Справа № 810/2606/15
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2606/15 Головуючий у 1-й інстанції: Балаклицький А.І. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Сорочка Є.О.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Маруна Агро» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок» до Приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенця Олександра Анатолійовича, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Маруна Агро» про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Світанок» звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенця О.А., за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Маруна Агро», про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.05.2015р. №21496109, від 21.05.2015р. №21471501, від 22.05.2015р. №21487882, від 27.05.2015р. №21615357, від 15.05.2015р. №21322415, від 22.05.2015р. №21488858, від 22.05.2015р. №21489983, від 27.05.2015р. №21613528, від 22.05.2015р. №21499430, від 22.05.2015р. №21501388, від 22.05.2015р. №21500518, від 27.05.2015р. №21611955, від 14.05.2015р. №21311024, від 27.05.2015р. №21610234, від 22.05.2015р. №21492099, від 22.05.2015р. №21494177, згідно з якими здійснена за третьою особою державна реєстрація права оренди земельних ділянок.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись із постановою суду, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Маруна Агро» звернулася з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у 2010 році між ПСП «Лосятинське», як орендарем, та фізичними особами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, як орендодавцями, укладено договори оренди земельних ділянок, кадастрові номери: НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16, відповідно, розташовані на території Лосятинської сільської ради Васильківського району Київської області.

Умовами цих договорів передбачено, що вони укладені на 5 років і набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені договори були зареєстровані Управлінням Держкомзему у Васильківському районі у 2012 році, що підтверджується записами на договорах, засвіченими печаткою Управління та підписами державного реєстратора, а також інформацією, наданою Управління Держземагентства у Васильківському районі Головного управління Держземагентства у Київській області (лист від 27.02.2015 №19-1009-0.4-1296/2-15).

Матеріали справи свідчать про те, що ПСП «Лосятинське» було припинене шляхом приєднання до ПСП «Агрофірма «Світанок», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, протоколами загальних зборів учасників ПСП «Лосятинське» №04/02/13 від 04.02.2013р. та №24/05/13 від 24.05.2013р. та передавальним актом разом із додатком №10, копії яких містять в матеріалах справи.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачаться, що у 2015 році між ТОВ «Маруна Агро», як орендарем, та вищезгаданими фізичними особами, як орендодавцями, укладено договори оренди тих самих земельних ділянок, які раніше були передані в оренду ПСП «Лосятинське».

У травні 2015 року директор ТОВ «Маруна Агро» Головін Р.Г. подав до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенця О.А. заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо іншого речового права) для проведення державної реєстрації згаданих договорів оренди земельних ділянок.

Разом із заявами заявником подано оригінали договорів оренди землі з додатками: актами приймання-передачі земельних ділянок, які надані в оренду, актами про визначення меж земельних ділянок та передачу орендарю на зберігання межових знаків, схемами місця розташування земельних ділянок, їх кадастровими планами, а також копіями паспорта та ідентифікаційного номера орендодавців, копіями державних актів, які підтверджують право приватної власності орендодавців на відповідні земельні ділянки, й витяги з Державного земельного кадастру про такі земельні ділянки.

За наслідками розгляду поданих документів, приватним нотаріусом Семенцем О.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.05.2015р. №21496109, від 21.05.2015р. №21471501, від 22.05.2015р. №21487882, від 27.05.2015р. №21615357, від 15.05.2015р. №21322415, від 22.05.2015р. №21488858, від 22.05.2015р. №21489983, від 27.05.2015р. №21613528, від 22.05.2015р. №21499430, від 22.05.2015р. №21501388, від 22.05.2015р. №21500518, від 27.05.2015р. №21611955, від 14.05.2015р. №21311024, від 27.05.2015р. №21610234, від 22.05.2015р. №21492099, від 22.05.2015р. №21494177, згідно з якими, здійснена за ТОВ «Маруна Агро» державна реєстрація право оренди вищевказаних земельних ділянок.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, ПСП «Агрофірма «Світанок» звернулось до адміністративного суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом дослідження у даній справі є відповідність дій та рішень нотаріуса, який виконує функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вимогам закону щодо процедури реєстрації земельних ділянок сільськогосподарського призначення за ТОВ «Маруна Агро».

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, та їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно».

Відповідно до статті 2 цього Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 9 даного Закону, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до правил статті 15 вищевказаного Закону, прийняттю рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень передують прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви, а також встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень.

Згідно частини 4 цієї статті, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до пункту 8-1 частини 2 статті 9 вказаного Закону, під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Наведені норми свідчать на користь висновку, що державний реєстратор, в тому числі нотаріус, який виконує його функції, під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав на це майно з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 29 вересня 2015 року у справі № 802/37191.

