Справа № 22-а-21097/11
Суддя: Михайлів Л.В.
Дата ухвалення: 2011-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія - 10.3.2 (ІV ) ОСОБА_1
Доповідач - Михайлів Л.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Митрофанової Л.В., Соколан Н.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 26 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (надалі УПФУ в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на те, що йому, як ліквідатору аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду 2-ї групи, не проводився перерахунок пенсії за період з 01.01.2005 року по 31.08.2009 року, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Уточнивши позовні вимоги, просив суд поновити строк звернення до суду з позовом, визнати протиправними дії відповідача стосовно відмови в перерахунку основної та додаткової пенсій за період з 01.01.2005 року по 31.09.2009 року в розмірі, передбаченому ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також зобовязати відповідача здійснити перерахунок їх розміру у відповідності до вимог вказаного закону в зазначений період та виплатити відповідні суми на його користь.

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 26 лютого 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправними дії УПФУ в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 додаткової пенсії відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.09.2009 року по 31.09.2009 року.

Зобов'язано УПФУ в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу здійснити перерахунок та виплатити додаткову пенсію ОСОБА_2, відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.09.2009 року по 31.09.2009 року, виходячи із мінімальної пенсії за віком, встановленої відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік» із врахуванням сум, які були виплачені.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач УПФУ в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу ставить питання про скасування постанови суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вважає, що судом помилково застосовано до спірних правовідносин показник мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» й не враховано, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок ЧАЕС визначається Кабінетом Міністрів України, у звязку з чим УПФУ в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу правомірно виплачує на користь позивача додаткову пенсію в розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Про питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Перевіривши за наявними у справі матеріалами законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга УПФУ в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок ЧАЕС й є інвалідом 2-ї групи захворювання, яке повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у зв'язку з чим йому призначено державну та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка виплачується йому УПФУ в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу.

25.08.2009 року ОСОБА_2 звернувся з заявою до УПФУ в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу про перерахунок пенсії у відповідності до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в чому йому було відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції керувався ч.4 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виходив з факту порушення відповідачем вимог ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при обчисленні на користь позивача розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, й нарахування останньої в розмірі меншому ніж передбаченому діючим Законом в період з 01.09.2009 року по 31.09.2009 року, й обовязку відповідача у звязку з цим здійснити її перерахунок у відповідності до вищевказаного Закону.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 цього ж Закону в редакції від 06.06.1996 року, розмір пенсії для інвалідів 2-ї групи щодо яких встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 2-ї групи - у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст. 53 Закону виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Підпунктом 15 п. 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет

України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від

28.12.2007 р. № 107-VІ внесені зміни до ст. 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якими розмір пенсії інвалідів П групи - учасників ліквідації наслідків аварії на

Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження, не може бути нижчим 150% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Підпунктом 12 п. 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. № 107-VI внесені зміни до ст. 50 Закону №796-ХІІ, згідно з якими особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам П групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 зміни, внесені пп. 12, 15 п. 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. № 107-VІ визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), тобто з 22.05.2008 року редакція ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була поновлена, й їх дія на 2009 рік не зупинялася, й положення цих статей не змінювалися.

Згідно відповіді № 3499/06 від 31.03.2011 року, наданої УПФУ в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу на запит суду апеляційної інстанції, державну пенсію по інвалідності в період з 01.01.2005 року по 31.10.2005 року, з 01.11.2005 року по 24.10.2006 року , з 21.10.2008 року по 31.07.2009 року позивач ОСОБА_2 отримував на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а в період з 25.10.2006 року по 20.10.2008 року - на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Починаючи з 01.01.2005 року позивачу здійснюється також нарахування й виплата додаткової пенсії за шкоду, заподіяної здоров'ю.

При цьому, нарахування та виплата державної пенсії за період з 25.10.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 20.10.2008 року та додаткової пенсії за шкоду, заподіяної здоров'ю, за період з 01.01.2005 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.09.2009 року здійснювалася відповідачем не у відповідності до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а в розмірах передбачених Постановами Кабінету Міністрів України, а саме: «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» № 1 від 03.01.2002 року, «Про питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28.05.2008 року, «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» № 654 від 16.07.2008 року.

При вирішенні спору, зазначених обставин судом першої інстанції враховано не було. Не було враховано судом першої станції й того, що з адміністративним позовом до суду першої інстанції, позивач звернувся з пропуском процесуального строку звернення до суду, заявивши клопотання про його поновлення (а.с. 1, 38).

Рзглядаючи справу, суд першої інстанції не перевірив наявність підстав для поновлення пропущеного позивачем строку звернення до суду, залишивши без вирішення подане позивачем клопотання, в якому він обґрунтував поважність причин пропуску такого строку тим, що про порушення свого права він дізнався із засобів масової інформації на початку 2009 року.

Не дослідивши поважності причин пропуску такого строку, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що порушені права позивача підлягають захисту у судовому порядку тільки щодо перерахунку та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю за період з 01.09.2009 року по 31.09.2009 року.

Отже, вирішуючи клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, починаючи з 01.01.2005 року колегія суддів з урахуванням вимог ст. 100 КАС України, визнає причину пропуску строку звернення до суду за захистом порушених прав поважною й поновлює йому цей строк.

За таких обставин, виходячи з пріоритетності закону, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин у звязку з поширенням на них дії однакових юридичних актів, колегія суддів вважає, що позивач має право на перерахунок державної пенсії за період з 25 жовтня 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 20 жовтня 2008 року у відповідності до положень ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю за період з 01 січня 2005 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 вересня 2009 року у відповідності до положень ст. 50 вказаного Закону, оскільки саме в ці періоди нарахування та виплата пенсій позивачу здійснювалася відповідачем в порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, що суперечить діючим положенням ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які мають пріоритет у застосуванні до врегулювання спірних правовідносин.

У звязку з чим колегія суддів приходить до висновку, що порушене право позивача в цій частині заявлених ним вимог підлягає захисту.

Оскільки нарахування та виплата державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в період часу з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року включно здійснювалася відповідачем у відповідності до положень діючого законодавства, то відсутні підстави для визнання його дій протиправними.

Відсутні підстави й для задоволення позовних вимог позивача щодо перерахунку йому державної пенсії у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2005 року по 24.10.2006 року включно та з 21.10.2008 року по 31.09.2009 року, оскільки в ці періоди нарахування та виплата держаної пенсії здійснювалася у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 54 зазначеного Закону при визначенні розміру пенсії за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Оскільки чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», й іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає, то колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про неможливість застосування до спірних правовідносин показника розміру мінімальної пенсії за віком, який встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний бюджетний рік.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму, а тому доводи апеляційної скарги відповідача щодо помилково застосування до спірних правовідносин показника мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», безпідставні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимоги ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, п.1 ч.1 ст. 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу задовольнити частково.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 26 лютого 2010 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 пропущений процесуальний строк звернення до суду за захистом своїх порушених прав, свобод та інтересів.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 державної пенсії відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 25 жовтня 2006 року по 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року по 20 жовтня 2008 року включно та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 січня 2005 року по 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2009 року по 31 вересня 2009 року включно.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду 2-ї групи державну пенсію відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з за період з 25 жовтня 2006 року по 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року по 20 жовтня 2008 року включно та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 січня 2005 року по 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2009 року по 31 вересня 2009 року включно, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: