Справа № 808/4198/15
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року о 14 год. 10 хв.Справа № 808/4198/15 Провадження №ПР/808/48/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

представників сторін:

заявника не зявився,

відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні суду адміністративну справу

за поданням Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

до фізичної особи підприємця ОСОБА_1

про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду із поданням звернулась Мелітопольська обєднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Запорізькій області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач, ФОП ОСОБА_1І.), в якому заявник просить суд підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків - фізичної особи підприємця ОСОБА_1, застосованого на підставі рішення начальника Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області№14843 від 24.07.2015.

Вимоги подання обґрунтовані тим, що 09.07.2015 співробітниками Мелітопольської ОДПІ було здійснено вихід за фактичною адресою здійснення фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1, проте довірена особа відповідача відмовилась допустити працівників контролюючого органу до перевірки. У звязку із цим, заявником складено Акт про відмову акт відмови допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки №0014/08/01/22/НОМЕР_1 від 13.07.2015. Враховуючи зазначені обставини, Мелітопольська ОДПІ, на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, 24.07.2015 було прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків та з метою підтвердження обґрунтованості якого позивач звернувся до адміністративного суду.

В судове засідання представники сторін не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з ч.8 ст.183-3 КАС України неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду подання. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі сторін. На підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України у звязку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказом ГУ ДФС у Запорізькій області від 03.07.2015 №416 призначено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1, який здійснював господарську діяльність за адресою: вул. Коса Федотова, 101/1, смт. Кирилівка, Якимівський район, Запорізька область. Для проведення фактичної перевірки фахівцям ГУ ДФС у Запорізькій області видано направлення на проведення фактичної перевірки №208, 209 від 03.07.2015.

09 липня 2015 року фахівцями ГУ ДФС у Запорізькій області здійснено вихід за адресою: вул. Коса Федотова, 101/1, смт. Кирилівка, Якимівський район, Запорізька область, для проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1

Разом з тим, уповноваженою особою відповідача ОСОБА_2 було відмовлено у допуску посадових осіб ГУ ДФС у Запорізькій області до проведення фактичної перевірки.

У звязку з не допуском представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки магазину розташованого за адресою: вул. Коса Федотова, 101/1, смт. Кирилівка, Якимівський район, Запорізька область, складено акт про відмову платника податків ФОП ОСОБА_1І.в допуску до проведення перевірки №0014/08/01/22/НОМЕР_1 від 13.07.2015.

24 липня 2015 о 16 год. 10 хв. начальником Мелітопольської ОДПІ прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1, на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.75.1.3 ст.75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно п.80.1 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Пунктом 81.2 статті 81 Податкового кодексу України визначено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

У відповідності до статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи, допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

З аналізу вищенаведених положень податкового законодавства вбачається, що підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючих органів до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки є непредявлення або не надіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки або предявлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом.

Як встановлено судом та встановлено з матеріалів справи, у службових осіб ГУ ДФС у Запорізькій області були наявні всі передбачені законом підстави приступити до проведення перевірки, проте посадові особи підприємства відповідача відмовились розписатися в направленнях на перевірку та не допустила службових осіб відповідача до перевірки, про що складено відповідний акт.

Згідно з частиною 1 статті 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до пункту 94.2.3 статті 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Оскільки, як зазначалося вище, платник податків безпідставно не допустив посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, суд вважає, що Мелітопольською ОДПІ правомірно та обґрунтовано застосовано адміністративний арешт майна платника податків ФОП ОСОБА_1

З огляду на викладене, суд вважає, що подання Мелітопольської ОДПІ про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 71, 86, 158- 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області задовольнити.

Підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), застосованого на підставі рішення начальника Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області №14843 від 24.07.2015.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко