Справа № 820/11161/15
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

12 січня 2016 р. Справа № 820/11161/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Цибульник Г.В.

представника позивача Сивак А.І.,

представника відповідача Зозуля М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріадна" до Харківської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аріадна" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: скасувати рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 807000011/2015/002016/2 від 22.10.2015; скасувати картку відмови Харківської митниці ДФС у митному оформленні (випуску) товарів № 80700000/2015/01110 від 22.10.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.07.2015 року між компанією "Shield Organisation L.P." Шотландія та ТОВ "Аріадна" було укладено контракт № Е-052 на поставку волокна бавовняного, вибіленого, не підданого кардо або гребнечесанню, товар походження країни Туркменістан. При здійснення зовнішньоекономічної імпортної операції в межах укладеного контракту № Е-052 від 15.07.2015 року, позивачем складено та надано до митного органу вантажну митну декларацію №807100000/2015/037754 від 22.10.2015 року на товар, в якій визначено митну вартість товару за основним методом. Однак, відповідачем було визначено митну вартість товару та коригування її за другорядним методом, у зв'язку з чим прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів. Позивач вважає, що відповідач діяв з порушенням вимог митного законодавства України, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязію.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що при здійсненні митного декларування правильно визначив митну вартість товарів за основним методом - за ціною договору. Підстав для застосування другорядних методів визначення митної вартості товару у спірних правовідносинах не було.

Представник відповідача проти позову заперечував, вважаючи оскаржуване рішення та картку відмови у прийнятті митної декларації законними та обґрунтованими, а визначення митної вартості товару митним органом - правомірним.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 15.07.2015 року між компанією "Shield Organisation L.P." Шотландія та ТОВ "Аріадна" було укладено контракт № Е-052, відповідно до якого компанія "Shield Organisation L.P."- продавець зобов'язується передати, а ТОВ "Аріадна" - покупець прийняти та оплатити товар походження країни Туркменістан - волокно бавовняне, вибілене, не піддане кардо або гребнечесанню.

Відповідно до п. 2.1 Контракту, ціна товару визначається в доларах США та включає в себе вартість Товару, вартість упаковки, маркування, експортний збір, митні платежі та збори по митному оформленню. Загальна вартість Контракту складається з вартості всіх поставок та визначена специфікацією № 2 від 07.08.2015 року та складає 26500,00 дол. США.

На виконання умов Контракту, згідно рахунку - фактури компанії "Shield Organisation L.P." Шотландія №122 від 12.10.2015 року на адресу позивача поставлено товар волокно бавовняне, відбілене, не піддаване кардо - чи гребенечесанню.

В ході розгляду справи встановлено, що позивачем під час здійснення зовнішньоекономічної імпортної операції в межах укладеного з компанією "Shield Organisation L.P." Шотландія контракту № Е-052 від 15.07.2015р. склав і подав до відповідача вантажну митну декларацію №807100000/2015/037754 від 22.10.2015 року на товар, в якій визначив митну вартість товару за основним методом у розмірі 599143,61 грн..

Внаслідок реалізації Харківською митницею ДФС управлінської функції - контролю за правильністю визначення митної вартості товарів згаданим територіальним органом доходів і зборів було застосовано другорядний метод визначення митної вартості товарів, у зв'язку з чим прийнято рішення №807000011/2015/002016/2 від 22.102015 року про коригування митної вартості товарів".

Як встановлено судом, юридичною підставою для прийняття спірних рішень суб'єкт владних повноважень обрав положення ст.ст. 54, 55, 57, 58, 59, 60 Митного кодексу України, а фактичною підставою слугувало судження суб'єкта владних повноважень про непідтвердження платником податків в ході процедури консультацій підстав для застосування основного методу визначення митної вартості товару та про наявність в розпорядженні митного органу цінової інформації про інший (вищий) рівень цін на імпортуємий товар.

Суд, перевіряючи дії митного органу на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, приходить до наступного.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, суд прийшов до висновку, що у спірних правовідносинах на момент прийняття суб'єктом владних повноважень спірного рішення не існувало законодавчо запроваджених перешкод для визначення митної вартості імпортованого платником податків товару відповідно до ст. 58 Митного кодексу України.

