Справа № 821/3515/15-а
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/3515/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Вітічак О.Р.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Златобанк" ОСОБА_3, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася із адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Златобанк" ОСОБА_3 (далі - відповідач-1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-2), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача-1 від 08.04.2015 р. № 164/1 "Про затвердження переліку нікчемних транзакцій та правочинів", в частині визнання нікчемним правочину (транзакції) від 27.11.2014 р. щодо зарахування коштів на поточний рахунок ОСОБА_2 № 3766 у ПАТ "Златобанк" на виконання договору позики від 24.11.2014 р., укладеного між Приватним підприємством "Віатранс" та ОСОБА_2; зобов'язати відповідача-1 включити дані ОСОБА_2 до повного переліку вкладників ПАТ "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (договір поточного рахунку) від 27.11.2014 р.; зобов'язати відповідача-1 подати до відповідача-2 інформацію щодо ОСОБА_2, яка має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Златобанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати відповідача-2 включити ОСОБА_2 до загального реєстру вкладників ПАТ "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Свої вимоги мотивує протиправністю рішення відповідача-1 щодо визнання нікчемною транзакції від 27.11.2014 р. стосовно зарахування на поточний рахунок позивача грошових коштів, так як це рішення суперечить вимогам законодавства. Здійснення ПАТ "Златобанк" транзакції від 27.11.2014 р. щодо зарахування на поточний рахунок № 3766 у ПАТ "Златобанк" на користь ОСОБА_2 грошових коштів жодним чином не впливало та не могло вплинути на майновий стан банку, його платоспроможність та зобов'язання, адже була здійснена за договором, стороною якого ПАТ "Златобанк" не є і який не створює правових наслідків для ПАТ "Златобанк". Зазначає, що постановами НБУ від 19.08.2014 р. № 506БТ та від 04.12.2014 р. № 777/БТ не встановлено заборону або обмеження виконання платіжних доручень клієнтів ПАТ "Златобанк". Крім того, спірна транзакція було проведена 27.11.2014 р., тобто, до появи постанови НБУ від 04.12.2014 р. № 777/БТ, якою ці обмеження встановлені. У наказі відповідача-1 від 08.04.2015 р. № 164/1 не наведено обставин, які б свідчили, що спірна транзакція є такою, що порушує публічний порядок чи спрямована на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави. В силу положень ч.3 ст.228 ЦК України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом. Отже, транзакція від 27.11.2014 р. щодо зарахування коштів на поточний рахунок ОСОБА_2 на підставі платіжного доручення ПП "Віатранс" на виконання договору позики від 24.11.2014 р. не підпадає під жодну з підстав нікчемності правочинів, встановлених ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", є обов'язковою в силу ст.8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", за її не проведення встановлена відповідальність банку перед клієнтом, спірна транзакція не визнана судом недійсною як така, що порушує публічний порядок, інтереси держави або суспільства в порядку ст.228 ЦК України.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з вказаних підстав.

Відповідач-1 та представник відповідача-2 у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дачу, час і місце розгляду справи.

Положеннями ч.4 ст.128 КАС України визначено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Від відповідача-1 надійшли пояснення, а від відповідача-2 - заперечення на адміністративний позов, згідно яких просять відмовити в задоволенні позову, так як операція по зарахуванню коштів на рахунок позивача має ознаки нікчемності згідно п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та полягає у виведенні коштів юридичної особи - ПП "Віатранс", які не підлягають поверненню за рахунок Фонду, шляхом їх перерахування на рахунок фізичної особи, кошти якої відшкодовуються Фондом у розмірі не більше 200 тис. грн. на одну особу. ПП "Віатранс" за результатами спірної операції отримало перевагу перед іншими кредиторами ПАТ "Златобанк", оскільки отримало право та можливість вимагати повернення від фізичної особи коштів, перерахованих на її рахунок. В той же час інші кредитори ПАТ "Златобанк" можуть отримати задоволення своїх вимог в порядку черговості згідно Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.11.2014 р. між позивачем та ПП "Віатранс" укладено договір позики, відповідно до якого ПП "Віатранс" передає у власність ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 165175,89 грн.

Згідно договору поточного рахунку від 27.11.2014 р., укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "Златобанк", позивачу було відкрито поточний рахунок № 3766 у ПАТ "Златобанк", на який у цей же день зараховано грошові кошти у сумі 100000 грн.

14.02.2015 р. на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 13.02.20115 р. № 30 "Про запровадження тимчасової адміністрації у акціонерному товаристві "Златобанк" 14.02.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Златобанк".

