Справа № 369/8004/15-а
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/8004/15-а
Провадження № 2-а/369/266/15
ПОСТАНОВА

іменем України

20.10.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Дуплій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання відмови неправомірною та зобовязання вчинити дію, -

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що у грудні 2014 року він звернувся до сільської ради з інформаційними запитами про надання інформації щодо земель комунальної власності в межах с. Гатне, які ще ненадані у користування та можуть бути надані йому у власність або користування. Разом з тим, сільською радою були порушені його права на отримання інформації. Вважає вказані підстави надуманими, необґрунтованими, безпідставними, та порушують його право на отримання інформації та в подальшому на отримання земельної ділянки.

Просив суд визнати дії Гатненської сільської ради Києво-Святошинського Київської області протиправними щодо ненадання інформації; зобовязати Гатненську раду надати йому інформацію щодо земель комунальної власності в межах с. Гатне, які ще ненадані у користування та можуть бути надані йому у власність або користування, а саме для ведення садівництва до 0,12 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) до 0,25 га, для індивідуального дачного будівництва до 0,10 га, для будівництва індивідуальних гаражів до 0,01га.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Просив суд задоволити позов.

У судове засідання представник Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову до суду не надходило.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

У ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і до адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, де суди перевіряють, чи прийнятті вони : на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, при цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно із ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі по тексту - Закон) розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

При розгляді справи судом встановлено, що 05 грудня 2014 року до Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області надійшов запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації. А саме щодо земель комунальної власності в межах с. Гатне, які ще ненадані у користування та можуть бути надані йому у власність або користування: для ведення садівництва до 0,12 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) до 0,25 га, для індивідуального дачного будівництва до 0,10 га, для будівництва індивідуальних гаражів до 0,01га.

16 грудня 2014 року Гатненська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області надала відповідь про неможливість наданні інформації через відсутність її в сільській раді.

Відповідно до ст. 20 Закону розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в тому числі, якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Правовими положеннями ч. 5 ст. 6 Закону передбачено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Ст. 21 Закону передбачено, що інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно. При наданні особі інформації про себе та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Проаналізувавши вищевказані норми закону, з врахуванням того, що в матеріалах справи відсутні відомості про наявність в межах с. Гатне відомостей про цільове призначення земельних ділянок, законом визначено вичерпний перелік підстав для відмови в наданні публічної інформації, у разі її відсутності відповідач у відповіді має вказати розпорядника такої інформації, тому суд приходить до висновку, що позивачу фактично відмовили в наданні запитуваною публічної інформації, що є порушенням Закону України «Про доступ до публічної інформації» та порушує права позивача. Тому вимоги підлягають задоволенню частково із зобовязанням Гатненську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області розглянути повторно інформаційний запит ОСОБА_1 в порядку та строки, встановлені Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Керуючись ст.ст.158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати протиправним дії Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області щодо відмови ОСОБА_1 в наданні запитуваної інформації (документів), яка відноситься до публічної.

Зобовязати Гатненську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області розглянути заяву ОСОБА_1, зареєстрованої 12 грудня 2014 року за №102, в порядку та строки, встановлені Законом України «Про доступ до публічної інформації».

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя