Справа № 815/6245/15
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2016-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6245/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Піньковській О.С.

сторін:

позивач: Демчук Я.В. (представник за довіреністю)

відповідач: Бачерікова Д.О. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Старгруп Торг» до Одеської митниці Державної фіскальної служби, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000047/2 від 08.10.2015р., картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00078 від 08.10.2015р., -

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 11 січня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Старгруп Торг» до Одеської митниці Державної фіскальної служби, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, в якому позивач просить: визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000047/2 від 08.10.2015р.; визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00078 від 08.10.2015р.; стягнути судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.07.2015 р. між фірмою «PT.AGRINDO SURYA ABADI» (Індонезія) (Продавець) та ТОВ «Старгруп Торг» (Покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі продажу товарів № ST-PTP28, відповідно до умов якого сторонами укладено специфікацію №10/INV-ASA/VIII/2015, якою узгоджено поставку товару «м'якоть кокосового горіху висушена та подрібнена» на загальну суму 39000,00 дол. США, на умовах поставки CIF-Одеса. Позивач вказав, що продавець виконав умови контракту та поставив товар в обумовлені строки, а в подальшому ТОВ «Старгруп Торг», з метою митного оформлення товару та для підтвердження його митної вартості подано перелік документів, передбачений ч.2 ст.53 МК України, однак посадовими особами митного органу безпідставно прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00078 від 08.10.2015р., рішення про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000047/2 від 08.10.2015р. Позивач вважає, що відмовляючи останньому у прийнятті митної декларації та митному оформленні товару за заявленою митною вартістю та складаючи картку відмови у прийнятті митної декларації, відповідач допустив чисельні порушення чинного законодавства. Відтак, на думку останнього, дії Одеської митниці Державної фіскальної служби в особі м/п «Одеса-порт» Одеської митниці Державної фіскальної служби були безпідставними та неправомірними, в зв'язку з чим рішення про коригування митної вартості № 500060006/2015/000047/2 від 08.10.2015р. та картка відмови в прийнятті митної вартості, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00078 від 08.10.2015р. має бути визнано протиправними та скасовано.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях проти адміністративного позову (а.с. 60-68).

Третя особа - ГУ ДКСУ в Одеській області явку представника до судового засідання не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином та завчасно.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

20.07.2015 р. між фірмою «PT.AGRINDO SURYA ABADI» (Індонезія) (Продавець) та ТОВ «Старгруп Торг» (Покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі продажу товарів № ST-PTP28, відповідно до п. 1 якого продавець зобов'язується продати товар, а покупець прийняти та оплатити товар згідно специфікації та/чи інвойсу, які додаються при кожній окремій партії товару (а.с. 16-21).

Згідно п.п.2.2-2.4 контракту загальна сума контракту складається з сум поставок, вказаних в інвойсах та/чи додатках на кожну окрему поставку. Ціна визначається згідно умов CIF-Одеса (Інкотермс 2010). Загальна сума контракту складає 39000,00 доларів США.

Згідно контракту № ST-PTP28 від 20.07.2015 р. на умовах CIF-Одеса на митну територію України поставлено товар на загальну суму 39000,00 доларів США. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Старгруп Торг» для здійснення митного оформлення товару «м'якоть кокосового горіху висушена та подрібнена (стружка)» 05.10.2015р. до Одеської митниці Державної фіскальної служби подано митну декларацію №500060006/2015/008567, в якій митну вартість вказано на рівні 1,5 доларів США за кг нетто.

Для підтвердження митної вартості товарів до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією (МД) №500060006/2015/008567 від 05.10.2015р. подано зовнішньоекономічний договір (контракт), інвойс №10/INV-ASA/VIII/2015, прас-лист від 28.08.2015р., копію митної декларації країни відправлення № 040793 від 28.08.2015р. та інші товарно-супровідні документи.