Для підтвердження заявленої митної вартості декларантом було подано наступні документи:1) Міжнародна автомобільна накладна (CMR) DA № 0627419; 2) Книжка МДП (Carnet TIR) МХ76389217; 3) Комерційна пропозиція компанії "Shield Organisation L.P." б/н від 07.08.2015 р.; 4) Банківський платіжний документ, що стосується товару №1 від 07.10.2015 р. на суму 26500,00 доларів США; 5) Рахунок-фактуру № 033 від 27.07.2015 р. на суму 120000,00 доларів США; 6) Контракт №Е-052 від 15.07.2015 р. між компанією "Shield Organisation L.P." та Ашхабадською міською фабрикою з виробництва медичної та косметичної ватної продукції з специфікацією; 7) Рахунок-фактура ТОВ "АРТЛОГІСТІК" №150 від 21.10.2015 р. на суму 22000,00 грн.; 8) Довідка ТОВ "АРТЛОГІСТІК" від 21.10.2015 р. про транспортно-експедиційні витрати; 9) Прайс-лист компанії "Shield Organisation L.P." №7/08 від 14.07.2015 р.; 10) Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією ДП "Укрпромзовнішекспертиза" №3070 від 20.10.2015 р.; 11) Калькуляція собівартості компанії "Shield Organisation L.P." б/н б/дати; 12) Рахунок-фактура компанії "Shield Organisation L.P." №122 від 12.10.2015 р.; 13) Пакувальний лист компанії "Shield Organisation L.P." б/н від 12.10.2015 р.; 14) Контракт №Е-052 від 15.07.2015 р. між ТОВ "АРІАДНА" та компанією "Shield Organisation L.P."; 15) Специфікація №2 від 07.08.2015 р. до контракту №Е-052 від 15.07.2015 р. між ТОВ "АРІАДНА" та компанією "Shield Organisation L.P." ; 16) Договір-доручення на декларування №02/06-14 від 02.06.2014 р.; 17) Договір перевезення №19/10 між ТОВ "АРІАДНА" та ТОВ "АРТЛОГІСТІК"; 18) Фітосанітарний сертифікат країни-експортера №199-2119 від 12.10.2015 р.; 19) Карантинний дозвіл на імпорт (транзит) №15/04471 від 28.07.2015 р.; 20) Сертифікат про походження товару форми СТ-1 UА57951627 від 12.10.2015 р.; 21) Лист Ашхабадської міської фабрики з виробництва медичної та косметичної ватної продукції №450 від 11.08.2014 р.; 22) Лист №82 від 17.08.2015 р.; 23) Лист б/н від 07.08.2015 р.; 24) Сертифікат якості виробника б/н від 12.10.2015 р.; 25) Копія ВМД країни відправлення №07218/141015/0002392 від 14.10.2015 р.

Так, подані до митного оформлення документи повністю відповідали вимогам ч.2 ст.58 Митного кодексу України і не створювали розумно достатніх підстав для виникнення у митниці обґрунтованих сумнівів відносно непідтвердженості чи невизначеності кількісно і достовірно та/або відсутності хоча б однієї із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

При цьому, суд звертає увагу, що у розумінні ч.4 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю є ціна товару, збільшена на розмір платежів, перелічених у ч.10 цієї ж статті.

Відповідно до ч. 2 ст.53 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли 1) перелічені документи містять розбіжності, 2) перелічені документи містять ознаки підробки, 3) перелічені документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, 4) перелічені документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Під час розгляду справи судом встановлено, що іноземний контрагент позивача - резидент компанія "Shield Organisation L.P." згідно з поданими до митного оформлення документами є продавцем імпортованого товару. Митний орган цієї обставини при здійсненні митних процедур під сумнів не поставив, належних та допустимих згідно з ст. 70 КАС України доказів на спростування достовірності цієї обставини до суду не подав.

Отже, за відсутності ознак пов'язаності імпортера з іноземним контрагентом, за відсутності ознак, котрі б показували на явну незвичайність умов або суттєву відмінність від звичайних умов господарської операції з поставки, відносно такої складової митної вартості товару як ціна придбання митний орган не мав фактичних даних вважати подані платником податків документи про ціну придбання неповними чи недостовірними.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що митним органом не було встановлено обставин, які, згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, є підставою для витребовування додаткових документів.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.4 ст.53 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Однак, під час розгляду справи суб'єктом владних повноважень не надано до суду жодних фактичних даних, які б засвідчували, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності чи ознаки підробки, не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів або не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв'язку з неподанням митницею доказів правомірності та обґрунтованості рішень про застосування резервного методу визначення митної вартості товару відповідно до ст. 64 Митного кодексу України, слід дійти висновку про обґрунтованість доводів позивача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що реалізація суб'єктом владних повноважень у спірних правовідносинах управлінської функції в порядку ч.1 ст. 55 Митного кодексу України шляхом прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та в порядку ч.6 ст.54 Митного кодексу України шляхом прийняття рішення про відмову в митному оформленні товару у вигляді картки відмови у митному оформленні товарів здійснена безпідставно.

Застосування відповідачем з причини спрацювання профілю ризику АСАУР ціни на товар за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України суд вважає необґрунтованим, оскільки самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об'єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з'ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.

Згідно з наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. № 598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» у графі 33 рішення посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби допускається тільки при визначені митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу ля визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненням щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Проте, при прийнятті оскаржуваного рішення, як було встановлено судом, відповідачем не були взяті до уваги умови поставки товарів, які порівнювалися.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 807000011/2015/002016/2 від 22.10.2015 року та картки відмови Харківської митниці ДФС у митному оформленні (випуску) товарів № 80700000/2015/01110 від 22.10.2015 року.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст.159, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний адміністративний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріадна" до Харківської митниці ДФС про скасування рішення - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 807000011/2015/002016/2 від 22.10.2015 року.

Скасувати картку відмови Харківської митниці ДФС у митному оформленні (випуску) товарів № 80700000/2015/01110 від 22.10.2015 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 16 січня 2016 року.

Суддя Р.В. Мельников