Справа № 815/6280/15
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2016-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6280/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Піньковській О.С.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за довіреністю)

відповідач: ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Лампочка до державної податкової інспекції у м. Іллічівську Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 від 21.10.2015р.,

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 04 січня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Лампочка до державної податкової інспекції у м. Іллічівську Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 від 21.10.2015р.; стягнути судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами планової виїзної перевірки складено акт, висновки якого базуються на припущеннях і не враховують докази та відомості щодо господарської діяльності ТОВ Лампочка в період, який перевірявся, та, відповідно, донарахування податкових зобов'язань та покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафних санкцій є безпідставним та таким, що суперечить діючому законодавству. Так, позивач вказав, що має в наявності всі первинні документи, що відповідно ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підтверджують здійснення господарських операцій з ТОВ "ГАРАЗД ПРАВО", ТОВ"ЮВЕНТУ-ГРУП", ПП "МАЄЛ», ТОВ «ІНФОЛІХТ», ТОВ «ТАНДЕМ-АІ», ПП «КІНОС», ТОВ «КИЇВ МЕП 2010», ТОВ «ДФ ТРЕЙД», ТОВ «РОКФОР МАРКЕТ», ТОВ «ПРОДМАРКЕТ 2012», ТОВ «СПЕЦТОРГ-ТРЕЙД», ТОВ «ЕКО ОСОБА_3», ТОВ «АЙПІТРЕЙД», ТОВ «БУДМАЙСТЕР ЛТД», ТОВ «ГОРИЗОНТ-ТРЕЙДИНГ», ТОВ «ІННАН», ТОВ «ЄВРОКОФОРТ ЛТД», ТОВ «ТЕОКОМ», ТОВ «ВАЙТ ГРУП», ТОВ «Г.Н.Т. ОСОБА_4», ТОВ «ФЛАВЕР ПЛЮС», ТОВ «МІРРА ТОРГ», ТОВ «ДЖЕСТ ТРЕЙД», ТОВ «БК ЕВРОБУД», ТОВ «БІЗНЕС КОІН», ТОВ «ЕВРОБУД ГРУП», ТОВ «БК «РЕГІОН БУД», ТОВ «ГОЛДЕН ТОРГ ЦЕНТР», ТОВ «АБВ-БУД», ТОВ «БУД-ГАРАНТ ГРУП», ТОВ «БРАЙС», ТОВ «РУНІОН», ТОВ «ПМ-ГРУП ЛІМІТЕД», ТОВ «ДАРЛАН ГРУП», ТОВ «ДІВАЙС КОМПАНІ», що свідчить про відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача, необґрунтованість та протиправність винесення відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Позивачем зазначено, що до перевірки надані всі необхідні первинні документи на підтвердження виконання умов договорів, укладених із зазначеними контрагентами. Підставою для оформлення податкових накладних був факт отримання товару, що підтверджується видатковими накладними, підписаними належним чином.

У судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях (т. 5, а.с. 219-227), зазначивши, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Податковим кодексом України.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у м. Іллічівську Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на підставі наказів № 327 від 18.08.2015р., № 338 від 11.09.2015р., направлень № 01-045/363 від 11.09.2015р., № 01-045/353 від 27.08.2015 р., № 01-045/352 від 27.08.2015 р., № 01-045/356 від 27.08.2015 р., № 01-045/354 від 27.08.2015р., № 01-045/355 від 27.08.2015 р., згідно п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, ст.77 ІІ розділу Податкового кодексу України та відповідно до плану проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ Лампочка з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р.

За наслідками перевірки державною податковою інспекцією у м. Іллічівську Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області складено акт № 1635/15-03-22-01-0301/35749786 від 02.10.2015р. «Про результати планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю Лампочка, (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., відповідно до висновків якого встановлено порушення:

п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, що призвело до заниження TOB «Лампочка» податку на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет на загальну суму 14 253 832 грн., у т. ч.: в травні 2014 року на суму 1678439,00 грн.; в липні 2014 року на суму 483511,00 грн.; в серпні 2014 року на суму 2585529,00 грн.; в вересні 2014 року на суму 3829872,00 грн.; в жовтні 2014 року на суму 2406939,00 грн.; в листопаді 2014 року на суму 2043916,00 грн.; в грудні 2014 року на суму 1225626,00 грн.;