Колегією суддів встановлено, що при вчиненні реєстрації договорів оренди земельних ділянок за користувачем - ТОВ «Маруна Агро», право власності на які у громадян виникло та було оформлено в установленому порядку до 1 січня 2013 року, нотаріусом не дотримано приписів пункту 8-1 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», оскільки питання реєстрації речових прав на відповідні земельні ділянки не з'ясовувалось.

У той же час, матеріалами справи підтверджується, що право оренди тих самих земельних ділянок вже було зареєстроване за ПСП «Лосятинське».

Згідно частини 1 статті 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до частини 4 статті 32 цього Закону, реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Згідно статті 104 Цивільного кодексу України, у випадку реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який міститься в матеріалах справи, слідує, що ПСП «Агрофірма «Світанок» є правонаступником ПСП «Лосятинське».

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Отже, майно, права та обов'язки ПСП «Лосятинське», в тому числі, пов'язані права за договорами оренди земельних ділянок за кадастровими номерами: НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16 перейшли до ПСП «Агрофірма «Світанок», як до правонаступника.

Таким чином, вбачається, що спірні реєстраційні дії приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенця О.А. впливають на права та обов'язки позивача.

Відповідно до положень частини 1 статті 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

У силу приписів статей 125, 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З урахуванням наведених норм та правил Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», державній реєстрації підлягають факти виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно.

Матеріали справи не містять доказів державної реєстрації припинення права ПСП «Лосятинське» і ПСП «Агрофірма «Світанок» оренди земельних ділянок за кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16, так само, як і визнання відповідних договорів оренди недійсними чи скасування їх державної реєстрації станом на день прийняття спірних в цій справі рішень.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про неправомірність реєстрації права оренди вказаних земельних ділянок за ТОВ «Маруна Агро», в той час, як право їх оренди вже зареєстровано за іншим підприємством.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час апеляційного розгляду справи колегією суддів не встановлено обставин, які підтверджували б дотримання відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, приписів пункту 8-1 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», в результаті чого було порушено права позивача, а тому оскаржувані рішення відповідача про державну реєстрацію за ТОВ «Маруна Агро» права оренди земельних ділянок, що розташовані за адресою Лосятинська сільська рада Васильківського району Київської області, прийняті передчасно, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову, що було правильно встановлено судом першої інстанції.

Наведені в апеляційній скарзі та письмових поясненнях апелянта обставини та висновки не спростовують вищевикладене та не доводять правомірності та обґрунтованості спірних рішень відповідача.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що з приводу частини з оскаржуваних рішень відповідача позивач вже звертався до адміністративного суду з позовами (в адміністративних справах №810/2759/15, №810/2762/15, №810/2607/15, №810/2756/15), у яких Київським окружним адміністративним судом ухвалами від 01 липня 2015 року (справи №№ 810/2759/15, 810/2762/15, 810/2756/15) та від 22 червня 2015 року (справа №810/2607/15) відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі, оскільки зазначені ухвали були скасовані рішеннями Київського апеляційного адміністративного суду, з направленням справ на продовження розгляду, які в подальшому по суті не розглядались, адже відповідні позови були відкликані ПСП «Агрофірма «Світанок». Тому, в даному випадку, суд першої інстанції, розглянувши цей позов, з урахуванням збільшення позовних вимог, не порушив норми процесуального права, позаяк підстав для залишення його без розгляду та закриття провадження, відповідно до правил статей 155 та 157 Кодексу адміністративного судочинства України, не було.

Також, колегія суддів вважає безпідставним посилання третьої особи на те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Так, обґрунтовуючи це посилання, третя особа звертає увагу на правову позицію Верховного Суду України, висловлену в чисельних рішення, зокрема, у постановах від 17 лютого 2015 року (справа №21-551а14) та від 25 лютого 2015 року (справа №21-34а15). У цих справах предметом оскарження виступали рішення органів, уповноважених розпоряджатися землею, щодо передачі земельних ділянок у власність (користування). За наслідками перегляду рішень судів попередніх інстанції в цих справах Верховний Суд України дійшов висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Однак, в даній справі, на відміну від вищезгаданих, предметом оскарження виступають не рішення щодо розпорядження землею, а рішення щодо державної реєстрації речового права на земельні ділянки.

Колегія суддів зазначає, що оскарження дій та рішень державного реєстратора, в тому числі нотаріуса, який здійснює офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно (тобто, виконує владні управлінські функції), підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Такий висновок відповідає позиції Пленуму Вищого адміністративного суду України, висловленій в поставної від 20 травня 2013 року №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» (пункт 8).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок» та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Маруна Агро» залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Сорочко Є.О.

Повний текст постанови виготовлено - 22.12.2015 року

овуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Міщук М.С.

Гром Л.М.