Справа № 523/11675/15-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 р.м.ОдесаСправа № 523/11675/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Середа І.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Кравець О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про визнання незаконною відмову у призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач, або ОСОБА_2) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси (далі - відповідач, або УПФУ в Суворовському районі м. Одеси), в якому просив визнати незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси в призначенні та виплаті йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати відповідача здійснити своєчасне нарахування та виплату пенсії за віком, відповідно до вказаної норми Закону, тобто з 28 серпня 2014 року.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2015 року вказаний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заявлених позивачем вимог, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачу з 13.02.2013 року призначена пенсія по інвалідності 3 групи від загальних причин захворювання і була встановлена до 01.03.2015 року.

28.08.2014 року позивач звернувся до УПФУ в Суворовському районі м. Одеси із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Рішенням УПФУ в Суворовському районі м. Одеси № 84 від 10.09.2014 року позивачу було відмовлено в переведенні на пенсію за Списком № 2 у зв'язку з відсутністю необхідних документів, а саме пільгової довідки про стаж, висновків та наказів про результати проведення атестації.

У зв'язку з відмовою ПАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів», правонаступник підприємства на якому працював позивач, надати позивачу довідки, що підтверджують пільговий стаж його роботи, останній звернувся до суду.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26.02.2015 року заявлений позивачем позов задоволено та зобов'язано ПАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» надати позивачу пільгову довідку за період з 01.01.1992 року до 13.12.1994 року.

25.03.2015 року за №№ 42,43, а також 10.06.2015 року за № 75 завод видав позивачу довідки, підтверджуючі характер виконуваної позивачем роботи на посаді терміста на установках ТВЧ, яка відноситься до Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, за періоди з 02.04.1984 року по 01.01.1992 року, з 01.01.1992 року по 21.08.1992 року та з 22.08.1992 року по 13.12.1994 року. Даних про атестацію немає.

02.06.2015 року позивач звернувся до УПФУ в Суворовському районі м. Одеси із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. До заяви надані уточнюючі довідки.

12.08.2015 року рішенням УПФУ в Суворовському районі м. Одеси № 85 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв'язку з тим, що відсутній необхідний пільговий стаж, в наявності 08 років 04 місяці 20 днів замість 10 років (зараховано період роботи з 02.04.1984 року по 21.08.1992 року), інший стаж за період з 22.08.1992 року по 13.12.1994 року не враховано через відсутність висновку про атестацію робочого місця.

Пенсію позивачу призначено з набуттям 57 річного віку при страховому стажі 30 років 10 місяців, в тому числі 08 років 04 місяці 20 днів робота за Списком № 2.

Не погоджуючись із відмовою відповідача в призначенні пенсії на пільгових умовах з 28.08.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи заявлені позивачем вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач безпідставно не зарахував до стажу позивача період роботи з 22.08.1992 року до 13.12.1994 року, а відтак і незаконно відмовив в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у період з 28.08.2014 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 (далі - Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно із статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до вимог пункту 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 вказаного Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10.03.2015 року по справі № 21-51а15, від 17.03.2015 року по справі № 21-585а14, від 14.04.2015 року по справі № 21-383а14, від 19.05.2015 року по справі № 132/1749/14-а, від 16.09.2015 року по справі № 349/2144/13-а, від 17.11.2015 року по справі № 2-а/679/187/2014, від 02.12.2015 року по справі № 2-а/134/56/2014.

За викладених обставин, враховуючи відсутність документів, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці за період роботи позивача з 22.08.1992 року по 13.12.1994 року, про що прямо зазначено у виданій позивачу довідці ПАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» від 25.03.2015 року № 43, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно не зараховано цей період до його пільгового стажу та відповідно обґрунтовано відмовлено у призначенні позивачу пільгової пенсії у 56-ти річному віці у зв'язку з відсутністю у останнього необхідного пільгового стажу. Враховуючи наявний у позивача пільговий стаж роботи - 08 років 04 місяці 20 днів, відповідачем цілком правомірно призначено позивачу пенсію з 57-ми річного віку.

Зазначені обставини помилково не були встановлені та враховані судом першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для залишення заявленого позивачем позову без розгляду в межах шестимісячного строку, враховуючи відмову ПАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» надати позивачу довідки, що підтверджують пільговий стаж його роботи, та неодноразові звернення позивача до цього підприємства, а також і до суду, з метою отримання зазначених довідок необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи викладене, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до її неправильного вирішення по суті, колегія суддів вважає, що судове рішення, відповідно до вимог ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про відмову у задоволенні заявлених позивачем вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає, що ухвалою від 16.12.2015 року апелянту відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги, проте станом на теперішній час цей судовий збір ним так і не сплачено.

За правилами ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони лише всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

За викладених обставин, на підставі ст. 94 КАС України, з відповідача належить стягнути несплачений судовий збір у розмірі 80,39 грн. (110% ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2015 року - задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про визнання незаконною відмову у призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язання вчинити дії.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси () на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030001; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38016923; банк отримувача - ГУДКСУ в Одеській області; код банку отримувача (МФО) - 828011; рахунок отримувача - 1008; код класифікації доходів бюджету - 22030001; призначення платежу - судовий збір, ПІБ апелянта чи назва установи, організації, що виступає апелянтом, Одеський апеляційний адміністративний суд, код ЄДРПОУ суду 34380461) несплачений судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2015 року в розмірі 80 (вісімдесят) гривень 39 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець