Справа № 2-а-761/10
Суддя: Зеліско Р. Й.
Дата ухвалення: 2010-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-761/10
Провадження № 2-а-761/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2010 року Жовківський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Зеліско Р. Й., при секретарі Мамедовій Г.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовкві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ при ГУМВСУ у Закарпатській області, третя особа: інспектор Мукачівського взводу ДПС ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 12.10.2010 року серії АО 146605

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління ДАІ при ГУМВСУ у Закарпатській області, третя особа: інспектор Мукачівського взводу ДПС ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 12.10.2010 року серії АО 146605 про притягнення його до адміністративної відповідальності, відповідно до якої його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Дану постанову вважає незаконною, оскільки з її змісту вбачається, що він 12.10.2010 року близько 11 год. 15 хв. по автодорозі Київ-Чоп (на 70 км.) керуючи автомобілем марки Шевроле, реєстраційний номер НОМЕР_1 перевищив обмежену максимальну швидкість 30 км./год., рухався із швидкістю 52 км./год. На вимогу інспектора він предявив усі необхідні документи, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення та постанову про адміністративне правопорушення, яка є предметом оскарження. Дану постанову позивач вважає незаконною, оскільки інспектор ДАІ вимірював швидкість руху його автомобіля за допомогою технічного засобу приладу Радіс 2105 і на його вимогу не надав жодних документів щодо сертифікації даного приладу та документів щодо повноважень інспектора користуватись даним приладом. Крім того, інспектор не надав жодних доказів того факту, що даним приладом вимірювалась швидкість саме його автомобіля. Внаслідок цього, просить скасувати постанову від 12.10.2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КпроАП України.

В судовому засіданні позивач свої вимоги позовні підтримав з вищевикладених підстав.

Представники Управління ДАІ при ГУМВСУ у Закарпатській області, третя особа: інспектор Мукачівського взводу ДПС ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися і не висловили свого відношення до заявленого позову.

Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.10.2010 року інспектором ДПС ОСОБА_2 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч.1 КпроАП України, яке полягало в тому, що ОСОБА_1 12.10.2010 року на 70 км. автодороги Київ-Чоп керуючи автомобілем марки Шевроле, реєстраційний номер НОМЕР_1 перевищив обмежену максимальну швидкість 30 км./год., рухався із швидкістю 52 км./год., чим порушив вимоги п. 12.9 «б» ПДР України. Швидкість вимірювалась приладом Радіс» № 2105. Цього ж дня, було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КпроАП України.

Інших матеріалів, зокрема матеріалів адміністративної справи (незважаючи на вимогу суду) сторонами суду не представлено.

Відповідно до вимог ст. 71 ч.2 КАС України обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. А також у відповідача є обовязок надати суду необхідні докази по даній справі, які необхідні для всебічного, повного, обєктивного ухвалення рішення по справі.

Відповідно до вимог ст. 71 ч.4 КАС України субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справа вирішується на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 251 Кпро АП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, і це вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, що швидкість автомобіля вимірювалась приладом Радіс» № 2105. Однак, даний прилад не належить до технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки даний прилад не обладнаний функціями фото- і кінозйомки, відеозапису.

Внаслідок цього, суд вважає неправомірним використання показів приладу Радіс» № 2105 не обладнаного функціями фото- і кінозйомки, відеозапису в якості доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки, саме покази даного приладу лягли в основу складеного протоколу про адміністративне правопорушення, а будь-які інші докази передбачені ст. 251 КпАП України при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відсутні, то складення проколу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірним. Внаслідок вищевикладеного, суд вважає, що є неправомірним використання даного доказу при розгляді адміністративної справи та подальшого винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.7-14, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 Ярославовича задоволити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 12.10.2010 року серії АО 146605 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: Р. Й. Зеліско