п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, що призвело до завищення TOB «Лампочка» суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 23.2 Декларації) на загальну суму 707 196,00 грн., у т. ч.: в липні 2014 року на суму 707186,00 грн.;

п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, що призвело до завищення TOB «Лампочка» від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового)(рядок 19, 24 Декларації) на загальну суму 557,00 грн., у т. ч.: в грудні 2014 року на суму 557 грн.;

п. 135.1, п. 135.2, п. 135.4 ст. 135, п. 137.1 ст. 137, п. 185.1 ст. 185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено відсутність здійснення господарських операцій, пов'язаних з реалізацією товарів з контрагентами, наведеними в п. 3.1.1.1 акту на суму без ПДВ 243266386,00 грн.;

пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 Податкового Кодексу України, в результаті чого ТОВ «Лампочка» у звіті про контрольовані операції не задекларовано проведені операції у сумі 72 113,00 грн.;

ст.51, пп.«б» п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України, у результаті чого відбулось неповідомлення за встановленою формою відомостей про доходи громадян за період, що перевірявся;

п. 170.7 ст.170, пп.«а» п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України, у результаті чого відбулось неутримання та неперерахування податку на доходи фізичних осіб у розмірі 390,00 грн.

За результатами перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ НОМЕР_1 від 21.10.2015р. (форма «Р»), яким ТОВ Лампочка збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на 14253832,00 грн. та нараховано штрафні санкції в розмірі 7126916,00 грн. (т.1, а.с. 31);

№ НОМЕР_2 від 21.10.2015р. (форма «В1»), яким ТОВ Лампочка зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 707196,00 грн. та нараховано штрафні санкції в сумі 353598,00 грн. (т.1, а.с. 32).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно п. 77.1 ст. 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Судом встановлено, що копію наказу № 327 від 18.08.2015р. «Про проведення планової виїзної перевірки» 20.08.2015р. вручено під розписку директору ТОВ Лампочка.