Під час опрацювання відповідачем наданих позивачем для здійснення митного оформлення документів зафіксовано спрацювання профілів ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості (орієнтовний показник митної вартості, розрахований відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 724 від 11.09.2015р., вище, ніж заявлено за митною декларацією). Крім того, за результатами візуальної перевірки наданих разом з митною декларацією документів та співставлення даних, поданих декларантом для здійснення митного контролю та оформлення, на етапі контролю правильності визначення митної вартості товарів, задекларованих в митній декларації №500060006/2015/008567 від 05.10.2015р., встановлено, що в документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема прас-лист від 28.08.2015р. видано фірмою PATEN INGREDIENTS Limited, тоді як у ЕМД вказано, що поставка здійснюється за зовнішньоекономічним договором (контрактом) купівлі -продажу № ST-PTP28 від 20.07.2015 р., стороною якого є виробник товарів - PT.AGRINDO SURYA ABADI та відповідно до інвойсу №10/INV-ASA/VIII/2015 від 28.08.2015р. продавцем товару також є PT.AGRINDO SURYA ABADI. Крім того, у копії митної декларації країни відправлення № 040793 від 28.08.2015р. вказано пакувальний лист № 10PL-ASA/VIII/2015, тоді як до митного оформлення надано пакувальний лист № 10INV-ASA/VIII/2015. Відтак, митниця дійшла висновку, що вказані суперечності могли свідчити про заниження заявленої митної вартості товарів. Оскільки, надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, орган доходів і зборів був позбавлений можливості здійснити перевірку числового значення заявленої митної вартості, чим була зумовлена необхідність здійснення запиту щодо надання додаткових документів та відомостей. Відповідно до ч. 5 ст.54 Митного кодексу України відповідач витребував у позивача додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписки з бухгалтерської документації; прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини. Крім того, декларанту повідомлено, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України він або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант на вказану вимогу електронним повідомленням № 244 від 08.10.2015р. надіслав додатково документи та повідомив, що інші документи не надаватимуться. При цьому додатково надано висновок експерта ТОВ «Одеський аукціонний центр» № 20-47/10-2015 від 08.10.2015р., листи відправника від 07.10.2015р.

Твердження позивача, що останнім надано до митного оформлення прас-лист компанії PATEN INGREDIENTS Limited, яка є торговим представником компанії PT.AGRINDO SURYA ABADI, судом до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до ч.6 п.3 ст. 53 Митного кодексу України передбачено надання прейскуранта (прас-листа) виробника товару.

Вказана в листі відправника від 07.10.2015р. компанія PATEN INGREDIENTS Limited не є виробником та не є стороною зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу № ST-PTP28 від 20.07.2015 р. Відтак, митний орган правомірно дійшов висновку, що наданими додатково документами виявлені розбіжності у документах усунені не були.

Отже, за результатами проведеної консультації між органом доходів і зборів та декларантом, останньому повідомлено про те, що митну вартість товарів, заявлених до митного оформлення за електронною митною декларацією №500060006/2015/008567 від 05.10.2015р. буде скориговано відповідно до ст. 55 Митного кодексу України.

В повідомленні Одеської митниці ДФС також зазначено про застосування другорядних методів визначення митної вартості товару, оскільки заявлена декларантом митна вартість за ціною договору не підтверджена документально. У зв'язку з відсутністю у митному органі інформації щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами та інформації щодо обчисленої вартості, наданої виробником, неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів та методу визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості, тому митна вартість оцінюваних товарів буде визначена за резервним методом.

З огляду на вищезазначене, митницею здійснено коригування митної вартості товару, про що складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00078 від 08.10.2015р. та прийнято рішення № 500060006/2015/000047/2 про коригування митної вартості товару, відповідно до якого визначено митну вартість товару за резервним методом. При цьому, з метою забезпечення повноти оподаткування зазначеного товару митницею було проведено аналіз баз даних ЄАІС ДФС та встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим - 2,15 дол. США за кг нетто (митна декларація № 500060006/2015/005202 від 16.07.2015р.), ніж заявлено декларантом - 1,50 дол. США за кг нетто (а.с.23-25).

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як встановлено ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, подані на підтвердження митної вартості товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України).

Як встановлено ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 ст.54 Митного кодексу України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно вимог ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

При цьому, вирішуючи дану справу, суд враховує, що сумніви в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України можуть виникнути у митного органу, як у зв'язку із аналізом наданих декларантом документів, так і на підставі даних ЄАІС ДФС.

Так, відповідно до розділу 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, які затверджені наказом Державної митної служби України № 362 від 13.07.2012р., під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовуються такі джерела інформації як спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України (ЄАІС ДМСУ); інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю та інші.

Правомірність використання митним органом бази даних ЄАІС ДФС при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості підтверджується, також, статтями 31, 33, 362 і 363 Митного кодексу України.

