Справа № 583/3952/15-а
Суддя: Мовчан Н. В.
Дата ухвалення: 2016-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Охтирський міськрайонний суд Сумської області
Справа № 583/3952/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2016 р. м. Охтирка

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Мовчан Н.В., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому району Сумської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

встановив:

07.12.2015р. ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до УПФУ в Тростянецькому районі Сумської області, в якому просить:

визнати протиправними дії УПФУ в Тростянецькому районі Сумської області щодо відмови їй у призначенні довічного грошового утримання судді у відставці з 06.08.2015 із розрахунку 90% грошового утримання судді відповідно до довідки від 06.08.2015 про суддівську винагороду для нарахування щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці, виданої ТУ ДСА України в Сумській області на підставі особового рахунку без обмеження граничного розміру утримання судді;

зобовязати УПФУ в Тростянецькому районі Сумської області на підставі ч.3 ст. 138 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VIздійснити розрахунок та призначити і виплачувати та індексувати при зміні мінімального прожиткового мінімуму належне їй щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, починаючи з 06.08.2015 в розмірі 90 % грошового утримання судді без обмеження граничного розміру утримання судді, із суми фактичної заробітної плати 20706,00грн, відповідно до довідки від 06.08.2015 № 04-4276/15 про суддівську винагороду для нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває на обліку УПФУ в Тростянецькому районі Сумської області з 11.06.2004 і до звільнення у відставку з посади судді Тростянецького районного суду Сумської області отримувала пенсію за віком. В квітні 2014 позивачка звернулася до ОСОБА_2 юстиції та Верховної ради України з заявами про відставку у відповідності до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI. Рішення про звільнення прийняте 16.07.2015, Верховна ОСОБА_2 України прийняла постанову № 636-VIII «Про звільнення суддів», і наказом від 06.08.2015 позивачку відраховано зі штату Тростянецького районного суду Сумської області, таким чином, з 06.08.2015 ОСОБА_1 набула статусу судді у відставці. Після звільнення з роботи їй поновлено виплату пенсії за віком, яку вона відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» отримувала у загальному розмірі 4675,30грн. 12.08.2015 позивачка звернулась до відповідача про призначення та обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у звязку із звільненням у відставку. На вказане звернення 24.11.2015 отримала відмову, в якій відповідач посилається на п. 5 прикінцевих положень Закону України № 213 від 02.03.2015 « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та зазначає, що ОСОБА_1 звільнена 16.07.2015, в період дії вказаного Закону, тому права на призначення довічного грошового утримання судді у відставці вона не має. Таким чином, щомісячне довічне грошове утримання їй не призначено та не виплачується, розмір отримуваної на даний час пенсії залишився 4675,30 грн. Відповідно до довідки ТУ ДСА в Сумській області від 06.08.2015 розрахунковий розмір суддівської винагороди становить 20706,00 грн сума зарплати, з якої сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове соціальне страхування. З заявою про звільнення позивачка звернулась 02 квітня 2014року і з незалежних від неї причин рішення про звільнення прийняте Верховною ОСОБА_2 України лише в липні 2015року. Вважає, що відповідачем порушені конституційні приписи щодо забезпечення гарантій незалежності суддів, зокрема шляхом забезпечення судді у відставці права на щомісячне довічне грошове утримання у гарантованому державою розмірі. Рішеннями Конституційного суду України у 2005, 2010, 2011 роках неодноразово визначено, що раніше надані гарантії прав та свобод не можуть бути звужені шляхом прийняття нових законів. На час звільнення стаж судді склав 25 років 3 місяці 8 днів, тобто понад 20 років вона пропрацювала ще 5 повних років, тому має право на збільшення щомісячного довічного утримання на 10 %, а всього на 90% заробітної плати судді. Зазначене стало підставою для звернення до суду з адміністративним позовом.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.12.2015р. відкрито скорочене провадження по справі.

Від УПФУ в Тростянецькому районі Сумської області на адресу суду надійшли письмові заперечення, в яких відповідач просить в позові відмовити в повному обсязі. При цьому посилається на те, що позивачка із заявою встановленого зразка про перехід на довічне грошове утримання суддів у відставці згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до УПФУ в Тростянецькому районі не зверталася. Відповідач жодних рішень щодо відмови з цього приводу не приймав. При цьому права позивачки порушені не були. Позивачка у вересні 2015 року особисто звернулася на прийом до спеціаліста УПФУ в Тростянецькому районі з питання щодо обчислення довічного грошового утримання суддів у відставці та надання письмового розяснення. 28.09.2015 листом позивачці було надано розяснення щодо порушеного нею питання. А отже вимоги позивача, щодо визнання дій протиправними та зобовязання відповідача призначити довічне грошове утримання судді у відставці на підставі ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є безпідставними. Окрім того, 11.06.2004 позивачці призначено пенсію за віком. З 05.10.2009 згідно з заявою позивача від 05.05.2011 та рішенням Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2011 ОСОБА_1 переведена на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу». З 01.04.2015 набув чинності Закон України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», тому з 01.04.2015 позивачці було припинено виплату пенсії, як працюючій на посаді судді. Враховуючи положення п. 5 прикінцевих положень Закону України № 213 від 02.03.2015 « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», вимоги ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»те, що ОСОБА_1 звільнена 05.08.2015 з посади судді Тростянецького районного суду Сумської області, права на призначення довічного утримання судді у відставці позивачка не має. З 05.08.2015 позивачці поновлено раніше призначену пенсію згідно Закону України « Про державну службу».

Суд, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку про задоволення адміністративного позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 09.04.1990р. ОСОБА_1 вперше обрана суддею Тростянецького районного суду Сумської області, призначена головою цього суду. 05.08.2015 звільнена з посади судді Тростянецького районного суду Сумської області у звязку з поданням заяви про відставку, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с.10-15)

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 11.06.2004 перебуває на обліку в УПФУ в Тростянецькому районі Сумської області, їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

05.08.2015 року ОСОБА_1 звільнено з посади судді Тростянецького районного суду Сумської області, що підтверджується копією постанови Верховної ради України № 636-VIII від 16.07.2015 про звільнення суддів та копією наказу №5 від 05.08.2015 (а.с.16-20).

12.08.2015 ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в Тростянецькому районі з заявою про обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в звязку із звільненням її Верховною ОСОБА_2 України 16.07.2015 у відставку.(а.с.21)

06.08.2015 року на підставі особового рахунку за червень 2015 року видана довідка про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, про те, що ОСОБА_1 заробітна плата, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці становить 19488,00 грн. Сума заробітної плати, з якої сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, становить 20706,00 грн. (а.с.22)

На звернення позивача до УПФУ в Тростянецькому районі Сумської області, 24.11.2015 року відповідачем надана відповідь № Я/19. Вказаним листом управління зазначило, що згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України від 0 2 березня 2015 року «Про внесення змін щодо деяких законодавчий актів України щодо пенсійного забезпечення», яким з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, в тому числі, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Враховуючи те, що ОСОБА_1 звільнена 16.07.2015, в період дії Закону України № 213 від 02.03.2015 року «Про внесення змін до, деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення» права на призначення довічного грошового утримання суддів у відставці вона не має. Розмір її пенсії станом на 01.09.2015 обчислено згідно Закону України «Про державну службу» і становить 4877,12 грн. (а.с.23)

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє верховенство права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Вказаний принцип верховенства права як першочерговий закріплений у ст.ст.7,8 КАС України.

Статтею 22 Конституції України визначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив у випадку подання заяви про відставку.

Рішенням Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року №3-рп/2013 визначено, що гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Згідно з частиною четвертоюст. 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI(надалі - Закон №2453-VI), суддя продовжує здійснювати свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення.

Відповідно до частини другої статті138 вказаного закону в цій редакції, за суддею, який вийшов у відставку після досягнення 62-річного віку, зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбаченихстаттею 37 Закону України "Про державну службу".

Відповідно до частини третьоїст. 138Закону №2453-VI, в чинній до внесення змінЗаконом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VIредакції, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з частиною третьоюст. 138 Закону №2453-VI, із змінами, внесеними відповідно доЗакону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Проте, Рішенням Конституційного Суду України у справі №1-2/2013 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідностіКонституції України(конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу II „Прикінцеві та перехідні положення" Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", статті 138 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) від 3 червня 2013 року №3-рп/2013, зокремавизнано такою, що не відповідаєКонституції України (є неконституційною) частину третюстатті 138Закону України„Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року №2453-VI у редакціїЗакону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи"від 8 липня 2011 року № 3668-VI. Як вбачається з його мотивувальної частини, частина третястатті 138Закону № 2453у редакціїЗакону № 3668, яка суперечитьКонституції України‚ не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина третястатті 138 Закону № 2453в редакції до змін, внесенихЗаконом № 3668, а саме: „Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання".

Відповідно до пп. 2 п. 28 розділу ІІЗакону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166-VII, зокрема внесенозміни доЗакону України "Про судоустрій і статус суддів", а саме у частині третій статті 138 цифри "80" замінено цифрами "70", які відповідно до п. 2 розділуIVПрикінцевих положень цього Закону набрали чинності 01 травня 2014 року.

Як встановлено судом загальний суддівський стаж ОСОБА_1 станом на 10.06.2014 рік становить 24 роки 1 місяць 13 днів, станом на 05.08.2015 - 25 років 3 місяці 8 днів, що підтверджується довідкою від 25.11.2015.(а.с.24) За таких обставин, щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_1 має складати 90%.

Згідно з п. 5 Прикінцевих положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII(надалі Закон№213-VIII), уразі неприйняття до 1 червня 2015року законущодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України"Про державну службу","Про прокуратуру","Про судоустрій і статус суддів","Про статус народного депутата України","Про Кабінет Міністрів України","Про судову експертизу","Про Національний банк України","Про службу в органах місцевого самоврядування","Про дипломатичну службу",ПодатковоготаМитногокодексів України,Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

А відповідно дост. 58 Конституції України, зокрема закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною відмову відповідача призначити позивачці виплату довічного грошового утримання судді, оскількина час звернення позивачки до ОСОБА_2 ради юстиції з заявою щодо внесення подання про її звільнення з посади судді у відставку та виникнення у органу, що її обрав, передбаченого вимогамист. 126 Конституції Україниобов'язку щодо його звільнення, діяли положення частини третьоїст. 138 Закону №2453-VIв редакції, якою передбачено її право на щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, тобто до зазначених спірних правовідносин не можна застосовувати положенняЗакону№213-VIII.

З огляду на викладене, керуючись ч.2 ст. 11 КАС України, суд дійшов висновку, що дії УПФУ в Тростянецькому районі щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні довічного грошового утримання судді у відставці з 06.08.2015 із розрахунку 90% грошового утримання судді відповідно до довідки від 06.08.2015 про суддівську винагороду для нарахування щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці, виданої ТУ ДСА України в Сумській області на підставі особового рахунку без обмеження граничного розміру утримання судді є неправомірними, тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі наведеного, керуючисьст.ст.7,8,11,94,159-163, 167, 256КАС України, суд,

постановив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні довічного грошового утримання судді у відставці з 06.08.2015 із розрахунку 90% грошового утримання судді відповідно до довідки від 06.08.2015 про суддівську винагороду для нарахування щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці, виданої ТУ ДСА України в Сумській області, на підставі особового рахунку без обмеження граничного розміру утримання судді.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області на підставі частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»від 07.07.2010 № 2453-VIздійснити розрахунок та призначити і виплачувати та індексувати при зміні мінімального прожиткового мінімуму належнеЯновій ОСОБА_3 довічне грошове утримання судді у відставці починаючи з 06.08.2015 із розрахунку 90 відсотків грошового утримання судді без обмеження граничного розміру утримання судді, із суми фактичної заробітної плати 20706,00грн, відповідно до довідки від 06.08.2015 № 04-4276/15 про суддівську винагороду для нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Допустити негайне виконання постанови суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України 487,20 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її проголошення.У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя

Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_4