Справа № 804/1619/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2015 р. Справа № 804/1619/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Меганом АП» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,
21 січня 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Меганом АП» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень рішень від 25.12.2014: № НОМЕР_1 (форми «В1»), № НОМЕР_2 ( форми «В4»), № НОМЕР_3 ( форми «Р»).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2015 відкрито провадження в адміністративній справі № 804/1619/15 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 19.02.2015.
Відповідач надав суду письмові заперечення проти адміністративного позову, які залучені до матеріалів справи. Відповідач зазначив, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки заявленого позивачем бюджетного відшкодування контролюючим органом встановлено, що у серпні 2014 року ТОВ «Меганом - АП» отриманий товар згідно ВМД «ІМ 41» реімпорт №110050004/2014/201708 від 04.08.2014. Зазначений товар був раніше експортований позивачем на адресу УП «Здоровий Продукт» (Республіка Білорусь), проте повернутий позивачеві, у звязку з начебто невідповідністю упаковки та маркування умовам постачання, визначеним у зовнішньоекономічному контракті від 13.08.2-12 № 46. Відповідач вказав, що ТОВ «Меганом - АП» при відвантаженні на експорт меду натурального виконав усі вимоги контракту від 13.08.2012 № 46, з урахуванням додаткових угод до нього, а тому факт невиконання чи неналежного виконання вказаного контракту не має місця та не може бути причиною повернення товару. Відповідач вважає, що в даному випадку відсутні обставини, передбачені абз. б) п. 3 ч. 2 ст. 78 Митного Кодексу України, що свідчить про те, що ввезення товару на митну територію України з боку позивача не є реімпортом, що і стало підставою для винесення оскаржених податкових повідомлень - рішень від 25.12.2014: № НОМЕР_1 (форми «В1»), № НОМЕР_2 (форми «В4»), № НОМЕР_3 (форми «Р»), які є законними та скасуванню не підлягають.
У судовому засіданні 19.03.2015 представник позивача заявлений адміністративний позов підтримав та просив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача в судове засідання 19.03.2014 не зявився, просив здійснювати розгляд справи за його відсутністю, про що зазначив в письмових запереченнях на адміністративний позов.
Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.
Згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України АБ № 560386, копія якої міститься в матеріалах справи, видами діяльності ТОВ «Меганом - АП» є, зокрема: виробництво інших харчових продуктів, не віднесених до інших угруповань (код КВЕД 10.89); Діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 46.17); Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 46.39); Неспеціалізована оптова торгівля (основний) (код КВЕД 46.90).
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, Криворізькою південною обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на підставі наказу від 02.12.2014 № 1053 проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування ТОВ «Меганом - АП» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за вересень 2014 року, результати якої оформлені актом від 15.12.2014 № 1164/15-01/33179011.
Згідно з висновками означеного акта контролюючим органом встановлено:
- ТОВ «Меганом - АП» завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р. 24) за серпень 2014 року на 205,00 грн.
Зазначені висновки контролюючого органу ґрунтуються на такому.
ТОВ «Меганом - АП» (продавець) укладено контракт від 13.08.2012 № 46 з УП «Здоровий продукт» (покупець) (Республіка Білорусь, Мінська область, Мінський р-н містечко 137 «А»).
Згідно наданих до перевірки документів, а саме: посвідчення якості на експортовану партію від 12.06.2014 № 103 та ветеринарного свідоцтва від 12.06.2014 Б-2 № 034866 на експортовану партію меду натурального, встановлено, що у супровідних документах вказано рік збору меду (2013), дата упакування та термін зберігання, що відповідає вимогам ТР ТС 022/2011 «Харчова продукція в частині її маркування» узгоджено рішенням комісії митного союзу від 09.12.2011 № 881 «п. 4.6 ст. 4 Загальні вимоги до вказівки в маркуванні дати виготовлення харчової продукції».
