Справа № 804/1702/15
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2015 р. Справа № 804/1702/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про застосування та стягнення штрафних санкцій з конфіскацією грального обладнання, стягнення прибутку від азартних ігор, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 08.12.2014 року надійшла на новий розгляд адміністративна справа за позовом Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, в якому позивач просить:
- Застосувати до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання у вигляді:
- Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 грошові кошти, отримані від проведення азартної гри у розмірі 20,00 грн. у вигляді ставки в азартній грі.
У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідач позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, в яких посилався на те, що позов необргунтований і не підлягає задоволенню. У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені у запереченнях на позов, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
У судове засідання були викликані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, прибув лише ОСОБА_5, який підтвердив, що вказане гральне обкладання було взято в оренду свідком у підприємства «Максимум» та згодом передано ОСОБА_5 відповідачу на умовах суборенди. Вказане обладнання перебуває на теперішній час у свідка ОСОБА_5 на відповідальному зберіганні.
Заслухавши пояснення сторін, розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_4 зареєстрований Виконавчим комітетом Криворізької міської ради як фізична особа-підприємець 11.10.2000 року та перебуває на податковому обліку в Північній міжрайонній державній податковій інспекції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Відповідно до пояснень свідка, які наявні у матеріалах справи, ОСОБА_13 відвідувачі віддавали гроші за проведення азартної гри касиру ОСОБА_9, після чого вона запускала гру.
Згідно пояснень свідка ОСОБА_14, які наявні у матеріалах справи, його дружина ОСОБА_15 перебувала у фактичних трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 на посаді касира. 27 березня 2010 року в приміщенні розважального комплексу Joker-44 перебувало сім гральних автоматів, які були ввімкнені та перебували в працюючому стані. Вказані автомати використовувались директором ОСОБА_4 з метою організації грального бізнесу, який є орендатором вказаного грального обладнання.
Вказані пояснення підтверджуються договором оренди грального обладнання від 24.02.2010 року №13 та актом прийому - передачі обладнання від 24.02.2010 року, а також поясненнями самого підприємця ОСОБА_12
Обмеження щодо здійснення грального бізнесу в Україні, виходячи з конституційних принципів пріоритету прав і свобод людини і громадянина, захисту моральності та здоров'я населення, заборони використання власності на шкоду людині і суспільству запроваджені Законом України «Про заборону грального бізнесу в Україні».
Відповідно до статті 2 зазначеного Закону в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.
Статтею 1 цього Закону визначено, що гральний бізнес діяльність з організації та проведення азартних ігор у казино, на гральних автоматах, у букмекерських конторах та в електронному (віртуальному) казино, що здійснюють організатори азартних ігор з метою отримання прибутку; а азартна гра це будь-яка гра, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки, що дає змогу отримати виграш (приз), і результат якої повністю або частково залежить від випадковості.
Відповідальність за порушення Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» передбачена ст. 3, в якій зазначено, що до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України.
Таким чином, для застосування фінансових санкцій до субєкта господарювання суду необхідно встановити, чи організовував він будь-яку гру, для участі в якій гравець повинен зробити ставку, чи отримає у випадку виграшу в цій грі гравець виграш (приз), та чи організовано зазначену гру з метою отримання прибутку.
Суд вважає доведеним факт організації фізичною особою ОСОБА_4 за допомогою гральних автоматів азартних ігор, що підтверджується підключеними до електромережі гральними автоматами, його поясненням та поясненнями свідків, які залучені до матеріалів справи.
У суду відсутні підстави вважати, що відповідачем не допускалося порушень зазначеного вище Закону та суд не вбачає обставин, які б спростовували позицію позивача у справі, оскільки суд неодноразово викликав для надання пояснень свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, але зазначені особи до суду не зявилися, пояснень не надали, а тому суд приймає їх пояснення, відібрані працівниками податкової міліції, які тільки підтверджують факт організації фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 грального бізнесу шляхом організації азартних ігор.
Відповідно до статті 238 Господарського кодексу України (у редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.
Статтею 239 Господарського кодексу України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції, як вилучення прибутку (доходу) та адміністративно-господарський штраф.
Частиною 2 статті 241 Господарського кодексу України визначено, що перелік порушень, за які з суб'єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.
Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги щодо застосування штрафу та стягнення коштів, отриманих від азартної гри, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Таким чином, до відповідача підлягає застосуванню фінансова санкція у вигляді штрафу на суму 6 952 000,00 грн. ( 869,00 грн. х 8 000) та стягнення грошових коштів, отриманих від азартної гри у розмірі 20,00 грн. у вигляді ставки в азартній грі.
Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що за змістом статті 3 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» санкція у вигляді конфіскації грального обладнання є обов'язковим додатковим покаранням, яке застосовується в усіх випадках поряд із штрафом за порушення суб'єктом господарювання заборони на організацію та проведення азартних ігор. Але, судом встановлено, що вищевказане обладнання не належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_16, а, отже, відсутні підстави для конфіскації даного обладнання.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про застосування та стягнення штрафних санкцій з конфіскацією грального обладнання, стягнення прибутку від азартних ігор задовольнити частково.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 6 952 000 грн. (шість мільйонів девятсот пятдесят дві тисячі гривень).
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 23 вересня 2015 року

Суддя ОСОБА_1