Справа № 2а-16181/12/2670
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

14 січня 2016 року м. Київ Н/800/128/15

суддя Вищого адміністративного суду України Малинін В.В., перевіривши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 05 серпня 2014 року за нововиявленими обставинами у справі за його позовом до Міністра оборони України, Міністерства оборони України, треті особи - Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України, Житлова комісія гарнізону м. Києва про визнання протиправними дій та бездіяльності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністра оборони України, Міністерства оборони України, треті особи - Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України, Житлова комісія гарнізону м. Києва, про визнання протиправними дій та бездіяльності, що порушують законне право позивача на забезпечення житлом для постійного проживання, зобов'язання забезпечити реалізацію законного права позивача та його сім'ї, вжити дієвих заходів на безоплатне забезпечення житлом для постійного проживання та зобов'язання забезпечити позивача та його сім'ю житлом для постійного проживання в м. Києві невідкладно - на черговому засіданні житлової комісії гарнізону м. Києва.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 січня 2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року скасовано рішення суду першої інстанції, позовні вимоги задоволено частково. Визнано дії та бездіяльність Міністерства оборони України, що порушують законне право позивача на забезпечення житлом для постійного проживання. Зобов'язано Міністерство оборони України вжити заходи щодо забезпечення реалізації права ОСОБА_1 та його сім'ї на безоплатне житло для постійного проживання.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 серпня 2014 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року скасовано, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 січня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністра оборони України, Міністерства оборони України, треті особи - Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України, Житлова комісія гарнізону м. Києва, про визнання дій протиправними залишено в силі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1, 31 грудня 2015 року подав до суду касаційної інстанції заяву про її перегляд за нововиявленими обставинами, з підстав передбачених пунктом 1 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У зв'язку з чим, просив скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 05 серпня 2014 року, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року залишити в силі.

Статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначений перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Такими підставами є 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Із змісту даних норм Кодексу випливає, що необхідними сукупними ознаками обставин, за яких їх можна вважати нововиявленими, є: їх наявність на час вирішення адміністративної справи; те, що ці обставини не були і не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а також обставини мають бути істотними, тобто такими, що впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до частини 1 статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку при вирішенні справи внаслідок незнання про існування цієї обставини.

За змістом зазначеної норми переглядати рішення за нововиявленими обставинами можуть суди, які наділені правом встановлювати обставини у справі. Оскільки згідно із правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставинами, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, то переглядати судові рішення за нововиявленими обставинами повноважні лише суди першої та апеляційної інстанцій.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України.

Частиною першою статті 244-2 КАС України передбачено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів..

Так, постановою Верховного Суду України від 13 жовтня 2009 року встановлено, що «Відповідно до частини першої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку при вирішенні справи внаслідок незнання про існування цієї обставини. За змістом зазначеної норми переглядати рішення за нововиявленими обставинами можуть суди, які наділені правом встановлювати обставини у справі. Оскільки згідно із правилами частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, то переглядати судові рішення за нововиявленими обставинами повноважні лише суди першої та апеляційної інстанції. Касаційний суд може переглянути свої рішення за нововиявленими обставинами тільки з підстав, передбачених пунктами третім та п'ятим частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України».

Таким чином, Вищий адміністративний суд України як суд касаційної інстанції може переглянути свої рішення у разі встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення (пункт третій частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України) та встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано (пункт п'ятий частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи те, що Вищий адміністративний суд України при розгляді даної справи не встановлював нові обставини, а своїм рішенням, про яке ставить питання щодо перегляду за новивявленими обставинами залишив без змін рішення суду першої інстанції, скасувавши при цьому рішення суду апеляційної інстанції, підстав для його перегляду не має.

Крім того, визначені підстави заявником для провадження за нововиявленими обставинами (пункт 1 частини другої статті 245 КАС України) позбавляють можливості здійснити касаційним судом перегляд свого ж рішення, оскільки можливу помилку при вирішенні справи внаслідок незнання про існування відповідних обставини, на які є посилання в заяві ОСОБА_1, допустив Окружний адміністративний суду м. Києва, куди йому слід звертатись.

Враховуючи пункт 6 частини третьої статті 108 КАС України, заяву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 05 серпня 2014 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністра оборони України, Міністерства оборони України, треті особи - Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України, Житлова комісія гарнізону м. Києва, про визнання дій протиправними слід повернути заявнику як таку, що не підсудна цьому адміністративному суду.

Керуючись статтями 108, 245, 249 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 05 серпня 2014 року за нововиявленими обставинами у справі за його позовом до Міністра оборони України, Міністерства оборони України, треті особи - Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України, Житлова комісія гарнізону м. Києва, про визнання дій протиправними повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Малинін