Справа № 638/22522/14-а
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 р. Справа № 638/22522/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Чалого І.С. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Західної міжрайонної виконавчої дирекції Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.11.2015р. по справі № 638/22522/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Західної міжрайонної виконавчої дирекції Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач), звернувся до суду з позовом до Західної міжрайонної виконавчої дирекції Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив зобов'язати відповідача призначити та виплатити допомогу по вагітності та пологах з 1 вересня 2014 року по 18 січня 2015 року включно згідно Типового договору № 82 від 1 вересня 2014 року.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.11.2015 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову - про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 12.01.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що 1 вересня 2014 року між ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області та ОСОБА_1 був укладений Типовий договір № 82 про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, що підтверджується копією вказаного договору (а.с.3-8).

15 вересня 2014 року ОСОБА_1 був виданий листок непрацездатності Серія АГВ № 473608 по вагітності та пологах (а.с.9).

Позивач, реєстраційний номер облікової карти НОМЕР_1, є платником єдиного соціального внеску загальнообов'язкового державного соціального страхування з 01.10.2013 р. та уклала договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (розмір тарифу 36,6 %), що підтверджується листом заступника начальника ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області від 29 жовтня 2014 року (а.с.19).

Відповідно до п.3.2 Договору ОСОБА_1 сплатила єдиний внесок у сумі 445,79 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 716 від 24.10.2014 (а.с.18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивач народила доньку - ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.20).

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення та виплату їй допомоги по вагітності та пологах, проте їй було відмовлено в призначенні та виплаті такої допомоги у зв'язку з тим, що позивач не виконала умови договору про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача наявні права на допомогу по вагітності та пологах.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (далі - Закон), який був чинним на час виникнення правовідносин, право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи і час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 вказаного Закону Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

01 січня 2011 року набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з ч. 1 ст. 10 вказаного Закону платниками, які мають право на добровільну сплату єдиного внеску, є особи, зазначені у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, та/або від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

В силу ч.3 ст. 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" особи, зазначені в частині першій цієї статті, подають до органу доходів і зборів за місцем проживання відповідну заяву в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Орган доходів і зборів, що отримав заяву про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, має право перевіряти викладені в заяві відомості та вимагати від особи, яка подала заяву, документи, що підтверджують зазначені відомості (Абзац другий частини третьої статті 10 із змінами, внесеними згідно із Законом N 406-VII ( 406-18 ) від 04.07.2013 р.).

З особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, органом доходів і зборів в строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну участь відповідно до типового договору, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування .

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", одним із принципів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням є державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх прав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що 1 вересня 2014 року між ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області та ОСОБА_1 був укладений Типовий договір № 82 про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 6 зазначеного договору визначено, що договір діє з 01.09.2014 р. до 01.09.2015 року, в той час як страховий випадок на матеріальне забезпечення у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності настав 15 вересня 2014 року - дата видачі листка непрацездатності (а.с. 9).

Відповідно до ч.8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач в повному обсязі виконала обов'язок щодо сплати єдиного соціального внеску за вересень - жовтень 2014 року.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем було сплачено єдиний соціальний внесок за вересень 2014 року в меншому розмірі та на інший розрахунковий рахунок, що є порушенням норм чинного законодавства та умов укладеного Договору № 82, а отже позивач не має права на отримання допомоги, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки з наданого до матеріалів справи листа ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області про надання інформації від 10.11.2014 р. вбачається, що за вересень місяць 2014 року позивачем згідно заяви про повернення помилково сплачених коштів від 31.10.2014 року здійснено доплату єдиного соціального внеску на відповідний рахунок, а сплата єдиного соціального внеску за жовтень 2014 р. також здійснена в повному обсязі відповідно до умов Договору № 82, а саме в розмірі 445,79 грн.

Також до матеріалів справи надано платіжні доручення про сплату єдиного соціального внеску у повному обсязі за листопад, грудень 2014р. та за січень 2015р. (а.с. 47-49).

Згідно з ч.1 ст. 38 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами.

Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70 календарних днів після пологів. Жінкам, віднесеним до 1-4 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, допомога по вагітності та пологах виплачується за 180 календарних днів зазначеної відпустки (90 - до пологів та 90 - після пологів). Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на допомогу по вагітності та пологах.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення частини позовних вимог, а саме з 01.09.2014 року, зважаючи на порушення норм матеріального права.

Так, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ч.1 ст.51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи.

Порядок видачі листка непрацездатності у зв'язку з вагітністю і пологами регулюється Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2001р. за № 455 (далі - Інструкція №455).

Згідно з пп 6.1 п. 6 Інструкції №455 листок непрацездатності у зв'язку з вагітністю і пологам видається за місцем спостереження за вагітною з 30 тижнів вагітності воднораз на 126 календарних днів (70 календарних днів до передбачуваного дня пологів і 56 - після).

Так, матеріалами справи підтверджено, що 24 жовтня 2014 року позивачу жіночою консультацією Комунального закладу охорони здоров'я Харківського пологового будинку №1 було видано листок непрацездатності Серії АГВ №473608 з 15.09.2014 р. по 19.01.2015 р. на 126 календарних днів.

Тобто, страховий випадок настав у позивача саме з 15.09.2014 року, а не з 01.09.2014 року (з дати укладення Договору №82), як помилково зазначено судом першої інстанції.

Відповідно до пп. 8 п 1 ст. 2 Закону України №2240 страховий випадок це подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи або членів її сім'ї на отримання матеріального забезпечення або соціальних послуг за цим Законом.

Оскільки ОСОБА_1 листок непрацездатності виданий з 15.09.2014 року, тобто страховий випадок настав у позивача саме з цієї дати, то позивач відповідно до ч.1 ст.51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" має право на призначення допомоги по вагітності та пологах з 15.09.2014 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за період з 01.09.2014 року по 14.09.2014 року включно, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нової.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч. 2 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч. 3 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, а тому дана постанова підлягає частковому скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Західної міжрайонної виконавчої дирекції Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.11.2015р. по справі № 638/22522/14-а скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за період з 01.09.2014 року по 14.09.2014 року включно, прийнявши в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.11.2015 р. по справі № 638/22522/14-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя П'янова Я.В.
Судді Чалий І.С. Зеленський В.В.
Повний текст постанови виготовлений 18.01.2016 р.