Справа № 804/14157/15
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2015 рокусправа № 804/14157/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників:

позивача: - Васильченка А.А. (довіреність від 25 серпня 2015 року),

відповідача: - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу приватного підприємства «Атланта-Агро»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року

у справі № 804/14157/15

за позовом приватного підприємства «Атланта-Агро»

до державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року приватне підприємство «Атланта-Агро» звернулося у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27 липня 2015 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 848187,00 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, приватне підприємство «Атланта-Агро» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Представник приватного підприємства «Атланта-Агро» вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Представник державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, на підставі наказу від 22 червня 2015 року № 477, згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1, пункту 78.2 статті 78, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині податку на додану вартість та іншого законодавства приватного підприємства «Атланта-Агро» по взаємовідносинах із приватним підприємством «Абсолют Транс», приватним підприємством «Комерцбуд-Д», товариством з обмеженою відповідальністю «Веста Метаопт» за період березень 2015 року, за результатами якої складено акт від 24 червня 2015 року №619/04-67-22-04/32150080.

Перевіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення приватним підприємством «Аталанта-Агро» у березні 2015 року операцій по ланцюгу з постачальниками: приватним підприємством «Абсолют Транс» на суму податку на додану вартість 199078,67 грн., товариством з обмеженою відповідальністю «Веста Метаопт» на суму податку на додану вартість 162512,00 грн., приватним підприємством «Комерцбуд-Д» на суму податку на додану вартість 203867,23 грн.; порушення пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у березні 2015 року в розмірі 565458,00 грн.

На підставі акту перевірки від 24 червня 2015 року податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 27 липня 2015 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 848187,00 грн., в тому числі 565458,00 грн. за основним платежем та 282729,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Судом встановлено, що між приватним підприємством «Аталанта-Агро» та приватним підприємством «Абсолют Транс» укладено договір від 01 жовтня 2014 року №1/10/10-2014, згідно з яким за замовленням позивача контрагентом виконуються роботи по організації сертифікації вантажу, організації завантаження і відправки залізничних вагонів, оформленню усіх необхідних документів. На виконання умов договору приватним підприємством «Абсолют Транс» виписано податкову накладну, яку також зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних, акт надання послуг. Суми податку на додану вартість включено до податкового кредиту за березень 2015 року в розмірі 199078,67 грн. Розрахунки з постачальником здійснювались в безготівковій формі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Отримання послуг відображено в бухгалтерському обліку по рахунку 631.

Між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Веста Метаопт» укладено договір від 01 вересня 2014 року №01/09/10-2014, за умовами якого контрагентом позивача виконувались роботи по організації сертифікації вантажу, організації завантаження і відправки залізничних вагонів, оформленню усіх необхідних документів у відповідності із заявками замовника. На виконання умов договору товариством з обмеженою відповідальністю «Веста Метаопт» виписано податкову накладну, яку також зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних, акт надання послуг. Суми податку на додану вартість включено до податкового кредиту за березень 2015 року в розмірі 162512,00 грн. Розрахунок з постачальником здійснювались в безготівковій формі, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Отримання послуг відображено в бухгалтерському обліку по рахунку 631.

Також, між приватним підприємством «Аталанта-Агро» та приватним підприємством «Комерцбуд-Д» укладено договір від 01 вересня 2014 року №1/09/02-2014, відповідно до якого за замовленням позивача контрагентом виконуються роботи по організації сертифікації вантажу, організації завантаження і відправки залізничних вагонів, оформленню усіх необхідних документів. На виконання умов договору приватним підприємством «Комерцбуд-Д» виписано податкову накладну, яку також зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних, акт надання послуг. Суми податку на додану вартість включено до податкового кредиту за березень 2015 року в розмірі 203867,00 грн. Розрахунок з постачальником здійснювались в безготівковій формі, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Отримання послуг відображено в бухгалтерському обліку по рахунку 631.

Разом з тим, податковим органом установлено, що у контрагентів позивача відсутні необхідні умови для здійснення господарської діяльності в частині надання послуг комплексу заходів по організації оформлення відправки вантажу в адресу приватного підприємства «Атланта-Агро». Також, неможливо простежити ланцюг придбання послуг, наданих позивачу у березні 2015 року у зв'язку з відсутністю постачальників даного виду послуг.

