Справа № 820/11378/15
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

Харківський окружний адміністративний суд в особі судді Самойлової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Амбросія" до Одеської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, він посилається на те, що оскаржувані рішення прийняті з порушенням норм діючого законодавства України, чим порушуються його права та інтереси і потребує судового захисту.

Представник позивача до суду надав заяву про розгляд справи в письмовому проваджені.

Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, згідно до вимог ст. 35 КАСУ, в судове засідання не прибув без повідомлення про причини неприбуття, надавши заперечення, в яких зазначив, що в даному випадку митний орган діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності вказаних осіб, на підставі наявних у ній доказів, у письмовому провадженні, відповідно до ч. 6 ст. 128 КАСУ.

Оглянувши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Партія товару, яку було поставлено на виконання умов Контракту №27052015 від 27 травня 2015 року та за митним оформленням (випуском) якої приватне підприємство "Національні традиції" звернулось до Одеської митниці ДФС, поставлялася на умовах, визначених інвойсом №UA10-15 від 17 вересня 2015 року, відповідно до якого товар поставляється за базисом поставки CFR Одеса. Тобто, SANPAS GROUP SARL взяло на себе зобов’язання сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

Згідно до статті 2 Контракту №27052015 від 27 травня 2015 року поставка товару за даним Контрактом здійснюється у повній відповідності з "Інкотермс-2010". Умови поставки визначаються і узгоджуються сторонами для кожної окремої партії товару і вказуються в комерційному інвойсі, що складається SANPAS GROUP SARL на кожне відвантаження.

Так, виходячи з інформації, зазначеної в інвойсі №UA10-15 від 17 вересня 2015 року та пакувальному листі до зазначеного інвойсу, партія товару, яка підлягає поставці складається з мороженої сардини тушка (sardine pilchardus) та мороженої скумбрії тушка (scomber colias) загальною вартістю 54 912,24 доларів США.

При судовому розгляді встановлено, що товар, визначений інвойсом №UA10-15 від 17 вересня 2015 року, було передано перевізнику, що підтверджується коносаментом №SEJJ567582870 від 17 вересня 2015 року в якому вказується, що товар прибуде у місце призначення контейнерами MWCU6722259 ТА MNBU3003877, як і вказано в пакувальному листі до інвойсу №UA10-15 від 17 вересня 2015 року.

Як свідчать докази у справі, кількість та вартість товару, що поставляється, підтверджується також видатковою накладною UA 09-15/F від 15 вересня 2015 року, яка визначає, що на виконання Контракту №27052015 від 27 травня 2015 року контейнерами MWCU6722259 ТА MNBU3003877 буде здійснено поставку товару загальною вартістю 54 912,76 доларів США.

До порту призначення товар, якій поставлено за Контрактом №27052015 від 27 травня 2015 року, прибув у листопаді 2015 року.

Судом також встановлено, що вказаний товар у порту призначення (м. Одеса) було отримано приватним підприємством "Інтервід", яке відповідно до умов договору №09-02 на транспортно-експедиторське обслуговування від 01 вересня 2015 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Амбросія" та приватним підприємством "Інтервід", надає транспортно-експедиторські послуги щодо перевезення експортно-імпортних вантажів по території України, для доправлення його до митного оформлення (випуску) товарів, адже, враховуючи положення ч. 1 ст. 263 Митного кодексу України митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

При вирішенні даного спору суд враховує наступні обставини та нормативні положення.

Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Як вказує п. 23 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності, відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Виходячи з п. 2 Положення про митні декларації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №450, товари декларуються шляхом подання митному органу, зокрема, митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.

При заповненні митної декларації у формі єдиного адміністративного документа, згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, декларантом вказується, зокрема, фактурна вартість товару у валюті, в якій складені рахунки або інші документи, які визначають вартість товару.

Фактурною вартістю, відповідно до ч. 18 п. 2 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, є ціна товарів, які переміщуються через митний кордон України, зазначена в рахунку (рахунку-фактурі, рахунку-проформі тощо) або іншому документі, що визначає вартість товару.

Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов’язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов’язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв’язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов’язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Як випливає з інвойсу №UA10-15 від 17 вересня 2015 року, відповідно до якого відбулася поставка товару, товар поставлявся за базисом поставки CFR Одеса (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010".

