Справа № 633/360/15-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 р. Справа № 633/360/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Перцової Т.С. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Печенізького районного суду Харківської області від 19.10.2015р. по справі № 633/360/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Печенізькому районі Харківської області

про визнання неправомірним рішення та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1, позивач) звернулась до Печенізького районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Печенізькому районі Харківської області, (далі по тексту УПФУ в Печенізькому районі Харківської області, відповідач), в якому просить суд:

-визнати протиправною відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням дійсного розміру нарахованих їй заробітної плати, надбавок, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та інших виплат, які здійснювались відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 2288 від 13 грудня 1999 року, № 268 від 9 березня 2006 року, № 700 від 12 травня 2007 року, № 34 від 6 лютого 2008 року та інших законодавчих актів;

-зобов`язати відповідача здійснити нарахування пенсії державного службовця за чинним законодавством на момент призначення пенсії, а саме в розмірі 81 % від сум заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням відомостей, які містить довідка Територіального управління Державної судової адміністрації в Харківській області № 279 від 2 липня 2015 року, яка подається на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням відомостей про виплачені мені надбавки, премії, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення, індексації заробітної плати, інших виплат, які здійснювались відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 2288 від 13 грудня 1999 року, № 268 від 9 березня 2006 року, № 700 від 12 травня 2007 року, № 34 від 6 лютого 2008 року та інших законодавчих актів, з дня її звернення із заявою щодо перерахунку пенсії, тобто з 13 серпня 2015 року.

Постановою Печенізького районного суду Харківської області від 19.10.2015 року по справі №633/360/15-а позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Печенізькому районі Харківської області, про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Печенізькому районі Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку призначеної їй пенсії державного службовця з урахуванням всіх виплат, з яких проводились відрахування страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Печенізькому районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, включивши до сум заробітної плати, з якої нараховується пенсія, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та інших виплат, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням відомостей, які містить довідка Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області № 279 від 2 липня 2015 року, починаючи з 13 серпня 2015 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 73 (сімдесяти трьох) гривень 08 копійок.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою в частині відмови в задоволенні адміністративного позову, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Печенізького районного суду Харківської області від 19.10.2015 року по справі №633/360/15-а в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позов, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін, справу розглянути у її відсутність.

Відповідач, у надісланому клопотанні, просив розглянути справу без участі його представника.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 26 червня 2008 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Печенізькому районі Харківської області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», розмір якої було розраховано на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області № 495 від 26 червня 2008 року (а.с. 11, 12).

Згідно з довідкою ТУ ДСА України в Харківській області № 279 від 2 липня 2015 року позивачці було надано розрахунок складових її заробітної плати за період з 1 червня 2006 року по 31 травня 2008 року, у якій зазначено, що на всі виплати, включені до цієї довідки (матеріальна допомога на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, премії, індексація заробітної плати), було нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування (а.с. 13).

8 липня та 13 серпня 2015 року позивач зверталась до відповідача з заявами про здійснення перерахунку її пенсії на підставі довідки ТУ ДСА України в Харківській області № 279 від 2 липня 2015 року з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та інших виплат, на які було нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування (а.с. 14, 15).

Відповідач відмовив позивачці у здійснення перерахунку її пенсії протоколами № 18 від 14 липня 2015 року та № 22 від 17 серпня 2015 року (а.с. 16-17,18), пославшись на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII, відповідно до якого з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу». Крім того, відповідач зазначив, що індексація заробітної плати та матеріальна допомога є одноразовими виплатами, а тому їхній розмір не підлягає урахуванню під час обчислення пенсії.

Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та інших виплат, на які було нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову в частині визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Печенізькому районі Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку призначеної їй пенсії державного службовця з урахуванням всіх виплат, з яких проводились відрахування страхових внесків до Пенсійного фонду України та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Печенізькому районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, включивши до сум заробітної плати, з якої нараховується пенсія, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та інших виплат, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням відомостей, які містить довідка Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області № 279 від 2 липня 2015 року, починаючи з 13 серпня 2015 року, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, відмовляючи в перерахунку пенсії ОСОБА_1, діяв неправомірно та у позивача є право на перерахунок пенсії відповідно достатті 37-1 Закону України «Про державну службу» з застосовуванням норми, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто статті 37 Закону №3723-XIIв редакції від 1 січня 2008 року .