Причиною повернення експортованого меду натурального у серпні 2014 року відповідно до додаткової угоди від 25.06.2014 № 8 до контракту від 13.08.2012 № 46, укладених з УП «Здоровий Продукт» стало невиконання умов зовнішньоекономічної угоди по маркуванню товару: упаковка меду не відповідає вимогам ТР ТС 022/2011 «Харчова продукція в частині її маркування» та на етикетці не вказана дата виробництва.
Перевіряючі контролюючого органу зазначили, що дотримання умов зовнішньоекономічної угоди по маркуванню товару згідно ТР ТС 022/2011 «Харчова продукція в частині її маркування» не передбачене ні в контракті від 13.08.2012 № 46, укладеному з УП «Здоровий Продукт», ні у додаткових угодах до нього. Пунктом 2.2 контракту від 13.08.2012 № 46 передбачено: «Упаковка повинна забезпечувати транспортування та зберігання товару без втрати якості. Упаковка є одноразовою та поверненню не підлягає. Маркування товару повинно відповідати СТБ 1100 - 98».
Отже, ТОВ «Меганом - АП» при відвантаженні на експорт меду натурального виконало всі вимоги контракту від 13.08.2012 № 46, з урахуванням додаткових угод до нього, а тому факт невиконання чи неналежного виконання умов вказаного контракту не має місця та не може бути причиною повернення товару. Разом з тим, для того щоб виявити відсутність дати виробництва на етикетках ємностей з медом потрібно порушити цілісність упаковки (ящиків), що є недотриманням норм абз. б) п. 3 ч.2 ст. 78 глави 14 Митного Кодексу України.
На підставі акта перевірки від 15.12.2014 № 1164/15-01/33179011 Криворізькою південною обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області винесені податкові повідомлення - рішення від 25.12.2014:
Дослідивши надані сторонами докази та фактичні обставини справи, суд не погоджується із позицією податкового органу, викладеною в акті від 15.12.2014 № 1164/15-01/33179011 щодо відсутності факту невиконання чи неналежного виконання позивачем умов зовнішньоекономічного контракту від 13.08.2012 № 46, укладеного з УП «Здоровий Продукт», виходячи з такого.
Відносини у сфері зовнішньоекономічної діяльності та основні принципи такої діяльності регулюються Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність» (далі Закон).
Статтею 1 Закону визначено поняття експорту товарів як продаж товарів українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності іноземним суб'єктам господарської діяльності (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) з вивезенням або без вивезення цих товарів через митний кордон України, включаючи реекспорт товарів.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», до видів зовнішньоекономічної діяльності, які здійснюють в Україні суб'єкти цієї діяльності, належать, зокрема, експорт та імпорт товарів, капіталів та робочої сили.
Відповідно до ст. 5 цього Закону, всі суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають рівне право здійснювати будь - які її види, прямо не заборонені законами України, незалежно від форм власності та інших ознак.
Юридичні особи мають право здійснювати зовнішньоекономічну діяльність відповідно до їх статутних документів з моменту набуття ними статусу юридичної особи.
Матеріалами справи підтверджено, що 13.08.2012 між ТОВ «Меганом - АП» (продавцем) та Приватним виробничо - торгівельним унітарним підприємством «Здоровий продукт» (Республіка Білорусь) (покупцем) укладений зовнішньоекономічний контракт № 46, за умовами якого продавець взяв на себе зобовязання поставити мед натуральний (код ТН ВЭД 040900), вироблений в Україні.
Главою 15 Митного кодексу України врегульоване питання експорту товарів.
Згідно ст. 82 Митного Кодексу України, експорт (остаточне вивезення) - це митний режим, відповідно до якого українські товари випускаються для вільного обігу за межами митної території України без зобовязань щодо їх зворотного ввезення.
Пунктом 195.1.1 ст. 195 Податкового кодексу України (далі ПК України) передбачено, що за нульовою ставкою оподатковуються операції з експорту товарів (супутніх послуг), якщо їх експорт підтверджений митною декларацією, оформленою відповідно до вимог митного законодавства.
Позивач пояснив, що отримавши товар (мед натуральний) УП «Здоровий продукт» мало претензії щодо пакування та маркування товару, вказавши, що маркування проведене неналежним чином, а тому поставлений ТОВ «Меганом - АП» товар неможливо в подальшому реалізувати на території Республіки Білорусь, у звязку з чим повідомив позивача про повернення йому усієї партії поставленого товару, що був експортований на підставі ВМД № 110050004/2014/201293 від 16.06.2014.
Вказаними обставинами було обумовлено укладання між сторонами зовнішньоекономічного контракту від 13.08.2014 № 46 додаткової угоди від 25.06.2014 № 8, згідно з п. 2 якої визначено, що буде проведено повернення партії товару (інвойс № 103 від 12.06.2014), поставленого покупцю 20.06.2014 з причини невиконання умов зовнішньоекономічної угоди по маркуванню товару: упаковка меду не відповідає вимогам ТР ТС 022/2011 «Харчова продукція в частині її маркування», оскільки на етикетці не вказана дата виробництва, а згідно ТР ТС 022/2011 «Харчова продукція в частині її маркування» така інформація повинна бути наявна, внаслідок чого товар не може бути реалізований у Республіці Білорусь.
Положеннями ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» визначено, що суб'єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту). Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.
Суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь - які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.
Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України) під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).
Частиною 1 статті 42 ГК України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Згідно з ч. 1 ст. 43 ГК України, підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь - яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.
Згідно додатків № 1 до ВМД №110050004/2014/201293 (на підставі якої було експортовано товар у Республіку Білорусь) та № 1 до ВМД №110050004/2014/201708 (на підставі якої товар було повернено в Україну) встановлено, що зовнішньоекономічним партнером позивача - УП «Здоровий продукт» повернуто саме той товар, який був поставлений йому ТОВ «Меганом - АП» у червні 2014 року, а саме: мед гречаний в пластикових упаковках по 0,2 кг - 612 кг - 3060 упаковок; мед гречаний в пластикових упаковках по 0,4 кг - 720 кг - 1800 упаковок; мед акацієвий в пластикових упаковках по 0,2 кг. - 604,8 кг - 3024 упаковки; мед акацієвий в пластикових упаковках по 0,4 кг. - 811,2 кг -2028 упаковок; мед акацієвий в пластикових упаковках по 0,7 кг.- 289,8 кг - 0414 упаковок.
Вказаний товар ввезено в Україну на підставі ВМД № 110050004/2014/201708 з Республіки Білорусь в митному режимі реімпорту.
Поняття та особливості митного режиму «Реімпорт» визначені у главі 14 Митного кодексу України. Реімпорт - це митний режим, відповідно до якого товари, що були вивезені або оформлені для вивезення за межі митної території України, випускаються у вільний обіг на митній території України зі звільненням від сплати митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності (ст. 77 Митного кодексу України).
У відповідності до ст. 78 Митного кодексу України митний режим реімпорту може бути застосований до товарів, що надходять на митну територію України, та до товарів, що зберігаються під митним контролем або поміщені в інший митний режим (ч. 1 ст. 78 МК України).
У митний режим реімпорту можуть бути поміщені товари, які, зокрема, були поміщені у митний режим експорту (остаточного вивезення) і повертаються особі, яка їх експортувала, у зв'язку з невиконанням (неналежним виконанням) умов зовнішньоекономічного договору, згідно з яким ці товари поміщувалися у режим експорту, або з інших обставин, що перешкоджають виконанню цього договору, якщо ці товари: а) повертаються на митну територію України у строк, що не перевищує шести місяців з дати вивезення їх за межі цієї території у митному режимі експорту; б) перебувають у такому самому стані, в якому вони оформлені у митний режим експорту, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування, зберігання та використання (експлуатації), внаслідок якого були виявлені недоліки, що спричинили реімпорт товарів (ч. 2 ст. 78 МК України).