Враховуючи вищенаведені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що наявність у ЄАС інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, у даному випадку підставою для витребування у позивача додаткових документів для підтвердження митної вартості заявленого ним до декларування товару стало спрацювання профілів ризику системи управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості, розміщених в ЄАІС ДФС та у зв'язку з тим, що у поданих документах містяться розбіжності, а саме: прас-лист від 28.08.2015р. видано фірмою PATEN INGREDIENTS Limited, тоді як у ЕМД вказано, що поставка здійснюється за зовнішньоекономічним договором (контрактом) купівлі -продажу № ST-PTP28 від 20.07.2015 р., стороною якого є виробник товарів - PT.AGRINDO SURYA ABADI та відповідно до інвойсу №10/INV-ASA/VIII/2015 від 28.08.2015р. продавцем товару також є PT.AGRINDO SURYA ABADI. Крім того, у копії митної декларації країни відправлення № 040793 від 28.08.2015р. вказано пакувальний лист № 10PL-ASA/VIII/2015, тоді як до митного оформлення надано пакувальний лист № 10/INV-ASA/VIII/2015 (а.с.28).

За результатами візуальної перевірки документів, наданих до митного оформлення, з'ясовано, що у поданих документах містяться розбіжності З огляду на викладене, суд вважає, що в даних спірних правовідносинах у митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявлення позивачем митної вартості товару, а тому митниця мала обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару

На думку суду, при витребуванні додаткових документів відповідач діяв відповідно до вимог ст.53 Митного кодексу України.

При цьому, відповідач, відповідно до наведених законодавчих норм, надавав позивачу можливість підтвердження заявленої митної вартості чи корегування митної вартості шляхом надання додаткових документів, однак, позивач не використав надані митницею можливості щодо підтвердження заявленої митної вартості чи узгодження з митницею митної вартості спірного товару, не надав обґрунтувань щодо неможливості надання додаткових документів.

Поряд з цим, суд наголошує, що інших способів, ніж витребування додаткових документів, надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару, у митного органу щодо узгодження митної вартості товару із декларантом законодавчими нормами не передбачено.

Таким чином, оскільки декларантом не були виконані вимоги митного органу щодо надання додаткових документів для встановлення митної вартості товару, суд вважає, що дії митниці при визначенні митної вартості зазначених товарів за методами, визначеними Митним кодексом України, були правомірними, здійсненні виключно в межах та у спосіб, встановлений чинним законодавством, а прийняті нею рішення є обґрунтованими.

При цьому, суд враховує, що в оскаржуваних рішеннях митниця послідовно довела неможливість застосування попередніх методів. Так, в графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості зазначено, що митна вартість імпортованого товару не могла бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються (вартість операції) відповідно до вимог ст. 58 Митного кодексу України в зв'язку з тим, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості в результаті аналізу поданих для підтвердження митної вартості документів виявлено, що документи містять розбіжності та неточності. Митна вартість заявленого позивачем товару не могла бути визначена за другорядними методами відповідно вимог статті 59 Митного кодексу України та статей 60, 62, 63 даного Кодексу з огляду на не підтвердження декларантом зазначених ним відомостей документально та у зв'язку із чим, відповідно, і відсутності інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, відсутності інформації щодо обчислення вартості, наданої виробником.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що приймаючи рішення про визначення митної вартості товарів, що були заявлені позивачем до декларування, відповідач діяв в межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, рішення митниці відповідають вимогам ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України щодо їх змісту, підстав для скасування оскаржуваних позивачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України та рішення про коригування митної вартості товарів не вбачається.

Таким чином, на підставі ст.ст.10, 11 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними, а вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, приймаючи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши докази наявні в матеріалах справи та приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку, що при визначенні митної вартості товарів відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відтак позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Старгруп Торг» є необґрунтованими, недоведеними та безпідставними, що свідчить про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи, що суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, на користь позивача сплачений судовий збір не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 159-164, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Старгруп Торг» до Одеської митниці Державної фіскальної служби, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000047/2 від 08.10.2015р., картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00078 від 08.10.2015р.,- відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний постанови виготовлено та підписано 15.01.2016р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Старгруп Торг» до Одеської митниці Державної фіскальної служби, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000047/2 від 08.10.2015р., картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00078 від 08.10.2015р.,- відмовити у повному обсязі.

15 січня 2016 року.