Справа № 2а-6155/10/0870
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2010-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2010 року < Текст > Справа № 2а-6155/10/0870

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Роджерс, м. Запоріжжя

до: Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя

про визнання частково протиправним та скасування рішення від 20.05.2010 № НОМЕР_1 щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій 2384,30 грн.

У складі головуючого судді Нечипуренко О.М.

при секретарі судового засідання Бриль А.В.

за участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № б/н від 01.06.2010)

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність № б/н від 01.09.2010)

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність № 1087/10/10-014 від 24.09.2010)

від відповідача: ОСОБА_4 (довіреність № 11605/10/10-014 від 23.09.2010)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю Роджерс (далі - ТОВ «Роджерс», позивач) до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя (далі - ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя, відповідач) про визнання частково протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 20.05.2010 № НОМЕР_1.

Ухвалою суду від 04.08.2010 відкрито провадження в адміністративній справі №2а-6155/10/0870 та призначено до судового розгляду на 18.08.2010. Розгляд справи відкладався на 01.09.2010. Провадження у справі зупинялось до 14.10.2010.

Відповідно до ст.160 КАС України, в засіданні 14.10.2010 сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

На виконання приписів ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Позивач, обґрунтовуючи заявлені вимоги, вказував, що в ході проведеної 06 травня 2010року перевірки, встановлено, зокрема порушення п.12 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, про що складено акт №0154/08/27/23-23285637 від 06.05.2010. Позивач заперечує проти застосування до нього штрафних санкцій за порушення саме п. 12 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Зазначає, що до ТОВ Рожерс не можуть бути застосовані штрафні (фінансові) санкції, за порушення порядку ведення обліку товару за місцем реалізації в зв'язку з повним, своєчасним та відповідним до діючого законодавства України веденням обліку товарних запасів на складах та за місцем їх реалізації, здійсненням продажу лише тих товарів, які відображені в такому обліку, наявністю підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій - первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи були складені під час здійснення господарської операції. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів складалися зведені облікові документи (товарні звіти). Інформація, що містилась у прийнятих до обліку первинних документах, систематизувалась на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків були тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. При цьому самі господарські операції були відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Що було документально підтверджено. На підставі викладеного просять суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив, та надав письмові заперечення. Зокрема, зазначив, що відсутність на господарській одиниці, під час проведення перевірки, податкових накладних від постачальника, накладних на внутрішнє переміщення товарів, актів інвентаризації та кодування медичних препаратів в реєстраторі розрахункових операцій по групам, а не по найменуванню, не надає можливості встановити ведення обліку конкретних товарів, встановити повноту їх оприбуткування, реалізації та фактичні залишки товарних запасів. Отже, висновки перевірки відповідають фактичним обставинам, штрафні санкції застосовані у відповідності до приписів чинного законодавства, а відтак спірне рішення є законним та обґрунтованим.

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши представників сторін, суд вважає, позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, з наступних підстав:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку та їх скасування є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обовязковою умовою визнання акта недійсним (його скасування) є також порушення у звязку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичної особи, підприємства чи організації - позивача у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 травня 2010року на підставі п.2 ст.11 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні» Головним державним ревізором - інспектором ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ОСОБА_5 та старшим держаним ревізором інспектором ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ОСОБА_6 була проведена позапланова перевірка аптечного пункту ТОВ «Рожерс» по вул. Оріхівське шосе, 10, з питань дотримання вимог Закону України від 06.07.1995року №265/95-ВР. За результатом перевірки було складено акт № 0154/08/27/23-23285637 від 06.05.2010р..

Так, перевіркою встановлено реалізацію медичних препаратів, без проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій (РРО) без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів та обліку їх кількості, а саме: препарат Доларен проведено через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів, а саме по відділу Анальгетики. В акті перевірки зазначено, що товариством на торговому обєкті порушено порядок ведення обліку товару за місцем реалізації на суму 1192,15грн, невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків на суму 208,15грн., та порушення режиму попереднього програмування.

За розглядом акту перевірки, рішенням ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя від 20.05.2010 року № застосовані до товариства з обмеженою відповідальністю Роджерс штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 3510,05 грн, в тому числі з посиланням на статтю 21 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення порядку обліку ведення товарів за місцем реалізації та зберігання - 2384,05 гри. (подвійна вартість необлікованих товарів за цінами реалізації - 1192,15 грн. х 2).

Відповідно до п. 1 та п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995р. N 265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, із змінами та доповненнями (далі Закон N 265/95-ВР), суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режими роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок, а також вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України від 16.07.1999р. N 996-ХІV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі - Закон N 996-ХІV), бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до пунктів 1, 3 і 5 статті 9 Закону N 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Статтею 2 Закону N 996-ХІV визначено, що цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, є порушенням установленого порядку ведення бухгалтерського обліку.

Як встановлено з матеріалів справи та підтверджено в судовому засіданні ТОВ Роджерс мало в наявності всі необхідні первинні документи на товар, а саме: податкові накладні, сертифікати якості, копії свідоцтв про реєстрацію лікарських засобів, тощо, яки зберігаються в централізованій бухгалтерії підприємства на протязі законодавчо встановленого строку. На підставі цих первинних документів здійснювалось оприбуткування товару на складі підприємства з відображенням цієї операції в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку, та податковому обліку. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, після прийманням відділом роздрібної торгівлі заявок на товар від аптечних підрозділів, формується товарна накладна на внутрішнє переміщення з заповненням обов'язкових реквізитів відправника та отримувача товару, на підставі якої в обліку здійснюється запис в реєстрах синтетичного та аналітичного обліку: шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Після оформленні двох екземплярів накладних, склад збирає, перевіряє та відвантажує до підрозділу цю партію товару під підпис відповідальної особи. У місцях реалізації товару на протязі календарного місяця зберігаються всі накладні на отриманий товар. По завершенні календарного місяця завідуючим аптечного закладу перевіряються, зшиваються всі накладні та робиться товарний звіт за місяць, який завіряється його підписом, після чого звіт передається до централізованої бухгалтерії, де зберігається впродовж визначеного законодавством України строку. На момент перевірки, товар, який знаходився в аптечних закладах, був належним чином оформлений, підтверджений первинними документами та відображений в бухгалтерському обліку. Дані аналітичних рахунків були тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. При цьому самі господарські операції були відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Тобто, позивачем порушення приписів чинного законодавства про вчинено не було, а отже відсутні законні підстави для застосування до останнього штрафних санкцій.

Таким чином, судом встановлено, що рішення про застосування до ТОВ «Роджерс» фінансових санкцій за своїм змістом не відповідає положенням Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг і винесене ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя необґрунтовано.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частинами 2 та 3 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, норми ст. 71 КАС України встановлюють презумпцію вини субєкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються. Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача субєкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідач не надав суду документальних доказів, які б спростовували зазначені позивачем факти. Також, матеріалами справи не вбачається порушення позивачем встановленого порядку обліку товарів за місцем реалізації та зберігання.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає позовні вимоги документально підтвердженими, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати частково протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання частково протиправним та скасування рішення від 20.05.2010 № НОМЕР_1 щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2384,30 грн. (дві тисячі триста вісімдесят чотири грн.) 30 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі у відповідності до вимог ст. 160 КАС України оформлена і підписана 03.11.2010.

Суддя /підпис/ ОСОБА_7