Згідно ч. 5 ст. 79 МК України застосування митного режиму реімпорту можливе за умови можливості ідентифікації митним органом товарів, заявлених у цей митний режим, як таких, що були раніше випущені за межі митної території України.
Реімпорт товарів, поміщених у митний режим експорту, згідно з пунктом 3 частини другої статті 78 цього Кодексу може бути здійснений експортером цих товарів або його правонаступником.
Українські товари, поміщені у митний режим реімпорту, зберігають статус українських товарів (ч. 1 ст. 80 МК України).
Підтвердженням українського статусу товарів, зазначених у частині другій цієї статті, є митна декларація, за якою ці товари випущено у вільний обіг (ч. 3 ст. 78 МК України).
Згідно з ч. 1 ст. 81 Митного Кодексу України визначено, що після поміщення у митний режим реімпорту товарів згідно з пунктом 3 частини другої статті 78 цього Кодексу суми вивізного мита, сплачені при експорті цих товарів, повертаються особам, які їх сплачували, або їх правонаступникам, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Акцизний податок і податок на додану вартість при поміщенні товарів згідно з пунктом 3 частини другої статті 78 цього Кодексу у митний режим реімпорту справляються відповідно до Податкового кодексу України.
У відповідності до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.1 статті 198 ПК України, виникає у разі здійснення операцій, в т.ч. з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Як визначено п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Згідно з п. 198.2. ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.
Перефасований товар в подальшому реалізовано на експорт на підставі зовнішньоекономічного контракту від 14.08.2014 № 54 з компанією «Deutsche Hoing Import GmbH.», копія якого міститься в матеріалах справи.
Доводи податкового органу щодо належного виконання позивачем умов зовнішньоекономічного контракту від 13.08.2012 № 46 в частині пакування та маркування суд оцінює критично, оскільки лише сторони контракту мають право визначати належне або неналежне виконання стороною контракту взятих на себе договірних зобовязань. Податковий орган не є стороною зовнішньоекономічних відносин, його функції визначені у ст. 19-1 ПК України та серед переліку, наведеного у даній статті, відсутня функція контролю за належністю виконання умов зовнішньоекономічного контракту стороною такого контракту, зокрема, оцінка відповідності пакування та маркування товару умовам контракту, укладеного між двома господарюючими субєктами субєктами зовнішньоекономічної діяльності.
Окрім того, згідно зі ст. 8 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», держава та її органи не мають права безпосередньо втручатися в зовнішньоекономічну діяльність суб'єктів цієї діяльності, за винятком випадків, коли таке втручання здійснюється згідно з цим та іншими законами України.
За наведених обставин, суд зазначає, що завищення відємного значення ПДВ у декларації за серпень 2014 року на суму 205,00 грн. не мало місця, оскільки у позивача утворився податковий кредит за операціями з ввезення товару в Україну.
Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Таким чином, керуючись вищенаведеними нормами чинного законодавства та беручи до уваги встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і доведеність позивачем невідповідності винесених оскаржених податкових повідомлень - рішень від 25.12.2014: № НОМЕР_1 (форми «В1»), № НОМЕР_2 (форми «В4»), № НОМЕР_3 (форми «Р») , вимогам чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне присудити з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати у розмірі 277 грн. 57 коп.
Керуючись ст. ст. 11, 50, 70, 71, 72, 86, 94, 122, 128, 159 - 163, 186, 254 КАС України, суд,
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 25.12.2014 № НОМЕР_1 (форми «В1»).
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 25.12.2014 № НОМЕР_2 (форми «В4»).
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 25.12.2014 № НОМЕР_3 (форми «Р»).
Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Меганом АП» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 277 (двісті сімдесят сім) грн. 57 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1