Як вбачається з матеріалів справи, в періоді, що перевірявся, TOB «Лампочка» укладались договори поставки та виписувались видаткові накладні щодо реалізації фруктів та овочів на загальну суму 291919662,2 грн. (243266386 грн. без ПДВ) на адресу наступних підприємств:ТОВ "ГАРАЗД ПРАВО" (, на загальну суму з ПДВ28717678,79 грн.), ТОВ"ЮВЕНТУ-ГРУП"(, на загальну суму з ПДВ 1500005,61 грн.), ПП "МАЄЛ» (, на загальну суму з ПДВ 25770000,00 грн.),ТОВ «ІНФОЛІХТ» (, на загальну суму з ПДВ 1314617,62 грн.),ТОВ «ТАНДЕМ-АІ» (, на загальну суму з ПДВ 1064726,00 грн.), ПП «КІНОС» (, на загальну суму з ПДВ 1200000,00 грн.), ТОВ «КИЇВ МЕП 2010» (, на загальну суму з ПДВ 792874,00 грн.), ТОВ «ДФ ТРЕЙД» (, на загальну суму з ПДВ 1478875,20 грн.), ТОВ «РОКФОР МАРКЕТ» (, на загальну суму з ПДВ 9876073,78 грн.), ТОВ «ПРОДМАРКЕТ 2012» (, на загальну суму з ПДВ 60000,00 грн.), ТОВ «СПЕЦТОРГ-ТРЕЙД» (, на загальну суму з ПДВ 1200000,00 грн.), ТОВ «ЕКО ОСОБА_3» (, на загальну суму з ПДВ 1753533,60 грн.), ТОВ «АЙПІТРЕЙД» (, на загальну суму з ПДВ 1200000,00 грн.), ТОВ «БУДМАЙСТЕР ЛТД» (, на загальну суму з ПДВ 101907254,00 грн.), ТОВ «ГОРИЗОНТ-ТРЕЙДИНГ» (, на загальну суму з ПДВ 3314709,08 грн.), ТОВ «ІННАН» (, на загальну суму з ПДВ 1000000,00 грн.), ТОВ «ЄВРОКОФОРТ ЛТД» (, на загальну суму з ПДВ 3000000,69 грн.), ТОВ «ТЕОКОМ» (, на загальну суму з ПДВ 6684022,81 грн.), ТОВ «ВАЙТ ГРУП» (, на загальну суму з ПДВ 30000,90 грн.), ТОВ «Г.Н.Т. ОСОБА_4» (, на загальну суму з ПДВ 800000,00 грн.), ТОВ «ФЛАВЕР ПЛЮС» (, на загальну суму з ПДВ 1504442,44 грн.), ТОВ «МІРРА ТОРГ» (, на загальну суму з ПДВ 9999958,31 грн.), ТОВ «ДЖЕСТ ТРЕЙД» (, на загальну суму з ПДВ 140000,00 грн.), ТОВ «БК ЕВРОБУД» (, на загальну суму з ПДВ 4279520,00 грн.), ТОВ «БІЗНЕС КОІН» (, на загальну суму з ПДВ 3000001,42 грн.), ТОВ «ЕВРОБУД ГРУП» (, на загальну суму з ПДВ 3000004,43 грн.), ТОВ «БК «РЕГІОН БУД» (,00, на загальну суму з ПДВ 1000000,00 грн.), ТОВ «ГОЛДЕН ТОРГ ЦЕНТР» (, на загальну суму з ПДВ 1000000,00 грн.), ТОВ «АБВ-БУД»(, на загальну суму з ПДВ 1000000,00 грн.), ТОВ «БУД-ГАРАНТ ГРУП»(, на загальну суму з ПДВ 2500000,00 грн.), ТОВ «БРАЙС» (, на загальну суму з ПДВ 0 грн.), ТОВ «РУНІОН»(, на загальну суму з ПДВ 121000,00 грн.), ТОВ «ПМ-ГРУП ЛІМІТЕД»(, на загальну суму з ПДВ 42972311,73 грн.), ТОВ «ДАРЛАН ГРУП» (, на загальну суму з ПДВ 2560000,00 грн.), ТОВ «ДІВАЙС КОМПАНІ» (, на загальну суму з ПДВ 7284500,00 грн.).

Згідно акту перевірки, в порушення п. 135.1, п. 135.2, п. 135.4 ст. 135, п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України, TOB «Лампочка» вартість реалізованих фруктів та овочів в сумі 243266386,00 грн. на адресу вищевказаних покупців, зазначених у видаткових накладних TOB «Лампочка» включено до складу рядка 02 «дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг)» декларації з податку на прибуток за 2014р., без наявності обовязкових первинних документів, які підтверджують фактичне постачання та перевезення фруктів та овочів на адресу покупців, що призвело до завищення значення рядка 02 «дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг)» декларації з податку на прибуток за 2014р. на суму 243266386,00 грн. (т.1, а.с. 15).

Як вбачається з матеріалів справи, придбання товару (овочів та фруктів) TOB «Лампочка» (продаж якого здійснювався в подальшому вищезазначеним контрагентам) здійснювалось відповідно до зовнішньоекономічних контрактів, укладених з нерезидентами, що підтверджується наданими до суду позивачем договорами, додатковими угодами до договорів, інвойсами, CMR, банківськими виписками тощо. Вищезазначений товар імпортувався на територію України, в звязку з чим сплачувався податок на додану вартість та інші митні платежі при розмитненні.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що перевіркою достовірності відображених показників у рядку 1 Декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 %, крім імпорту товарів» за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. у загальній сумі 135 114015,00 грн встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій з оптової реалізації на митній території на адресу юридичних та фізичних осіб товарів продовольчої групи (овочі, фрукти), придбаних за імпортними контрактами.

При цьому, податковим органом на підставі обігово-сальдових відомостей, журналів-ордерів по рахунках бухгалтерського обліку 31 «Розрахункові рахунки», 68 «Розрахунки за іншими операціями», 70.2 «Дохід від реалізації товарів», 36.1 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», 36.2 «Розрахунки з іноземними покупцями», 37.7 «Розрахунки з іншими дебіторами», 68.51 «Розрахунки з іншими кредиторами», банківських виписок, актів прийому-передачі, видаткових накладних, вантажних митних декларацій, за період, що перевірявся, зроблено висновок про заниження показників у рядку 01.1 Декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 %, крім імпорту товарів» на загальну суму 14961585,00 грн., оскільки встановлено відсутність таких первинних документів як довіреності, товарно-транспортні накладні, подорожні листи тощо, які підтверджували б фактичне постачання фруктів та овочів на адресу субєктів господарювання.

