Справа № 2а-8335/08/0570
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 року м. Київ К/9991/29560/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Загороднього А.Ф., Пасічник С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Горлівської об'єднаної державної податкової інспекції Донецької області Державної податкової служби про визнання відмови у виплаті сум заробітної плати за надурочний час незаконною та стягнення невиплаченої заробітної плати,

встановила:

У березні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Горлівської об'єднаної державної податкової інспекції Донецької області Державної податкової служби про визнання відмови у виплаті сум заробітної плати за надурочний час незаконною та стягнення невиплаченої заробітної плати в розмірі 14081,52 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2012 року скасовано рішення суду першої інстанції, а позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

У касаційній скарзі позивач просить ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2012 року скасувати, а за справою постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Перевіривши наведені доводи в касаційній скарзі та рішення суду апеляційної інстанції щодо правильності застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 був відряджений у 1997 році в розпорядження Державної податкової адміністрації України в Донецькій області до Горлівської об'єднаної державної податкової інспекції, де працював до звільнення. Наказом Державної податкової адміністрації України від 25 лютого 2005 року №90-0 ОСОБА_1 звільнений у відставку на підставі підпункту «б» пункту 65 (за хворобою) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Предметом даного спору є правомірність дій відповідача з ненарахування та невиплати позивачу сум заробітної плати за надурочний час.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду, встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, та не надав суду доказів поважності пропуску строку.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду є помилковим, оскільки ухвала судом прийнята в результаті неповного з'ясування судом обставин справи та неналежного дослідження доказів.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входять: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Разом з тим, відповідно до статті 26 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію».

На підставі положень статті 22 Закону України «Про міліцію» для працівників міліції встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках особи рядового і начальницького складу несуть службу понад встановлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в надурочний і нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до вимог законодавства

Також пунктом 21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою КМ УРСР від 29 липня 1991 року №114, встановлено, що для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках вони несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в понадурочний, нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до законодавства.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок компенсації особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за службу понад установлений законодавством робочий час, а також у дні щотижневого відпочинку та святкові дні» від 14 вересня 1991 року №197 при залученні осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які утримуються за рахунок коштів республіканського та місцевих бюджетів, а також коштів, що надходять за договорами від міністерств, відомств, підприємств, установ, організацій і громадян, до несення служби понад установлений законодавством робочий час оплата їхньої праці за цей час провадиться у розмірах, передбачених законодавством України про працю, з розрахунку посадового окладу й окладу за спеціальним званням. Служба осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у дні щотижневого відпочинку та святкові дні може компенсуватися за їхньою згодою наданням іншого дня відпочинку або в грошовій формі у подвійному розмірі.

Отже, аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що оплата праці в надурочний час входить до системи оплати праці осіб начальницького складу податкової міліції.

У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» зазначено, що положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у системному зв'язку з положеннями статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством.

Аналіз наведених правових актів, з урахуванням рішення Конституційного Суду України, дає підстави для висновку, що оплата праці в надурочний час є частиною заробітної плати, а тому звернення до суду з вимогами про зобов'язання її виплатити не обмежується будь-яким строком.

Відповідно до частини першої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За таких обставин, рішення суду апеляційної інстанції, яке винесено з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2012 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до Горлівської об'єднаної державної податкової інспекції Донецької області Державної податкової служби про визнання відмови у виплаті сум заробітної плати за надурочний час незаконною та стягнення невиплаченої заробітної плати направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.М. Заїка

Судді А.Ф. Загородній

С.С. Пасічник