Згідно оголошення Фонду від 28.04.2015 р. з 29.04.2015 р. ПАТ "Златобанк" здійснює виплати коштів вкладникам за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився до 15.04.2015 р. включно, а також продовжуються виплати коштів вкладникам за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився раніше, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплата коштів здійснювалася через установи АТ "Ощадбанк".

На етапі тимчасової адміністрації в ПАТ "Златобанк" позивач звернувся до банку-агента Херсонського обласного управління "Ощадбанк" за виплатою коштів, проте у реєстрах вкладників ПАТ "Златобанк" позивач зазначений не був, про що був повідомлений листом від 10.05.2015 р. № 34-07/208/13.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 12.05.2015 р. № 310 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Златобанк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.05.2015 р. № 99 "Про початок процедури ліквідації АБ "Златобанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АБ "Златобанк", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АБ "Златобанк" та призначено уповноваженою особою на ліквідацію АБ "Златобанк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 строком на 1 рік з 13 травня 2015 року до 12 травня 2016 року включно.

19.05.2015 р. на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 13.05.2015 р. № 99 "Про початок процедури ліквідації акціонерного товариства "Златобанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", із змінами внесеними згідно із рішенням виконавчої дирекції Фонду від 18.05.2015 р. № 100, Фонд з 20.05.2015 р. розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. Для отримання коштів вкладники акціонерного товариства "Златобанк" з 20.05.2015 р. до 01.07.2015 р. включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду АТ "«Ощадбанк".

На стадії ліквідації ПАТ "Златобанк" з метою отримання коштів позивач повторно звернувся до Херсонського обласного управління "Ощадбанку" з листом від 02.06.2015 р., на який 18.06.2015 р. ОСОБА_2 надійшла відповідь про відсутність даних про її вклад у відповідних реєстрах на виплату.

08.04.2015 р. відповідачем-1 прийнято наказ № 164/1 "Про затвердження переліку нікчемних транзакцій та правочинів", яким визнано нікчемними транзакції та правочини (договори згідно переліку до цього наказу), серед яких зазначено транзакцію від 27.11.2014 р. щодо зарахування на поточний рахунок № 3766 у ПАТ "Златобанк" на користь позивача грошових коштів, залишок на рахунку 94990 грн.

Не погоджуючись із вищенаведеним наказом позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Пунктом 3 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду (ч.1 ст.11 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені в ст.12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Зокрема, відповідно до п.п.2, 4 ч.3 вказаної статті Закону, виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно із положеннями ч.1 ст.34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Частиною 3 статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання (ч.5 ст.34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Повноваження уповноваженої особи Фонду визначені ст.37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Так, згідно частини 2 вказаної статті Закону, уповноважена особа Фонду, серед іншого, має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду видає накази та розпорядження, дає доручення, обов'язкові до виконання працівниками банку (п.2 ч.3 ст.37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Судом встановлено, що 08.04.2015 р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів прийнято наказ № 164/1, яким визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), зокрема вчинені позивачем.

З наданих відповідачами письмових заперечень та пояснень на адміністративний позов слідує, що підставою для визнання нікчемною транзакції від 27.11.2014 р. щодо зарахування на поточний рахунок ОСОБА_2 грошових коштів слугували встановлені за наслідком проведеної перевірки висновки, що дана операція порушує встановлений Законом публічний порядок відшкодування грошових коштів вкладникам неплатоспроможних банків та суперечать інтересам держави і суспільства.

Зокрема, відповідачем-1 встановлено факт намагання ПП "Віатранс" - клієнта неплатоспроможного банку отримати грошові кошти позачергово за рахунок держави, а не за рахунок ліквідаційної маси банку, шляхом їх перерахування на рахунок фізичної особи - свого співробітника (головного бухгалтера ПП "Віатранс") з використанням штучної конструкції договору позики, спрямованого на порушення публічного порядку та черговості виплат коштів вкладникам та кредиторам неплатоспроможного банку.

Згідно ст.52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", грошові кошти на рахунках юридичних осіб державою не гарантуються, юридичні особи мають право на задоволення своїх кредиторських вимог до неплатоспроможного банку виключно за рахунок ліквідаційної маси самого банку і в 7 чергу.

Положеннями ч.2 ст.215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у п.4 постанови Пленуму від 06.11.2009 р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", відповідно до якої нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Окрім того, в силу ч.2 ст.215 ЦК України норми закону щодо підстав нікчемності правочинів є імперативними, що також кореспондується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у п.29 постанови Пленуму від 06.11.2009 р. № 9.

Суд зазначає, що положеннями Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не обмежено уповноважену особу Фонду вчинити дії, право на які передбачені іншими нормами права, зокрема: визнати правочини нікчемними з підстав, що передбачені ЦК України, якщо вони містять в собі ознаки, з наявністю яких чинне законодавство України пов'язує їх недійсність.