Судом встановлено, що за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. TOB «Лампочка» задекларовано податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, у сумі 257808,00 грн. Позивачем у період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. задекларовано податок на додану вартість, який підлягав бюджетному відшкодуванню (р. 23.2 Декларації з податку на додану вартість) у сумі 707196,00 грн.

Згідно акту перевірки податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, що призвело до заниження TOB «Лампочка» податку на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет на загальну суму 14253832,00 грн.; завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 23.2 Декларації з податку на додану вартість) на суму 707196,00 грн.; завищення відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 Декларації) на загальну суму 557,00 грн.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:

доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;

інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно з п. 135.2. ст. 135 Податкового кодексу України доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

З положень п. 135.4. цієї статті вбачається, що дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає, зокрема, дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу.

Згідно з п.137.1 ст. 137 Податкового кодексу України дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар. Дохід від надання послуг та виконання робіт визнається за датою складення акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або надання послуг.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 188.1 ст. 188 зазначеного Кодексу встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем п. 135.1, п. 135.2, п. 135.4 ст. 135, п. 137.1 ст. 137, п. 185.1 ст. 185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України та безтоварність господарських операцій останнього з 35 вищевказаними контрагентами, оскільки до перевірки TOB «Лампочка» не надано документів на підтвердження фактичної передачі товарів та їх перевезення на адресу контрагентів, зокрема довіреностей на отримання ТМЦ, товарно-транспортних накладних, подорожніх листів.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, шо довіреність на отримання ТМЦ є розпорядчим первинним документом, який фіксує рішення уповноваженої особи (керівника) підприємства щодо уповноваження конкретної фізичної особи одержати для підприємства визначені перелік та кількість цінностей. Відтак, довіреність на отримання ТМЦ не є документом, що підтверджує факт здійснення господарської операції з реалізації товару, тобто не містить даних про її виконання, а тому не служить обґрунтуванням для облікових записів та не є підставою для відображення господарської операції в обліку. Водночас, дані, що зазначаються в довіреностях не відображаються у регістрах бухгалтерського та податкового обліку платника податку та не здійснюють впливу на показники бухгалтерського обліку.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача, що підставою для відмови в задоволенні позовних вимог є відсутність у TOB «Лампочка» товарно-транспортних накладних, подорожніх листів та зазначає наступне.

Розділом 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997р., передбачено, що товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Тобто оформлення товарно-транспортних накладних здійснюється при отриманні послуг з перевезення та є обовязковим первинним документом, що свідчить про реалізацію товарно-матеріальних цінностей та на підставі якого формуються доходи та податкові зобовязання з податку на додану вартість платника податку при операціях з реалізації/ постачання товарно-матеріальних цінностей.

Суд відхиляє доводи відповідача, що відсутність товарно-транспортних накладних на перевезення вантажів автомобільним транспортом та дорожніх (маршрутних) листів свідчить про нереальність господарських операцій по договорам з вищенаведеними контрагентами, з огляду на наступне.

Пунктом 11.4 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.97р. (далі - Правила), передбачено, що товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом). При цьому, згідно п.11.6 вказаних Правил перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається перевізнику. Водночас у Правилах вказані терміни вживаються в такому значенні: замовник - вантажовідправник або вантажоодержувач, який уклав з перевізником договір про перевезення вантажів; вантажовідправник - будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення; вантажоодержувач - будь-яка фізична або юридична особа, яка здійснює приймання вантажів, оформлення товарно-транспортних документів та розвантаження транспортних засобів у встановленому порядку; перевізник - фізична або юридична особа - суб'єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, за умовами договорів, укладених між TOB «Лампочка» (продавець) та котрагентами (покупці) продавець зобовязується продати, а покупці прийняти та оплатити ТМЦ (товар) у кількості та за цінами згідно виписаних накладних. Сторони домовились здійснювати поставку товару частинами та вважати датою поставки дату товарної накладної поставленого товару. Покупці здійснюють оплату товару на комбінованих умовах (як 100 % передплати, так і відстрочених платежів). Продавець передає товар покупцям партіями протягом всього терміну дії договору. Доставка товару здійснюється на умовах самовивозу (силами та транспортом покупців). Товар вважається зданим продавцем і прийнятим покупцями за кількістю, вказаній в передавальних документах.