Поставка товару на умовах CFR Одеса (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010" передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме перевезення товару до порту призначення (фрахт). Вказана обставина підтверджується листом SANPAS GROUP SARL №2310155 від 23 вересня 2015 року, в якому чітко визначається, що вартість морського перевезення включена до ціни товару, вказаної у інвойсі №UA10-15 від 17 вересня 2015 року. Крім того, про включення до ціни товару вартості фрахту свідчать і калькуляції №2909152/1 та №2909152/2 від 29 вересня 2015 року , надані SANPAS GROUP SARL.

Також суд зазначає, що оскільки умови поставки за базисом CFR (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010" не передбачають обов’язку страхування товару, SANPAS GROUP SARL як постачальником не здійснювалося морське страхування товару від ризику загибелі або пошкодження під час перевезення, що підтверджується повідомленням SANPAS GROUP SARL №231015 від 23 вересня 2015 року, яким ТОВ "Амбросі" було повідомлено, що у відношенні до товарів, відвантажених за інвойсом №UA10-15 від 17 вересня 2015 року, контейнером MWCU6722259 ТА MNBU3003877, страхування вантажу не здійснювалося. А від так, позивачем також не здійснювало страхування товару, що підтверджується листом №112 від 01 жовтня 2015 року.

Враховуючи вказані обставини для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов Контракту №27052015 від 27 травня 2015 року за інвойсом №UA10-15 від 17 вересня 2015 року такі складові митної вартості товару, який було поставлено, як витрати на транспортування, навантаження/вивантаження та страхування не потребують додаткового підтвердження та коригування.

Як вказує ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов’язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об’єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов’язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п’ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об’єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як вказує ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Отже, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Враховуючи положення чинного законодавства України, Товариством з обмеженою відповідальністю «Амбросія» митну вартість товару було визначено за основним методом, тобто за ціною контракту.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися відповідно до умов Контракту №27052015 від 27 травня 2015 декларантом було подано копії наступних документів:

- Контракт №27052015 від 27 травня 2015 року

- Додаткову угоду №1 до Контракту №27052015 від 27 травня 2015 року від 03 липня 2015 року;

- Інвойс №UA10-15 від 17 вересня 2015 року;

- Видаткова накладна UA 09-15/F від 15 вересня 2015 року;

- Відвантажувальна специфікація №1 від 17 вересня 2015 року;

Крім того, керуючись положеннями ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України, яка вказує, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, позивачем до Одеської митниці ДФС для митного оформлення було подано копії додаткових документів, на підтвердження заявленої митної вартості товарів, зокрема:

-Коносамент №SEJJ567582870 від 17 вересня 2015 року;

- Калькуляції №2909152/1 та №2909152/2 від 29 вересня 2015 року ;

- Пакувальний лист до інвойсу №UA10-15 від 17 вересня 2015 року;

- Видаткова накладна UA 09-15/F від 15 вересня 2015 року;

- Відвантажувальна специфікація №1 від 17 вересня 2015 року;

- Звіт про оцінку майна №Б-03/11/15/01 від 03 листопада 2015 року;

- Довідка про кон’юктуру ринку від 03 листопада 2015 року;

- Лист №112 від 01 жовтня 2015 року;

- Лист №113 від 01 жовтня 2015 року;

- Лист №114 від 01 жовтня 2015 року;

- Лист №119 від 04 листопада 2015 року;

- Лист №1092 від 05 листопада 2015 року;

- Лист №2310155 від 23 вересня 2015 року;

- Лист №231015 від 23 вересня 2015 року;

- Лист №231015 від 03 жовтня 2015 року;

- Лист №290915 від 29 вересня 2015 року;

- Прайс-лист №UA10-5/F від 05 вересня 2015 року.

На підставі викладеного вище, суд приходить висновку, що на виконання вимог Митного кодексу України, який встановлює вичерпний перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження митної вартості товару, товариством з обмеженою відповідальністю "Амбросія" було в повному обсязі надано такі документи до митного органу.

Згідно до ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Суд зазначає, що за наслідками розгляду документів, поданих позивачем для митного оформлення товарів, поставлених на виконання умов Контракту №27052015 від 27 травня 2015 року, Одеською митницею ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №500060703/2015/000043/2 від 05 листопада 2015 року про збільшення суми митних платежів, які підлягають сплаті при митному оформленні товарів на 98 008,64 грн., з чим суд не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Якщо органом доходів і зборів виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, органом доходів і зборів приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня.

Виходячи з аналізу положень Митного кодексу України вбачається, що чинне законодавство України встановлює перелік обставин, які можуть слугувати підставами для прийняття рішення про коригування митної вартості. До них відноситься заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів у тому числі невірне визначення митної вартості товарів.

Однак, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів №500060703/2015/000043/2 від 05 листопада 2015 року, Одеська митниця ДФС зазначила, що підставою для проведення коригування митної вартості товарів, поставлених на виконання умов Контракту №27052015 від 27 травня 2015 року, є спрацювання профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості та документи подані до митного оформлення містять розбіжності, у зв’язку з чим на підставі інформації, наявної у митного органу визначення митної вартості товару було здійснено на підставі резервного методу.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Окрім того, Митний кодекс України, як уже вказувалося вище, містить вичерпний перелік підстав за наявності яких митні органи можуть провести коригування митної вартості товарів, і серед них не містися така підстава для проведення коригування митної вартості товарів як відсутність у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України визначає якими повинні бути дії митного органу у разі якщо документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, у такому випадку декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: для підтвердження митної вартості товару.

Таким чином, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів №500060703/2015/000043/2 від 05 листопада 2015 року, Одеська митниця ДФС зазначила недоліки, які на її думку, перешкоджають визначенню митної вартості товарів, поставлених ТОВ "Амбросія" за умовами Контракту №27052015 від 27 травня 2015 року, до яких віднесла наступні обставини:

- спрацювання профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості товарів;

- в електронному інвойсі вказано виробника GOLD SEA FISH, хоча в документах, поданих до митного оформлення Goldseafish 3396;

- в прайс-листі від 14.08.2015 нема посилання на контракт чи інвойс, відсутній розмір тушок, вказана латинська назва товару sardine pichardus, а в поданих документах Sardina pilchardus;

- в графі 44 не вказано термін дії контракту від 27.05.2015 №27052015;

- звіт про оцінку майна від 03.11.2015 №Б-03/11/15/01 та довідка про кон’юктуру ринку від 03.11.2015 не дає можливості визначити розмірний ряд риби.

Щодо зауважень, висловлених Одеською митницею ДФС при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №500060703/2015/000043/2 від 05 листопада 2015 року, суд звертає увагу на таке.

Крім того, відповідно до офіційної позиції Державної фіскальної служби України щодо постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року №724 "Про тимчасові заходи щодо формування орієнтовних показників митної вартості товарів, що використовуються у системі управління ризиками при митному оформленні товарів" спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу ДФС більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, зокрема шляхом перевірки документів та відомостей, які подаються для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Звертаємо увагу, що норми зазначеної постанови не запроваджують нових методів чи методик визначення митної вартості товарів. Отже, твердження що цією постановою бізнес зобов’язують розмитнити свій вантаж за цінами ДФС не відповідає дійсності.

Щодо зауваження Одеської митниці ДФС щодо тієї обставини, що в електронному інвойсі вказано виробника GOLD SEA FISH, хоча в документах, поданих до митного оформлення Goldseafish 3396, суд зазначає, що посадовими особами Одеської митниці ДФС поверхово досліджено докази, подані до митного оформлення, з огляду на наступне.

Так, документ, який посадовими особами Одеської митниці ДФС класифіковано як електронний інвойс, насправді є відвантажувальною специфікацією, що свідчить про поверховість розгляду документів, поданих до митного оформлення та недостатню компетентність посадових осіб, які здійснюють перевірку документів, які подаються суб’єктами господарювання до митного оформлення.

Окрім того, як і будь-яка держава Королівство Марокко здійснює чіткий контроль за здійсненням підприємницької діяльності суб’єктами господарювання шляхом здійснення офіційної реєстрації таких суб’єктів.

При реєстрації суб’єкта господарювання йому присвоюється реєстраційний номер, який ідентифікує вказаного суб’єкта господарювання як у відносинах з державними органами Королівства Марокко, так і з контрагентами.

Суд звертає увагу на те, що виробником товару, який було поставлено товариству з обмеженою відповідальністю "Амбросія" на виконання умов Контракту №27052015 від 27 травня 2015 року, GOLD SEA FISH у встановленому порядку було проведено державну реєстрацію, в зв’язку з чим суб"єкту господарювання присвоєно реєстраційний номер 3396.

Враховуючи обставини викладені вище, суд вважає, що відповідачем помилково було зроблено висновок з приводу того, що у документах, які супроводжували проведення господарської операції щодо поставки товару на виконання умов Контракту №27052015 від 27 травня 2015 року, виробником товару є Goldseafish №3396, не звернувши при цьому увагу, що зазначений номер вказує на номер реєстрації суб’єкта господарювання.