Діюче законодавство не зобов'язує уповноважену особу Фонду звертатися до суду з позовом про визнання недійсними договорів позики та вчинених на їх виконання банківських операцій з переказу коштів, оскільки нікчемний правочин не потребує визнання його таким в судовому порядку.

Суд зазначає, що фактично транзакція від 27.11.2014 р. щодо перерахування грошових коштів, отриманих позивачем на підставі договору позики, укладеного між ОСОБА_2 та юридичною особою - ПП "Віатранс", була визначена уповноваженою особою Фонду як нікчемна в силу прямих приписів діючого законодавства. Факт нікчемності транзакції (правочину) зафіксований відповідним наказом відповідача-1 від 08.04.2015 р. № 164/1.

Письмовими доказами підтверджено, що за вказаним фактом уповноважена особа Фонду звернулася із заявою до правоохоронних органів, за наслідком розгляду якої відкрито кримінальне провадження № 00006727.

Наведені факти свідчать про правомірність дій уповноваженої особи Фонду щодо не включення ОСОБА_2 до Переліку вкладників.

При цьому суд погоджується з рішенням відповідача-1 щодо визнання транскації (правочину) від 27.11.2014 р. щодо зарахування на поточний рахунок ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 100000 грн. нікчемним, оскільки даний правичин вчинено з метою виведення грошових коштів юридичної особи - ПП "Віатранс", які не підлягають поверненню за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом їх перерахування на рахунок фізичної особи, внаслідок чого ПП "Віатранс" отримало перевагу перед іншими кредиторами ПАТ "Златобанк", оскільки отримало право та можливість вимагати повернення від фізичних осіб коштів, перерахованих на їх рахунок.

Даний висновок також підтверджується тим, що грошові кошти були зараховані на поточний рахунок позивача шляхом переведення з рахунку ПП "Віатранс"; ОСОБА_2 є головним бухгалтером ПП "Віатранс"; 27.11.2014 р. була вчинена ще одна операція по виведення коштів ПП "Віатранс" на рахунок фізичної особи ОСОБА_4, який є директором ПП "Віатранс".

Положеннями п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Підсумовуючи викладене суд приходить до висновку про правомірність наказу відповідача-1 від 08.04.2015 р. № 164/1 "Про затвердження переліку нікчемних транзакцій та правочинів".

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо необхідності зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на грошове відшкодування коштів за рахунок Фонду, виходячи з наступного.

Порядок відшкодування Фондом гарантування коштів за вкладами встановлюється Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 р. № 14 (далі - Положення № 14).

Так, ст.27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлений порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, а саме: уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Пунктом 3 Розділу III Положення № 14 встановлено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

При цьому пункт 6 Розділу III Положення № 14 передбачає, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Розділом IV Положення № 14 встановлено порядок діяльності Фонду при здійсненні відшкодування коштів за вкладами.

Так, пункт 1 Розділу IV Положення № 14 передбачає, що Фонд завантажує поданий уповноваженою особою Фонду Перелік до програмно-апаратного комплексу Фонду та здійснює його перевірку.

Пункт 2 Розділу IV Положення № 14 визначає, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (пункт 4 Розділу IV Положення № 14).

Отже, виконавча дирекція Фонду затверджує Загальний реєстр виключно на підставі Переліку вкладників, складеного та наданого уповноваженою особою. В свою чергу, законодавство не покладає обов'язок на Фонд враховувати під час складання Загального реєстру інші документи, окрім Переліку вкладників.

Як зазначив у запереченнях на адміністративний позов відповідач-2 у переданому уповноваженою особою Переліку вкладників ПАТ "Златобанк" інформація щодо ОСОБА_2 відсутня, в зв'язку з чим дані про неї не могли бути враховані при складанні та затвердженні Загального реєстру.

На підставі викладеного, беручи до уваги, що уповноваженою особою Фонду не було включено позивача до Переліку вкладників, суд дійшов висновку про відсутність у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб правових підстав здійснювати відповідні процедури по включенню його до Загального реєстру та виплаті відшкодування.

Також ОСОБА_2 не надано до суду доказів досудового врегулювання позивачем зазначеного питання з Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, а тому останній не вчиняв жодних дій чи бездіяльності, що мало наслідком порушення прав ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд зазначає, що позивачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Натомість відповідачі, як суб'єкти владних повноважень та заперечуючи проти позову, довели правовірність власних дій, що є предметом оскарження позивачем.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідачі діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їм надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Тому позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Златобанк" ОСОБА_3, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 18 грудня 2015 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 9.4