Справа № 22-а-20798/11
Суддя: Михайлів Л.В.
Дата ухвалення: 2011-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія - 10.3.2 (І) ОСОБА_1
Доповідач - Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

19 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Митрофанової Л.В., Соколан Н.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу, Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобовязання виконати перерахунок розміру суми недоплаченої щорічної одноразової допомоги до Дня Перемоги, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради (надалі - УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради), Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобовязання виконати перерахунок розміру суми недоплаченої щорічної одноразової допомоги до Дня Перемоги, посилаючись на те, що відповідач, в порушення ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виплатив йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду 3-ї групи, щорічну допомогу до 5 травня за 2009 рік не в повному обсязі.

Просив суд визнати протиправними дії відповідачів в частині недоплати щорічної разової допомоги до 5 травня, зобовязати Головне Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації нарахувати та виплатити йому заборгованість зі сплати щорічної разової допомоги до 5 травня за 2009 рік в розмірі 3106 грн.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 квітня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради стосовно відмови у перерахунку і виплаті сум щорічної одноразової допомоги, передбаченої п.27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобовязано УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену суму щорічної одноразової допомоги до Дня Перемоги за 2009 рік, з урахуванням сум, що ним отримані, у відповідності з вимогами встановленими п. 27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з розрахунку семи мінімальних пенсій за віком, Законом України «Про державний бюджет України» у 2009 році.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на неврахування судом того, що належним відповідачем у справі є Міністерство праці та соціальної політики України, яке й є головним розпорядником коштів державного бюджету, за місцем знаходження якого й повинен розглядатися спір. Крім того, відповідач вважає, що розмір разової допомоги за 2009 рік виплачено позивачу у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2009 року № 211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» в розмірі 380 грн. як інваліду 3-ї групи.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради підлягає залишенню без задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є особою, що постраждала внаслідок ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС та має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, є інвалідом 3-ї групи, у звязку з чим УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, на обліку якого він перебуває, йому виплачує щорічно разову грошову допомогу до 5 травня як інваліду війни.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з неправомірності дій відповідача стосовно відмови у перерахунку і виплаті на користь позивача в 2009 році суми щорічної разової допомоги до 5 травня як інваліду війни 3-ї групи в розмірі, визначеному ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту», й з обовязку відповідача у звязку з цим здійснити нарахування та виплату суми такої допомоги у відповідності до вищевказаної норми Закону.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з права позивача на отримання щорічної допомоги до 5 травня за 2009 рік в розмірі, передбаченому ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту».

Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції, дія якої відновлена Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, щорічно до 5 травня інвалідам війни 3-ї групи виплачується разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009р.» № 835-УІ від 26.12.2008 року вставнолено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року, тобто для осіб, які втратили працездатність складає 498 гривень.

На час виплати у 2009 році УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради на користь ОСОБА_2 суми допомоги до 5 травня дія ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо розміру такої допомоги зупинена не була.

Разом з тим, як вбачається з відповіді УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради № 4540 від 19.11.2009 року (а.с. 7), щорічна допомога до 5 травня виплачена позивачу в сумі 380 грн., що не відповідає розміру, передбаченому ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача щодо виплати на користь позивача щорічної допомоги до 5 травня у 2009 році є правильним, відповідає вимогам діючого законодавства та підтверджується матеріалам справи.

У звязку з чим, доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо правомірності його дій стосовно нарахування та виплати щорічної допомоги до 5 травня позивачу як інваліду війни на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» від 18.03.2009 року № 211 є необґрунтованими, оскільки вказаний нормативний акт суперечать положенням ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Безпідставними вважає колегія суддів й доводи УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради стосовно того, що останнє є неналежним відповідачем у справі, оскільки відповідно ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду залишенню без змін відповідно до ст. 200 КАС України.

В іншій частині постанова суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: