Справа № 805/753/13-а
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 року м. Київ К/800/29570/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Загороднього А.Ф.,

Пасічник С.С.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2013 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області про скасування рішення щодо застосування фінансових санкцій,

встановила:

У січні 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області, в якому просила скасувати рішення про застосування фінансових санкцій.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2013 року позов задоволено. Скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області від 08.01.2013 № 35 про застосування фінансових санкцій за неподання розрахунку сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством у сумі 19 325 грн.79 коп.

У касаційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Донецької області просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2013 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач зареєстрований у якості фізичної особи - підприємця виконавчим комітетом Маріупольської міської ради Донецької області 11.03.2003 відповідно до Свідоцтва про держану реєстрацію фізичної особи - підприємця серії ВОЗ №309188 та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія АС № 972386.

На підставі акту перевірки щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області прийнято рішення від 08.01.2013 № 35 про застосування фінансових санкцій за неподання розрахунку сум страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством у розмірі 19 325 грн.79 коп., відповідно до пункту 5 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

Пунктом 5 частини дев'ятої статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який діяв до 01 січня 2011 року, було передбачено, що за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку, до територіальних органів ПФУ накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Із набранням чинності з 01 січня 2011 року Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» наведена вище норма матеріального права була виключена.

У той же час згідно з абзацом п'ятим пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Абзацом шостим цього ж пункту встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Наведене правило щодо збереження порядку стягнення та контрольних функцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, передбачених законодавством, чинним до 1 січня 2011 року, поширюється лише на заборгованість зі сплати страхових внесків та сум штрафних санкцій, які були нараховані та/або не сплачені до зазначеної дати. Питання ж відповідальності страховиків, не пов'язані із такою заборгованістю, знаходяться поза межами регулювання Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та абзаців п'ятого, шостого пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що нарахування після 01 січня 2011 року управлінням ПФУ на підставі пункту 5 частини дев'ятої статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивачу штрафних санкцій за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку, є протиправним.

Аналогічний висновок щодо застосування вищезазначених норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду України від 04 червня 2013 року (№ 21-170а13) та постанові Верховного Суду України від 04 лютого 2014 року (21-458а13).

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області не підлягає задоволенню. Із урахуванням наведених обставин постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2013 року необхідно залишити без змін, оскільки вони є законними і обґрунтованими та постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2013 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області про скасування рішення щодо застосування фінансових санкцій - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.М. Заїка

Судді А.Ф. Загородній

С.С. Пасічник