Таким чином, TOB «Лампочка» за умовами договорів не здійснювалось організації перевезень товарів, які ним продавались (місцем поставки товарів є склад продавця). Позивачем надано до суду копії договору оренди холодильної камери №-ОФ-6/чл.-03 від 01.12.2013р., акта приймання-передачі холодильної камери в користування до договору оренди холодильної камери № -ОФ-6/чл.-03 від 01.12.2013р., договору оренди холодильних складів №6 від 15.10.2010р. та копії останніх приєднано до матеріалів справи (т.7, а.с. 201-209).

Таким чином, позивач не виступав замовником (вантажовідправником) чи вантажоодержувачем), відтак в останнього не може бути серед первинних документів товарно-транспортних накладних. У звязку з тим, що у позивача відсутні власні чи орендовані автомобілі, останній не має необхідності виписувати та зберігати подорожні листи. При цьому, з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» № 3565-VI від 05.07.2011р. внесено зміни до Закону України «Про дорожній рух», у звязку з чим, виключено з ч.2 ст.16 вказаного Закону положення про зобовязання водія мати при собі та на вимогу посадових осіб, уповноважених відповідно до чинного законодавства, пред'являти для перевірки дорожні (маршрутні) листи і документи на вантаж, що перевозиться.

З наведеного в сукупності вбачається, що в даному конкретному випадку позивач не є учасником транспортних відносин, у звязку з чим наявність у нього транспортних документів не є обовязковою, на що власне і звертав увагу представник позивача під час розгляду справи.

Суд звертає увагу, що за умовами договорів, укладених між ТОВ Лампочка та його контрагентами, по факту здійснення відповідних господарських операцій з реалізації товарно-матеріальних цінностей виписувались видаткові накладні. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що зазначені видаткові накладні підписувались безпосередньо директором ТОВ Лампочка, а, як зазначено позивачем, з боку контрагентів прийняття товару здійснювалось директорами цих підприємств, відтак посилання відповідача, серед іншого, на відсутність довіреностей як на підставу для відмови в задоволенні адміністративного позову є необґрунтованими.

Проаналізувавши надані учасниками процесу докази в сукупності, надані позивачем копії первинних документів, дослідивши питання реальності здійснення господарських операцій з його контрагентами, суд дійшов висновку, що необґрунтованими є твердження відповідача про безтоварність господарських операцій з посиланням лише на відсутність в TOB «Лампочка» довіреностей на отримання ТМЦ, товарно-транспортних накладних, подорожніх листів, за наявності інших первинних документів (що відповідають вимогам законодавства та підтверджують факт здійснення відповідних господарських операцій з реалізації товарно-матеріальних цінностей та показники, відображені платником податку у податковій звітності).

Суд також враховує, що згідно висновку експертного економічного дослідження №162, складеного 05.11.2015р. ТОВ «Одеський регіональний центр незалежних експертиз» висновки акту перевірки державної податкової інспекції у м. Іллічівську Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № 1635/15-03-22-01-0301/35749786 від 02.10.2015р. не підтверджуються в повному обсязі та документально необґрунтовані. При цьому при проведенні експертного економічного дослідження встановлено, що дані регістрів бухгалтерського обліку позивача відповідають даним відповідних первинних документів, на підставі яких формувались показники вказаних регістрів (т.1, а.с. 66-192).

Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 44.6 ст.44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні № 996-ХІV від 16.07.1999р. визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Частинами 1, 2 ст.9 Закону України №996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, виходячи із приписів вищевказаних норм закону, відсутність первинних документів, які підтверджують проведення господарських операцій (платіжні документи, видаткові та податкові накладні, акти виконаних робіт тощо) безспірно позбавляє платника податку права на включення сплачених (нарахованих) сум за такими операціями до валових витрат та до податкового кредиту.

