Справа № 465/7261/15-а
Суддя: Мартинишин М. О.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

26.11.2015 року Франківський районний суд м.Львова

в складі: головуючої- судді ОСОБА_1

при секретарі- Кметь Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2

до Інспектора ПС роти №5 батальйону №4 УПС МВС у м.Львові ОСОБА_3

про скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача- Інспектора ПС роти №5 батальйону №4 УПС МВС у м.Львові ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 ПС2 № 682176 від 28.10.2015 року відносно ОСОБА_2 якою накладено штраф за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у розмірі 255 грн.. Свої вимоги мотивує тим, що таке рішення відповідача є протиправним, а притягнення до адміністративної відповідальності - безпідставним, а тому просить таку постанову скасувати за відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення та провадження по адміністративній справі закрити. Просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні викладених у позові. Просить позов задоволити.

Відповідач у судове засідання, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, не зявився. Враховуючи наведене, суд на підставі ст. 128 КАС України вирішує справу по наявних у ній матеріалах, достатніх для постановлення рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.10.2015 року інспектором ПС роти №5 батальйону №4 УПС МВС у м.Львові ОСОБА_3 було винесено постанову ОСОБА_4 ПС2 № 682176 по справі про адміністративне правопорушення за ст.122 ч.1 КУпАП, якою накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Як вбачається із постанови, ОСОБА_2 16.10.2015р. о 15 год. 35 хв. в м.Львові на перехресті вул. ОСОБА_5 Кн.. ОСОБА_6, керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив зупинку на перехресті(острівці безпеки), перетнувши суцільну лінію дор. розмітки 1.1, чим порушив вимоги пункту 15.9.г.

Під час винесення постанови не дотримано вимог статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відтак, процедура накладення стягнення на позивача передбачала дотримання вимог ст. 254 КУпАП, а саме обовязкове складання протоколу, заслуховування та відображення у такому документі пояснень правопорушника тощо. За таких умов оскаржувана постанова винесена передчасно на підставі формальної оцінки отриманої інформації про правопорушення.

Згідно змісту ч.1 ст.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності притягаються власники (співвласники) транспортних засобів за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 33 вказаного кодексу встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог 15.14. ПДР України у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 цих Правил.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача здійснив вимушену зупинка з метою виправлення та усунення поломки в його автомобілі, так як автомобіль почав працювати з перебоями, автомобіль поза його волею почав зупинятися, а тому його дії були в стані крайньої необхідності, оскільки усунув небезпеку яка загрожувала його власності(автомобілю), яка могла призвести до зіткнення його автомобіля з іншим автомобілями, а тому небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншим способом.

Посадова особа під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не зясувала обставину, а саме щодо вимушеної зупинку позивача 16.10.2015р. о 15 год. 35 хв. в м.Львові на перехресті вул. ОСОБА_5 ОСОБА_6 автомобіля НОМЕР_1, так як була несправність паливного насоса в цьому автомобілі, яку позивач не міг в той час починити, тому здійснив вимушену зупинку у забороненому місці. Крім того ОСОБА_2 заперечив 16.10.2015 року факт порушення ним правил дорожнього руху, такі пояснення відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з долучених товарних чеків про оплату за придбання та проведення робіт по заміні паливного насоса, що причиною технічної несправності, як було встановлено на станції технічного обслуговування, куди було доставлено його автомобіль, став вихід автомобіля з ладу.

А тому суд дає віру тому, що ОСОБА_2 в даному випадку не порушував вимог Правил дорожнього руху.

Окрім цього, у постанові не вказано якого нормативно-правового акту було порушено позивачем, не вказано конкретної адреси здійснення правопорушення та не долучено пояснення свідків, тощо.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 ОСОБА_4 від «06» березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За правилами ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім цього, відповідачем не надано заперечення на позовну заяву позивача та доказ - матеріалів фіксації на спростування позовних вимог позивача.

У відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 62 Конституції України встановлює призумцію невинуватості, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Виходячи із ст. 9 КпАП України у ОСОБА_2 в даному випадку відсутнє адміністративне правопорушення (поступок), оскільки в його діях не була протиправної, винної(умисної або необережної) дії чи бездіяльності, якою було порушено ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно п.4 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

З вищевказаного, суд вважає, що відповідач доказів правомірності винесення постанови не надав, вимоги позивача щодо скасування постанови є правомірними і такі підлягають до задоволення, оскільки не вбачається в його діях порушення правил дорожнього руху України та провадження у справі про адміністративне правопорушенням закрити

Керуючись ст.ст.2,6,9,11,19,51,99,102,105-106,128,159-163 КАС України, ст.ст. 7, 9, 33 247, 258, 280, 287-289, 293 КУпАП суд, -

постановив:

позов задовольнити.

ОСОБА_4 ПС2 № 682176 у справі про адміністративне правопорушення від 28.10.2015 року щодо ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень скасувати за відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення та провадження у справі про адміністративне правопорушенням - закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її отримання до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя: Мартинишин М.О.