Справа № 190/2/16-а
Суддя: Семенников О. Ю.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 190/2/16-а
Провадження №2-а/190/2/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 січня 2016 року м.П'ятихатки

Суддя П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області Семенников О.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пятихатському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Пятихатському районі Дніпропетровської області неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, в якій просить суд визнати факт того, що заявник дійсно працював асфальтобетонником з 15 жовтня 1980 року по 19.03.1996 року за Списком №2, та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Пятихатському районі Дніпропетровської області (надалі УПФ в ПР) призначити та виплачувати йому пенсію за віком за Списком №2 з 01.10.2015 року.

Розглянувши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що остання не відповідає вимогам п.4 ч.1, ч.ч.2,3 ст.106 КАС України на підставі наступного.

Відповідно до п.4) ч.1 ст.106 КАС України у позовній заяві окрім іншого повинні зазначатися зміст позовних вимог згідно з п.4 ч.1 ст.106 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Заявлені в поданому за правилами КАС України позові ОСОБА_1 вимоги про визнання (встановлення) факту роботи заявником асфальтобетонником з 15 жовтня 1980 року по 19.03.1996 року за Списком №2 є вимогами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які згідно положень ст.234 ЦПК України розглядаються в порядку окремого провадження за нормами цивільного судочинства, такі вимоги про визнання (встановлення) факту адміністративним судам згідно положень ст.17 КАС України не підсудні, в порядку адміністративного судочинства не розглядаються..

Відповідно до положень ч.3 ст.21 КАС України, ст.16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлене законом.

Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а разі неможливості зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Заявляючи окрім іншого вимоги про зобовязання УПФ у ПР призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком за Списком №2 з 01.10.2015 року заявник не зазначає, яким актом передбачений вказаний «Список №2», оскільки ні позовна заява, ні додані до неї матеріали не містять будь-яке посилання на нормативний акт чи інш., яким затверджений та визначений зазначений заявником «Список №2».

Також посилаючись в позові на звернення до позивача із заявою про призначення пенсії за віком за Списком №2 07 квітня 2014 року та отримання відмови УПФ у ПР на вказану заяву, доказів звернення до визначеного позивачем відповідача УПФ у ПР із заявою від 07.04.2015 року чи іншої дати, як і доказів отримання відмови саме УПФ у ПР на його звернення про призначення пенсії за Списком №2 заявник не надає, підстав для звільнення від доказування чи причин неможливості подання цих доказів не зазначає.

В той же час, заявником в обґрунтування заявлених вимог про визнання факту, що має юридичне значення, та зобовязання УПФ у ПР здійснити дії надано відповідь Головного Управління ПФ України в Дніпропетровської області від 20.10.2015 року «Про розгляд звернення», в якій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області окрім іншого зазначено про отримання позивачем відповіді із зазначенням причин відмови у призначенні пенсії, проте такої відповіді УПФ у ПР на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує обставини відмови УПФ у вчиненні дій, останній до позову не надає, підстав для звільнення від доказування чи причин неможливості подання доказу щодо відмови УПФ у ПР не зазначає.

Не зазначає також у поданому позові ОСОБА_1 чи отримує він пенсію на час подання позову, з якого часу та на яких правих підставах, оскільки із зазначених у позові обставинах та доданих до нього матеріалів неможливо визначити, чи отримує заявник на час подання позову будь-яку пенсію.

Також позивач не обґрунтовує та не зазначає жодних доказів щодо зобовязання УПФ у ПР призначити та виплачувати пенсію за віком за Списком №2 саме з 01.10.2015 року.

Крім того, в порушення ч.3 ст.106 КАС України заявником не надано доказу про сплату судового збору у належному розмірі, оскільки згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» з 01.01.2016 року за подання адміністративного позову фізичною особою повинен сплачуватися судовий збір в розмірі 551,20 грн., тоді як заявником до позову додано оригінал квитанції про сплату судового збору на суму 487,20 грн.

Враховуючи вищезазначені обставини, згідно ст.108 КАС України суд вважає за необхідним позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків поданої заяви, але не більше пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

В даному випадку недотримання позивачем положень ст.106 КАС України і на цій підставі залишення позову без руху не може бути розцінено як обмеження в доступі до правосуддя, який регламентовано ст.55 Конституції України. Європейський суд з прав людини в рішеннях Філіс проти Греції, Міцци проти Мальти зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і особа, яка має намір ним скористатися, повинна дотримуватися порядку, передбаченого національним процесуальним законодавством конкретної держави.

Керуючись п.4) ч.1, ч.ч.2,3 ст.106, ч.1 ст.108 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пятихатському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, залишити без руху, зобовязавши заявника усунути виявлені недоліки.

Встановити строк для виконання ухвали пять днів з дня її отримання.

Розяснити заявнику, що у разі не виправлення зазначених недоліків заява буде вважатися не поданою і підлягатиме поверненню.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її отримання до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Пятихатський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О.Ю. Семенников