Стосовно зауважень Одеської митниці ДЛФС з приводу того, що в прайс-листі від 14.08.2015 р. немає посилання на контракт чи інвойс, відсутній розмір тушок, вказана латинська назва товару sardine pichardus, а в поданих документах Sardina pilchardus суд звертає увагу на наступні обставини.

- визначення ціни товару, який поставлявся на виконання Контракту №27052015 від 27 травня 2015 року, було здійснено на підставі прайс-листа №UA 10-5/F від 05 вересня 2015 року, який надавався до митного оформлення і якому посадовими особами Одеської митниці ДФС не було надано належної оцінки.

Як випливає зі звичаїв ділового обороту та етикету, прайс-лист направляється контраегенту виключно у тому випадку, коли його зацікавила комерційна пропозиція, направлена попередньо суб'єкта господарвання.

Прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований безпосередньо конкретоному покупцю.

Оскільки чинним міжнародним законодавством не встановлено типової форми прайс-листа, згідно загальноприйнятої світової практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов’язковим зазначенням валюти, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Керуючись загальноприйнятими міжнародними нормами, для підтвердження ціни, як "дійсної вартості" товару у розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 р., органом доходів і зборів можуть бути запитані у декларанта каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, в яких пропозиція продавця адресована необмеженому колу покупців.

Враховуючи обставини, викладені вище, форма прайс-листа не передбачає обов’язкової наявності в ньому посилання на контракт чи інвойс, у зв’язку з чим зауваження Одеської митниці ДФС стосовно вказаного документу є, на думку суду, безпідставними.

З приводу твердження Одеської митниці ДФС щодо тієї обставини, що прайс-лист та звіт про оцінку майна має обов’язково містити розмір тушок, які поставляються, необхідно вказати, що відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності не передбачає окремої класифікації товарів в залежності від розміру тушок риби, а містить єдиний код класифікації товару для мороженої риби, незалежно від її розміру.

Судом встановлено, що наукова назва морепродуктів, які є предметом Контракту №27052015 від 27 травня 2015 року, тобто риби під назвою "Сардина" - sardine pilchardus, однак досить часто у діловому обороті для позначення такого товару використовують термін "Sardine pichardus", що є синонімом наукової назви риби сардина.

Враховуючи, вказані положення митного кодексу України, у разі, коли документи, подані до митного оформлення не містять відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості товарів, митний орган, керуючись вимогами ч. 2 ст. 6 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, які визначають, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, мав виключно єдиний варіант поведінки – направити письмовий запит до декларанта з вимогою про надання додаткових документів.

При судовому розгляді встановлено, що жодної письмової вимоги про надання додаткових документів на адресу декларанта не надходило, що свідчить про те, що документів, поданих на підтвердження митної вартості товару, поставленого на виконання умов Контракту №27052015 від 27 травня 2015 року, було достатньо для визначення митної вартості товару, заявленого до митного оформлення.

Однак, всупереч зазначеному вище Одеською митницею ДФС було здійснено коригування митної вартості товарів, поставлених товариству з обмеженою відповідальністю "Амбросія".

Згідно з п. 4.4. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №631, митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав:

- митна декларація не містить усіх відомостей або подана без рахунка або іншого документа, який визначає вартість товару та у випадках, встановлених Кодексом, декларацією митної вартості;

- електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов’язкових реквізитів;

- митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених Кодексом.

Так, ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України встановлює правило за яким орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

На підставі аналізу наведених вище норм можна дійти висновку, що законом чітко встановлено умови, за наявності яких у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребовування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

На думку законодавця, сумніви є обґрунтованими, якщо документи

- містять розбіжності;

- наявні ознаки підробки;

- не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, приписи вказаних статей зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, контролюючий орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Проте, Одеською митницею ДФС не було вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості щодо митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом неможливим є встановлення даних складових.

Згідно з ч. 3 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право, зокрема, на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

При цьому, керуючись ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов’язаний випускати у вільний обіг товари, що декларуються.

Як вказує ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Отже, товариство з обмеженою відповідальністю "Амбросія" скористалося правом, наданим йому чинним законодавством України та відповідно до митної декларації №500060703/2015/010431 від 05 листопада 2015 року вказало, що воно забезпечує сплату різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, вивільнило товар, поставлений за умовами Контракту №27052015 від 27 травня 2015 року, у вільний обіг.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідна сторона не дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому її оскаржувані рішення, як суб'єкта владних повноважень, є неправомірними, що дає суду підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу підлягають поверненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2668,14 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 128, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №500060703/2015/000043/2 від 05 листопада 2015 року, прийняте щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Амбросія".

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Самойлова В.В.