Справа № 296/670/12-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Галасюк Р.А.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"12" січня 2016 р. Справа № 296/670/12-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Шидловського В.Б.

Мацького Є.М.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської міської ради Виконавчого комітету на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "11" вересня 2013 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Житомирської міської ради, Виконавчого комітету Житомирської міської ради про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом і просив зобов'язати Житомирську міську раду та виконавчий комітет Житомирської міської ради прийняти рішення про відбудову його власності, а саме будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_1 у м. Житомирі, де він стояв раніше, або прийняти рішення про виділення йому земельної ділянки, відбудову його власності, будинку на рівноцінній земельній ділянці, або надати кошти на відбудову, або надати облаштоване житло. Також просив скасувати рішення виконкому Житомирської міської ради в частині виділення земельної ділянки, на якій розташовувався його будинок, третім особам та зупинити будь-які роботи на цій ділянці, в тому числі і проектувальні до вирішення справи по суті. Крім цього позивач просив стягнути з відповідача на відшкодування майнової і моральної шкоди у розмірі 34999 гривень. Заявою про уточнення позовних вимог, Позивач просив зобов'язати відповідача надати йому облаштоване житло або стягнути кошти на придбання житла в розмірі 250808 грн. та стягнути судові витрати.

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що він неодноразово звертався до міськвиконкому з проханням вирішити питання виділення йому рівноцінного житла замість знесеного за адресою: м.Житомир, АДРЕСА_1. Проте, відповідач його вимоги не виконав, і на даний час він житлом не забезпечений. Як наслідок, йому доводиться знімати помешкання, жити у знайомих і друзів та нести у зв'язку із цим матеріальні витрати. Вважає, що Відповідач, як суб'єкт владних повноважень порушив його права як громадянина та заподіяв йому моральну шкоду.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 11.09.2013 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов"язано Житомирську міську раду надати ОСОБА_3 облаштоване житло замість його частки у квартирі АДРЕСА_1 у м.Житомирі, яке рішення Виконкому від 29 жовтня 1996 року №535 "Про обстеження технічного стану жилих будинків міста" визнано аварійним та таким, що загрожує обвалом.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Житомирською міською радою до суду подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили постанову скасувати та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з закриттям провадження у справі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 05 жовтня 1990 року зареєстрований (прописаний) у квартирі АДРЕСА_1 у м.Житомирі.

Рішенням Виконкому від 28 квітня 1994 року №212 "Про взяття на квартирний облік і надання жилої площі" затверджено список №3 громадян, яким надавалася житлова площа у зв"язку з відселенням із ветхих та загрожуючих обвалом будинків згідно з додатком №1. Відповідно до п.2 цього списку ОСОБА_3, його дружині ОСОБА_4 та двом неповнолітнім донькам надавалася трьохкімнатна квартира АДРЕСА_2 у м.Житомирі.

Рішення №212 не виконано, зазначену в ньому квартиру позивачеві та його сім"ї у 1994-1995 роках не передано.

У квітні 1995 року позивач і ОСОБА_4 приватизували квартиру АДРЕСА_1 у м.Житомирі на праві спільної сумфісної власності з урахуванням дітей, отримавши свідоцтво за №17063 від 03.04.1995 року про право власності на зазначену квартиру.

Рішенням міськвиконкому від 29 жовтня 1996 року №535 "Про обстеження технічного стану жилих будинків міста" будинок у якому проживав Позивач, визнано аварійним та такимщо загрожує обвалом.

Пунктом 8 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 27.02.1998 року №109 "Про надання жилої площі" відмінено окремі пункти додатків до рішень міськвиконкому, а саме п.2 додатку №3 до рішення від 28.12.1994 року №212 "Про взяття на квартирний облік і надання жилої площі» про надання ОСОБА_4 3-кімнатної квартири АДРЕСА_2 площі на сім'ю в складі 4 особи (вона, чоловік, дві дочки) в зв'язку з наданням їй іншої квартири, згідно з додатком № 3 до цього рішення. У додатку № 3 до цього рішення вказано, що ОСОБА_4 та її двом донькам надається жила площа: трикімнатна квартира АДРЕСА_3 у м.Житомирі.

Питання забезпечення житлом позивача, який був зареєстрований та мав частку на праві спільної сумісної власності жилої площі у квартирі АДРЕСА_1 у м.Житомирі, Рішенням №109 або будь-яким іншим рішенням - не вирішено.

В адресованих ОСОБА_3 листах від 21.10.1999 року №1-1380, від 10 листопада 2006 року№1-6859, від 02 лютого 2007 року №25/Г-12117 міськвиконком підтвердив право позивача на отримання житла у зв"язку з відселенням із аварійних будинків та обіцяв вирішити це питання на заявності житла.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір є публічно-правовим і підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Так, судом першої інстанції встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з не забезпеченням житлом позивача, який був зареєстрований та мав частку на праві спільної сумісної власності жилої площі у квартирі АДРЕСА_1 у м.Житомирі, яке (житло) було знесено.

Предметом спору у даній справі є право проживання Позивача у квартири, якої він був власником, відновлення порушеного права. Тобто між сторонами у справі існує спір про право, що в свою чергу виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (ст.25 Закону України від 04 вересня 2008 року №500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень.

Отже, зазначення Виконавчого комітету Житомирської міської ради як відповідача не змінювало правову природу спірних відносин та не робило даний спір публічно-правовим.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Дана справа не є публічно-правовим спором і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративна справа), яке наведене у п.1 ч.1 ст.3 КАС України і компетенція адміністративних судів, встановлена ст.17 Кодексу, на цей спір не поширюється, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу місцевого самоврядування, зазначеного в якості відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи допустив порушення норм процесуального права, які призвели до ухвалення ним незаконного рішення, а тому постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Вказану справу необхідно розглядати в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 157, ч. 3 ст. 160, ст. 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Житомирської міської ради задовольнити частково, постанову Корольовського районного суду м.Житомира від "11" вересня 2013 р. скасувати, провадження у справі закрити.

Роз"яснити ОСОБА_3, що для вирішення даного спору він має право звернутися до місцевого суду загальної юрисдикції для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: В.Б. Шидловський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення виготовлено "14" січня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_4

3- відповідачу/відповідачам: Житомирська міська рада майдан ім.С.П. Корольова, 4/2,м.Житомир,Житомирська область,10014 Житомирська міська рада Виконавчий комітет майдан С.П.Корольова,4/2,м.Житомир,10014

- ,