Справа № 545/3355/15-а
Суддя: Путря О. Г.
Дата ухвалення: 2016-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/3355/15-а
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" січня 2016 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Путря О.Г.,

при секретарі Кузуб Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Полтавського району про визнання рішення про зняття з квартирної черги незаконним та зобовязання поновити в квартирній черзі, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Полтавського району про визнання рішення про зняття з квартирної черги незаконним та зобовязання поновити на квартирній черзі.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в поданій до суду заяві обставини та підстави. Позивач вказала, що вона перебувала на квартирному обліку як вдова загиблого військовослужбовця, який приймав участь в антитерористичній операції та мала право на отримання пільгового житла. Але 24.09.2015 року рішенням виконкому ОСОБА_2 сільради її було знято з черги у зв»язку з чим вона позбавлена можливості отримати житло. В той час як умови її проживання в житловому будинку, де зараз проживає та зареєстрована , є неналежними і вона потребує їх поліпшення.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Полтавського району Полтавської області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вважає його безпідставним, а рішення сільради законним та таким, що прийняте відповідно до вимог закону.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

У відповідності до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Водночас, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, а тому, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За правилами частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із житлових відносин, розглядають в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведені норми та зазначені вимоги позивача, суд приходить до висновку, що спір у цій справі є цивільним та належить до юрисдикції цивільних судів, оскільки спірні відносини виникають із житлових відносин.

Вказана правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України у спорах цієї категорії, зокрема у постанові від 02 грудня 2014 року по справі № 21-530а14, врахування якої при відправленні правосуддя є обов`язковим в силу приписів ст.244-2 КАС України.

Крім того, відповідно до постанови №3 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло, зокрема, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку. Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, оскільки позивач звернулася до суду за захистом прав, що виникли з житлових правовідносин, цей спір не є публічно-правовим і для нього встановлений інший порядок судового вирішення, а тому зазначена справа не підлягає розгляду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України,

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Полтавського району про визнання рішення про зняття з квартирної черги незаконним та зобовязання поновити в квартирній черзі закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_3