Частиною 2 ст.9 Закону України №996-XIV визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.п.2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи.

Таким чином, іншим визначеним законодавством обовязковим критерієм щодо підтвердження показників податкової звітності платника податків є забезпечення належного бухгалтерського обліку відповідних господарських операцій, в тому числі дотримання вимог щодо підстав для здійснення такого обліку, якими можуть бути первинні документи, оформлені згідно з вимогами чинного законодавства.

Поряд з цим, у бухгалтерському та податковому обліку підприємства враховуються лише ті первинні документи, що складені за наслідками фактично проведеної господарської операції, тобто, зміст господарської операції превалює над її формою. Отже, правомірність формування платником відповідних показників бухгалтерського та податкового обліку має оцінюватись з урахуванням сукупності умов, визначених законодавством України як підстави для їх формування.

Відтак, з метою визначення правомірності формування позивачем вказаних показників податкової звітності з податку на додану вартість дослідженню підлягає реальність відповідних господарських операцій, що відбувались між позивачем та його контрагентами. Крім того, оцінці суду підлягають наявність належним чином оформлених первинних документів, які стали підставою для формування показників податкової звітності, використання платником податків придбаних товарів (робіт, послуг) в межах господарської діяльності.

Отже, під час дослідження обсягу податкових прав і обов'язків платника за господарською операцією суд не обмежується перевіркою формальної відповідності поданих платником податків документів вимогам податкового законодавства, а оцінює всі докази в сукупності та взаємозв'язку для встановлення дійсного економічного змісту господарської операції. Аналогічна позиція, викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 10.06.2015 р. в справі № К/800/17762/13.

Як вбачається зі змісту акту перевірки та протилежного не доводилось відповідачем, ТОВ Лампочка під час перевірки надано первинні документи для підтвердження здійснення господарських операцій позивача з 35 контрагентами-покупцями, зокрема договори, видаткові накладні, податкові накладні, банківські виписки тощо. При цьому, жодних недоліків первинних документів, невідповідність зазначеної документації нормам Податкового кодексу України податковим органом не встановлено та в акті перевірки не відображено. Вищевказані первині документи позивачем надано також до суду, копії останніх досліджено судом та приєднано до матеріалів справи. Відтак, актом перевірки позивача № 1635/15-03-22-01-0301/35749786 від 02.10.2015р. підтверджується надання останнім відповідачу первинної документації щодо господарських операцій з вищевказаними суб'єктами господарювання.

Наявні у позивача первинні документи щодо оспорюваних господарських операцій відповідають вимогам ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні', ст.ст. 44, 201 ПК України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 р., і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Доказів, які б підтверджували викладені в акті висновки, відповідачем не надано. Враховуючи зазначене, суд вважає, що висновки відповідача, викладені в акті перевірки № 1635/15-03-22-01-0301/35749786 від 02.10.2015р. безпідставні та спростовуються документально.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів визнання недійсними у судовому порядку договорів, укладених позивачем з його контрагентами. Зобовязання за договорами між позивачем та його контрагентами виконані сторонами у повному обсязі, що підтверджується належним чином оформленими первинними документами, копії яких приєднано до матеріалів справи.

З огляду на зазначене суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення державної податкової інспекції у м.Іллічівську Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 від 21.10.2015р. є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, тому підлягають скасуванню.

Частиною другою ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ Лампочка підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність присудити позивачу сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у м. Іллічівську Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 94, 159-164, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Лампочка до державної податкової інспекції у м.Іллічівську Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № НОМЕР_2 від 21.10.2015р.,- задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м.Іллічівську Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № НОМЕР_2 від 21.10.2015р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м.Іллічівську Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № НОМЕР_1 від 21.10.2015р.

Стягнути з державної податкової інспекції у м.Іллічівську Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю Лампочка (68000, Одеська область, м.Іллічівськ, бульвар Гайдара, 7/167, ) судовий збір у розмірі 336623,13 грн. (триста тридцять шість тисяч шістсот двадцять три гривні 13 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 11.01.2016р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.