки не погоджується, вважає підстави надуманими та необґрунтованими, оскільки при прийнятті рішень орган місцевого самоврядування вийшов за межі своїх повноважень. Вважає рішення ради таким, що суперечить законодавству України та порушує її права.

Просив суд визнати протиправними дії сільської ради; скасувати рішення Білогородської сільської ради від 21 січня 2015 року щодо відмови у задоволенні клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки без мого погодження, орієнтовною площею 0.25 га для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель та споруд у межах с.Білогородка; зобовязати Білогородську сільську раду винести на засідання чергової сесії Гопенської сільської ради та розглянути його клопотання про виділення та передачу йому у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд у межах с.Білогородка орієнтовною площею 0,25 га; стягнути з Білогородської сільської ради на його користь витрати у розмірі 700 грн. на правову допомогу та сплачений при подачі позову судовий збір.

У судове засідання позивач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Просив суд слухати справу у його відсутність.

У судове засідання представник Білогородської сільської ради не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав суду письмові заперечення. Просив суд слухати справу у відсутність представника та відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, подані суду заперечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

За ч.1, 2 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області із заявою про надання земельної ділянки, посилаючись на обовязкове відведення земельних ділянок для громадян. До заяви було додано копія паспорту заявника та його ідентифікаційний код, графічні матеріали з бажаним місцем розташування земельної ділянки в межах с.Білогородка, копія договору доручення.

Рішенням Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №631 від 21 січня 2015 року «Про розгляд звернення ОСОБА_1І» - звернення залишено без задоволення у відповідності до ст. 118 ЗК України.

За ч.6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Таким чином, законом визначені вимоги до заяви, яка подається у відповідний орган, про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки. З поданої позивачем заяви вбачається, що в ній визначено бажане цільове призначення земельної ділянки, її розмір, а також прохання визначити без його погодження та виділити земельну ділянку в цілому в межах с.Білогородка Києво-Святошинського району Київської області. Але в ній не вказано чітко, де знаходиться ця земельна ділянка, не подано відповідних документів, визначених ч.6 ст. 118 ЗК України. Доводи позивача, що сільська рада може відмовити встановлених випадках, самостійно визначити місце розташування ділянки, суд до уваги не бере, оскільки питання передач земельних ділянок є компетенцією органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а суд перевіряє законність відмови у наданні земельної ділянки. Питання передачі конкретних земельних ділянок, які б були б вільні від забудови та не передані у власність іншим громадянам, не виносилось на розгляд ради, тому карта Google (графічне зображення територіальних меж с.Білогородка, подане позивачем разом з клопотанням) є неналежним доказом з огляду на ст. 70 КАС України.

На підставі вищевикладеного, а також аналізуючи положення норм земельного законодавства України щодо набуття громадянами прав на землю із земель державної та комунальної власності, суд не знаходить що відповідачем по справі було порушено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, оскільки Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області приймаючи оскаржуване рішення належним чином мотивувала його, як це передбачено ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, а тому дане рішення не підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 81, 116, 118, 121, 122, 152, 158 Земельного кодексу України, ст. ст. 71, 94, 159, 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобовязання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Пінкевич Н.С.