У ході проведення перевірки встановлено, що приватне підприємство «Атланта-Агро» отримувало від постачальників приватного підприємства «Абсолют Транс», приватного підприємства «Комерцбуд-Д», товариства з обмеженою відповідальністю «Веста Метаопт» послуги, а саме: комплекс заходів по організації оформлення відправки вантажу, однак у платника податків відсутні належним чином оформлені звіти про виконання робіт (надані послуги) та акти здачі-приймання робіт, де було б зазначено, які саме роботи/послуги було виконано, ким саме, місця надання даних послуг інше. Також не надано плану проведених робіт чи інші підтверджуючі документи з доказом використання цих послуг (робіт) в господарській діяльності підприємства.

Вищезазначене доводить неможливість реального здійснення позивачем задекларованих господарських операцій з контрагентами за березень 2015 року з придбання відповідних послуг, у зв'язку з чим зазначені операції не містять у суті своїй розумних економічних або інших причин (ділової мети) систематичного (протягом місяця) придбання та продажу товарів, надання робіт/послуг.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що основним видом діяльності приватного підприємства «Атланта-Агро»за КВЕД є інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (52.29). Згідно з штатним розкладом на підприємстві рахується 61 особа, з яких 49 - менеджери з транспортно-експедиторської діяльності.

Тобто, усі вищезазначені трудові ресурси підприємства та послуги придбані у постачальників (комплекс заходів по організації оформлення відправки вантажу) є складовими для здійснення суб'єктом господарювання приватним підприємством «Атланта-Агро» своєї господарської діяльності.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозоли адміністрації на їх проведення.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з абзацами 15, 16 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Стаття 201 Податкового кодексу України встановлює вимоги до складання податкових накладних.

Відповідно до підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року. Податкова накладна, в якій сума податку на додану вартість не перевищує 10 тисяч гривень, не підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних. Податкова накладна, виписана при здійсненні операцій з постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, з 1 січня 2012 року підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних не залежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактично здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх оформлених реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Таким чином, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відсутність доказів реального вчинення господарських операцій виключає правомірність визначення платником податкового кредиту за такими операціями, незважаючи на наявність у нього податкових накладних, що за формою відповідають вимогам чинного законодавства, а також доказів сплати продавцю вартості товару з податку на додану вартість.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

За відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що наданими позивачем первинними документами неможливо підтвердити реальність отримання послуг за договорами, укладеними між приватним підприємством «Аталанта-Агро» та приватним підприємством «Абсолют Транс», приватним підприємством «Комерцбуд-Д», товариством з обмеженою відповідальністю «Веста Метаопт» щодо здійснення комплексу заходів по організації оформлення відправки вантажу, так як з документів не вбачається підтвердження отримання вказаних послуг від даних контрагентів.

Зокрема, акти надання послуг мають узагальнюючий характер, не є конкретними за змістом. Однак, умовою достовірності доказів щодо придбання позивачем у контрагентів послуг із здійснення комплексу заходів по організації оформлення відправки вантажу є, насамперед, конкретизація змісту, обсягу, результату цих послуг.

А посилання позивача на карантинні сертифікати, ветеринарні свідоцтва та посвідчення про якість, отриманих приватним підприємством «Аталанта-Агро» в рамках укладених договорів є безпідставними, так як вони не підтверджують реальність отримання послуг саме від контрагентів.

Крім того, позивачем не надано доказів використання наданих контрагентами послуг у господарській діяльності приватного підприємства «Аталанта-Агро».

Слід зауважити, що податковий облік формують не самі по собі цивільні правочини, а саме господарські операції, тобто фактичний рух активів та/або зміни власного капіталу чи зобов'язань платника податку. Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків, наявність та законність складення яких, як фактично, так і юридично, буде підтвердженням здійснення таких операцій.

Позивачем не надано належних та достатніх доказів, які підтверджують реальність здійснення приватним підприємством «Аталанта-Агро» господарських операцій з приватним підприємством «Абсолют Транс», приватним підприємством «Комерцбуд-Д», товариством з обмеженою відповідальністю «Веста Метаопт» у березні 2015 року.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог приватного підприємства «Атланта-Агро».

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Атланта-Агро» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: І.Ю. Богданенко

суддя: С.А. Уханенко

суддя: Ю.М. Дадим