Справа № 820/11026/15
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 січня 2016 р. № 820/11026/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Зінченка А.В.,

при секретарі Алавердян Е.А.

за участі представників сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача СДПІ ОСОБА_2

відповідача ДКС не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС та Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання неправомірною відмови та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Східноукраїнська компанія «Малтюроп», звернувся до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС та Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області, в якому просить суд визнати неправомірною відмову Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС у поверненні Товариству з обмеженою відповідальністю «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» надмірно сплачених коштів у розмірі 8500630 грн.; зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників податків у місті Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС підготувати висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» на поточний рахунок 5100 у АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005) надмірно сплачених коштів у розмірі 8500630 грн. та подати його для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України в Харківській області та зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» на підставі висновку Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС надмірно сплачені кошти у розмірі 8 500 630 грн.

Позивач вважає дії відповідачів неправомірними, необґрунтованими, безпідставними через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства, а тому просить задовольнити позов в повному обсязі.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позов просили задовольнити.

Представник відповідача СДПІ в судовому засіданні проти позову заперечував та просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача ДКС в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, а тому суд приходить до висновку про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» взято на податковий облік, і станом на даний час перебуває на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС .

Судом встановлено, що Позивач у податковій декларації з податку на прибуток підприємств за 2012 рік (з урахуванням уточнень) задекларував щомісячні авансові внески, які підлягають сплаті протягом березня 2.013 року - лютого 2014 року, у розмірі 740 551 грн. щомісяця (ряд. 34 декларації). Платіжними дорученнями від 28.01.2014 №115 та від 26.02.2014 №295 авансові внески зі строками оплати у січні 2014 року та лютому 2014 року були сплачені.

Також, Позивач у податковій декларації з податку на прибуток підприємств за 2013 рік (з урахуванням уточнень) задекларував щомісячні авансові внески, які підлягають сплаті протягом березня 2014 року - лютого 2015 року, у розмірі 1 250 362 грн. щомісяця (ряд. 23 декларації). Крім того, позивачем було задекларовано переплату з податку за 2013 ріку розмірі 9 490 116 грн. (ряд. 14 декларації).

Суд вказує, що відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України з урахуванням змін, внесених Законом України від 05.07.2012 № 5083-Л/І, платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації. У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

Згідно з п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Судом встановлено, що передбачені п. 57.1 ст. 57 ПК України щомісячні авансові внески за період березень 2014 року - вересень 2014 року (повністю) та жовтень 2014 року (частково, на суму 737 582 грн.) позивач сплатив за рахунок вказаної у податковій декларації з податку на прибуток підприємств за 2013 рік переплати у розмірі 5 490 116 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що наявність переплати та правомірність сплати позивачем вказаних податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств (щомісячних авансових внесків) у визначений позивачем спосіб підтверджено постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2014 р. та ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2014 р. по справі №820/14237/14, а також постановами Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 та Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 по справі №820/1222/15.

Суд зазначає, що відповідно до пп. 153.3.2 ст. 153 ПК України (у редакції, що була чинною у 2014 році) емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку в розмірі ставки, встановленої пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, нарахованої на суму дивідендів, що фактично виплачуються, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

Згідно з абз. 5, 6 п. 57.1 ст. 57 ПК України (у редакції, чинній у 2014 році) на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом. Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Встановлено, що у вересні 2014 року та жовтні 2014 року позивач здійснив сплату передбачених п. 153.3 ст. 153 ПК України авансових внесків з податку на прибуток підприємств при виплаті дивідендів у загальному розмірі 2 869 824,61 грн.

Крім того, у 2013 році позивач також здійснив оплату передбачених п. 153.3 ст. 153 ПК України авансових внесків при виплаті дивідендів у загальному розмірі 15 992 812,00 грн. Частина цих авансових внесків у розмірі 15 004 343,00 грн. була врахована у зменшення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств за 2013 рік. Залишок у розмірі 988 469,00 грн. (15 992 812,00 - 15 004 343,00) у зменшення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств за 2013 рік врахований не був.

Передбачені п. 57.1 ст. 57 ПК України щомісячні авансові внески за період жовтень 2014 року (частково, на суму 512 780 грн.), листопад 2015 року (повністю) та грудень 2014 року (частково, на суму 1 106 427 грн.) позивач сплатив за рахунок вказаних авансових внесків, сплачених при виплаті дивідендів у 2013 та 2014 роках, а також за рахунок залишків переплати з податку на прибуток підприємств, що виникла у попередніх періодах. Правомірність сплати позивачем вказаних податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств (щомісячних авансових внесків) у визначений позивачем спосіб підтверджено постановами Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 та Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 по справі №820/1222/15. Залишок авансових внесків за грудень 2014 року у розмірі 129 914 грн. позивач сплатив грошовими коштами згідно платіжного доручення від 23.12.2014 №2307. Авансові внески з податку на прибуток за січень 2015 року та лютий 2015 року позивач сплатив також грошовими коштами згідно платіжних доручень від 27.01.2015 № 228 та від 24.02.2015 № 830.

Таким чином, у 2014 позивач сплатив у той чи інший спосіб, передбачений нормами ПК України, встановлені п. 57.1 ст. 57 ПК України щомісячні авансові внески з податку на прибуток підприємств за 2014 рік у загальному розмірі 13 984 722 грн., що було відображено позивачем у податковій декларації з податку на прибуток за 2014 рік (ряд. 13.7 додатку ЗП до декларації), поданої позивачем до ДПІ та, як встановлено судом, прийнятої ним без зауважень.

При цьому, податкове зобов'язання з податку на прибуток підприємств, нараховане за результатами діяльності у 2014 році, склало лише 2 991 322 грн. (ряд. 11 декларації).

Таким чином, позивач надмірно сплатив грошове зобов'язання з податку на прибуток підприємств за 2014 рік на суму 10 993 400 грн. (13 984 722 грн. - 2 991 322 грн.)

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивач 07.09.2015 року звернувся до СДПІ із листом щодо розпорядження наявними у позивача сумами переплат з податку на прибуток підприємств за 2014 рік. Позивач, зокрема, просив відобразити сплату передбачених п. 57.1 ст. 57 ПК України щомісячних авансових внесків за період березень 2015 року - грудень 2015 року у розмірі 249 277 грн. щомісяця, що разом становить 2 492 770 грн. (249 277 грн. * 10), за рахунок переплати з податку на прибуток за 2014 рік у розмірі 10 993 400 грн. Залишок переплати у розмірі 8 500 630 грн. (10 993 400 грн. - 2 492 770 грн.) позивач відповідно до ст. 43 ПК України просив повернути шляхом перерахування коштів на його поточний рахунок в установі банку.

Листом від 07.10.2015 №4081/10/28-09-03-41 СДПІ відмовила у задоволенні заяви позивача, обґрунтовуючи свою відмову тим, що за його даними розмір переплати, про повернення якої просить позивач, є меншим, ніж зазначено позивачем.

Суд вказує, що відповідно до пп.14.1.115 ст. 14 ПК України надміру сплаченими грошовими зобов'язаннями є суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Згідно з пп. 17.1.10 ст. 17 ПК України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Також, відповідно до п. 43.1 ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу /країни, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Пунктом 43.3 статті 43 ПК України визначено, що обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру /триманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. ,

А відповідно до п. 43.4 ст. 43 ПК України платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Згідно з п. 43.5 ст. 43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Суд вважає за необхідним вказати, що аналогічні норми містяться у Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженому спільним наказом Міністерства доходів і зборів України, Міністерства фінансів України від 30.12.2013 № 882/1188.

На думку суду, позивачем усі умови повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств за 2014 рік дотримано. Позивач не має податкового боргу. Позивач у межах встановленого строку звернувся до СДПІ із заявою про повернення надмірно сплачених грошових зобов'язань, яка за змістом відповідає вимогам ст. 43 ПК України.

Посилання СДПІ на невідповідність даних інтегрованої картки, на якій обліковуються розрахунки позивача з бюджетом за податком на прибуток підприємств, заявленій позивачем до повернення сумі не можна вважати належним обґрунтуванням відмови у вчиненні дій щодо повернення коштів.

Причиною невідповідності даних інтегрованої картки розрахункам, наведеним позивачем, є ведення цієї картки СДПІ із порушенням вимог податкового законодавства, що встановлено рішеннями адміністративних судів по справам № 820/14237/14 та № 820/1222/15.

Судом встановлено, що попри встановлені судами обставини та, навіть, покладення на СДПІ обовязку здійснити коригування даних у інтегрованій картці, СДПІ такі дії вчинені не були.

Слід також зазначити, що норми ПК України не ставлять повернення надміру сплачених грошових зобов'язань у залежність від даних інтегрованих карток, які ведуть контролюючі органи, адже відповідно до п.п.14.1.115 ст. 14 ПК України надміру сплаченими грошовими зобов'язаннями, які підлягають поверненню, є суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобовязань, граничний строк сплати яких настав на таку дату. Тобто, ознакою надміру сплачених грошових зобовязань є факт їх зарахування до бюджету, а не відображення таких операцій контролюючим органом у інтегрованих картках.

Наведений позивачем у листі від 07.09.2015 розрахунок суми коштів, що підлягають поверненню на його поточних рахунок в установі банку, базується на сумах грошових зобов'язань, фактично нарахованих та сплачених у передбачений законом спосіб, а також на нормах податкового законодавства.

Виходячи з вказаних обставин, неподання СДПІ у встановлений п. 43.5 ст. 43 ПК України строк органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про звернення позивачеві відповідних сум з бюджету, на думку суду, порушує ст. 43 ПК України та є неправомірним.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно зясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного звязку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 6-14, 71, 94, 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС у поверненні Товариству з обмеженою відповідальністю «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» надмірно сплачених коштів у розмірі 8 500 630 грн.

Зобовязати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників податків у місті Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС підготувати висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» (код 32031362) на поточний рахунок 5100 у АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005) надмірно сплачених коштів у розмірі 8 500 630 грн. та подати його для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України в Харківській області.

Зобовязати Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» (код 32031362) на підставі висновку Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС надмірно сплачені кошти у розмірі 8 500 630 грн.

Стягнути з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (код 39779935) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» (код 32031362) сплачений судовий збір у розмірі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанову у повному обсязі складено 14 січня 2016 року.

Суддя А.В. Зінченко