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визначення відсоткової ставки розміру пенсії для її перерахунку, суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи не вбачається, що відповідачем було зменшено розмір цієї ставки, визначений на день призначення пенсії статтею 37 Закону України «Про державну службу» в редакції від 1 січня 2008 року, відповідне рішення відповідачем не приймалось, а тому при здійсненні перерахунку з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, інших виплат, з яких було утримано страхові внески на пенсійне страхування, у позивача відсутні підстави вважати, що відповідач у майбутньому порушуватиме його права та інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, яке підлягає перегляду, виходячи з наступного.

Згідно із статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII в редакції від 1 січня 2008 року, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Крім того, нормами чинного законодавства визначено, що не допускається погіршення положення пенсіонера.

Враховуючи стаж роботи позивача на державній службі у розмірі повних 11 років, колегія суддів вважає, що позивач має право на одержання пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII в редакції від 1 січня 2008 року у розмірі 81 відсотку від суми її заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, під час розгляду даної справи суд першої інстанції зазначив, що при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Як вбачається мотивувальної частини постанови Печенізького районного суду Харківської області від 19.10.2015 року по справі №633/360/15-а, суд першої інстанції дійшов висновку, що у позивача є право на перерахунок пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» з застосовуванням норми, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто статті 37 Закону №3723-XIIв редакції від 1 січня 2008 року .

Однак, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог в частині визначення відсоткової ставки розміру пенсії для її перерахунку.

Також, з резолютивної частини постанови Печенізького районного суду Харківської області від 19.10.2015 року по справі №633/360/15-а щодо зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Печенізькому районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, включивши до сум заробітної плати, з якої нараховується пенсія, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та інших виплат, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням відомостей, які містить довідка Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області № 279 від 2 липня 2015 року, починаючи з 13 серпня 2015 року, фактично не зазначено, в якій редакції, під час здійснення перерахунку пенсії, підлягає застосуванню стаття 37 Закону України "Про державну службу" .

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, з метою повного захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача та недопущення великої ймовірності неправильного перерахунку пенсії позивача, а також звуження змісту та обсягу її конституційних прав, колегія суддів вважає необхідним зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Печенізькому районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII в редакції від 1 січня 2008 року у розмірі 81 відсотку від суми її заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що постанова постанови Печенізького районного суду Харківської області від 19.10.2015 року по справі №633/360/15-а в частині відмови у задоволенні позовних вимог, не відповідає положенням ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вона ухвалена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи у відповідній частині.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови задоволення позовних вимог.

Щодо заявленого клопотання про повернення сплаченого судового збору у розмірі 406,81 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 наведеної статті (в редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484-VІІІ) розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення адміністративного суду встановлено на рівні 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Матеріалами справи підтверджено, що позовна заява була подана до суду 31.08.2015 року і розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання цієї позовної заяви, становив 73 грн. 08 коп.

Таким чином, враховуючи дату подання апеляційної скарги, розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на постанову Печенізького районного суду Харківської області від 19.10.2015 року по справі №633/360/15-а, становить 80 грн. 39 коп.

Разом з тим, як вбачається з наявної в матеріалах справи квитанції, ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову Печенізького районного суду Харківської області від 19.10.2015 року по справі №633/360/15-а у розмірі 487 грн 20 коп.

Таким чином, колегія суддів вказує на те, що позивачем було здійснено переплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у розмірі 406 грн 81 коп.

Відповідно до п.1 ст.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Частиною другою вказаної статті, зокрема, передбачено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

З огляду на зазначені норми, та встановлені обставини, колегія суддів вважає необхідним повернути переплачений судовий збір та стягнути на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 406 грн. 81 коп.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Печенізького районного суду Харківської області від 19.10.2015р. по справі № 633/360/15-а в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати.

В цій частині прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Печенізькому районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII в редакції від 1 січня 2008 року у розмірі 81 відсотку від суми її заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 62801, Харківська область, Печенізький район, смт.Печеніги, вул.Шевченко, будинок 66-Б ) судові витрати у розмірі 406 грн. 81 коп. (чотириста шість гривень вісімдесят одну копійку).

В іншій частині постанову Печенізького районного суду Харківської області від 19.10.2015 р. по справі 633/360/15-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст постанови виготовлений 15.12.2015 р.