Справа № 757/47656/15-а
Суддя: Москаленко К. О.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 року cуддя Печерського районного суду Москаленко К.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Печерському районі міста Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

16.12.2015 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України у Печерському районі міста Києва і з 09.03.2004 позивач отримує пенсію згідно із Законом України «Про державну службу». Постановою КМУ від 02.09.2015 №644 «Про внесення змін до деяких актів КМУ» працівникам судів підвищено посадові оклади, що призвело до збільшення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям Секретаріату Конституційного суду України. У зв'язку з чим, вона 23.11.2015 звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії за віком згідно з Законом України «Про державну службу» в розмірі 87 відсотків з урахуванням нового посадового окладу та інших складових заробітної плати, які зазначені в довідці Секретаріату Конституційного суду України від 19.11.2015 №4-6-6-18/2696. Однак, листом відповідача від 02.12.2015 №20072/09 позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії. Оскільки позивач отримує пенсію у меншому розмірі ніж передбачено Законом України «Про державну службу», позивач звернулась з вказаним позовом до суду та просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з 02.09.2015 - неправомірними та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва провести їй перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року з 02.09.2015 (з урахуванням раніше проведених виплат) із розрахунку 87 відсотків заробітної плати згідно з довідками Секретаріату Конституційного суду України про заробітну плату на посаді від 19.11.2015 №4-6-6-18/2696 та складові заробітної плати від 21.11.2011р. №2/6-13-257 і від 06.03.2004 №163-163-20/108, які містяться в матеріалах пенсійної справи позивача з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено єдиний внесок на загально-обов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.4 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Представник відповідача направив до суду письмові заперечення проти позову, згідно яких проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема, згідно письмових заперечень, представник відповідача зазначив, що розмір пенсії позивачу було обчислено відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та згідно довідки Секретаріату Конституційного суду України від 21.11.2011 №2/6-13-257, на підставі якої позивачу включені всі складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років 25%, за стаж державної служби, надбавка за виконання особливо важкої роботи, премія щомісячна, премія до державних дат, інші виплати (матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати, суми виплат за використану відпустку, компенсація за невикористану відпустку, лікарняні не включаються до складової заробітної плати, оскільки не передбачені ст.33 Закону №3723. Крім того, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213, з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених законом України «Про державну службу», не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Таким чином, Управління Пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва діяло відповідно до норм чинного законодавства.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 09.03.2004 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва та отримує пенсію згідно Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993, яка призначена позивачу у розмірі 87 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії, що не заперечується представником відповідача.

23.11.2015 позивач звернулась до відповідача Управління Пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва із заявою про зобов'язання провести їй перерахунок призначеної пенсії відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 02.09.2015 №644 та довідки Секретаріату Конституційного суду України про заробітну плату на посаді від 19.11.2015 №4-6-6-18/2696.(а.с.8) Листом Управління Пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва від 02.12.2015 позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії згідно Закону України «Про державну службу України», оскільки відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213, з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених законом України «Про державну службу», не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, а тому вищевказана довідка не є підставою для здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії відповідно до Закону. (а.с. 9-10)

Проте, з такою відмовою відповідача суд не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу України (в редакції Закону N 76-VIII ( 76-19 ) від 28.12.2014 - щодо набрання чинності норм зазначеного Закону див. "Прикінцеві положення" (76-19) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Разом з цим, за правилами ч.2 ст. 48 Закону України «Про Регламент Верховної Ради» закони, постанови та інші акти Верховної Ради, що набрали чинності, скасуванню Верховною Радою не підлягають, вони можуть бути визнані Верховною Радою такими, що втратили чинність.

Таким чином, слід дійти висновку про відсутність підстав вважати, шо у зв'язку із скасуванням норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до закону України "Про державну службу", з 01.06.2015 пенсії не призначаються і раніше призначені пенсії не перераховуються, відтак, посилання представника відповідача на положення пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213 як на підставу для відмови в перерахунку пенсії позивачу є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на положеннях ч.2 ст. 48 Закону України «Про Регламент Верховної Ради».

Враховуючи вищевикладене та виходячи з відсутності даних, які б свідчили, що на час виникнення спірних правовідносин норми Закону України «Про державну службу» втратили чинність, суд дійшов висновку про те, що Закон України «Про державну службу» на час виникнення спірних правовідносин є чинним.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України «Про державну службу».

Відповідно до частини другої статті 37 цього Закону ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 33 Закону встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з частиною 1 статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу)), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 № 865 установлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Відповідна позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в «Узагальненні судової практики розгляду справ, пов'язаних з перерахунком пенсій деяким категоріям державних службовців та науковим (науково-педагогічним) працівникам» (Юридичний вісник України, 06.2008, № 23), а також в Постанові Верховного Суду України від 20.02.2012 у справі № 21-430а11 та в Постанові Верховного Суду України від 28.05.2013 у справі №21-97а13.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №644 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» працівникам судів підвищено посадові оклади.

Згідно наданої позивачем довідки Секретаріату Конституційного суду України від 19.11.2015 №4-6-6-18/2696, станом на 31.02.2006, заробітна плата, з якої призначено пенсію ОСОБА_1, встановлена з 02.09.2015 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 (із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №644) для перерахунку становить: оклад в розмірі 9646 грн. 00 коп., надбавка за 6 ранг в розмірі 120 грн. 00 коп., надбавка за вислугу років -25% в розмірі 2441 грн. 50 коп., що разом складає 12 207 грн. 50 коп. На вказані види виплат нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 -єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.(а.с. 11)

З огляду на викладене вказана Довідка видана позивачу містить всі виплати, на які були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне страхування. Отже, неврахування вказаних виплат є порушенням з боку відповідача при призначені пенсії позивача.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії з 02.09.2015, з урахуванням всіх складових заробітної плати згідно з Довідкою Секретаріату Конституційного суду України від 19.11.2015 №4-6-6-18/2696, а тому приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

У зв'язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865, Постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №644 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» та ст.ст. 2, 9, 69-71, 89, 94, 97, ст. 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Печерському районі міста Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з 02 вересня 2015 року, з урахуванням раніше проведених виплат із розрахунку 87 відсотків заробітної плати згідно з довідками про заробітну плату на посаді від 19.11.2015 №4-6-6-18/2696 та складові заробітної плати від 21.11.2011 №2/6-13-257 і від 06.03.2004р. №163-163-20/108, виданих Секретаріатом Конституційного суду України.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше проведених виплат із розрахунку 87 відсотків заробітної плати згідно з довідками про заробітну плату на посаді від 19.11.2015 №4-6-6-18/2696 та складові заробітної плати від 21.11.2011 №2/6-13-257 і від 06.03.2004 №163-163-20/108, виданих Секретаріатом Конституційного суду України, з 02.09.2015.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Печерського

районного суду м.Києва К.О.Москаленко