Справа № 2а/0370/1160/11
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2016-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2016 року м. Київ К/800/67021/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Лосєва А.М.,

Бившевої Л.І.,

Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргуЛуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області
на постановуВолинського окружного адміністративного суду від 27 травня 2011 року
та ухвалуЛьвівського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року
у справі№2а/0370/1160/2011
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фокстрот-Луцьк»
до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області
провизнання протиправними дій, скасування податкової вимоги, зобов'язання утриматись від вчинення дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фокстрот-Луцьк» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Фокстрот-Луцьк») звернулось до суду з позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції, правонаступником якої є Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Волинській області (далі по тексту - відповідач, Луцька ОДПІ), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило:

- визнати протиправними дії Луцької ОДПІ з формування (складання) та надіслання (вручення) податкової вимоги від 13 квітня 2011 року №1675 про наявність податкового боргу за узгодженим податковим зобов'язанням у сумі 68963831,05 грн.;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 13 квітня 2014 року №1675;

- зобов'язати органи державної податкової служби, у тому числі відповідача, утриматись від вчинення дії з формування (виписування) і надіслання ТОВ «Фокстрот-Луцьк» податкових вимог про сплату податкового боргу в сумі 68953831,05 грн. та підставі рішення Луцької ОДПІ від 16 січня 2008 року №3 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- зобов'язати Луцьку ОДПІ внести до картки особового рахунку платника податків ТОВ «Фокстрот-Луцьк» дані про відсутність податкового боргу в сумі 68983831,05 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 27 травня 2011 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції від 13 квітня 2011 року №1675. Зобов'язано Луцьку об'єднану державну податкову інспекцію внести до картки особового рахунку платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Фокстрот-Луцьк» дані про відсутність податкового боргу в сумі 68983831 (шістдесят вісім мільйонів дев'ятсот вісімдесят три тисячі вісімсот тридцять одна) грн. 05 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 27 травня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року і постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач письмових заперечень на касаційну скаргу не надав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Луцької ОДПІ від 16 січня 2008 року № до ТОВ «Фокстрот-Луцьк» застосовані штрафні (фінансові) санкції за порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в сумі 68983664,05 грн.

ТОВ «Фокстрот-Луцьк» оскаржило рішення про застосування штрафних санкцій у судовому порядку. Постановою господарського суду Волинської області від 08 травня 2008 року у справі №5/61-2А, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2009 року, задоволено позов ТОВ «Фокстрот-Луцьк» про визнання нечинним рішення Луцької ОДПІ від 16 січня 2008 року №.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 22 липня 2010 року у справі скасовано постанову господарського суду Волинської області від 08 травня 2008 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2009 року, та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фокстрот-Луцьк» про визнання нечинним рішення від 16 січня 2008 року № відмовлено.

27 липня 2010 року Луцька ОДПІ звернулась до Волинського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення з ТОВ «Фокстрот-Луцьк» штрафних санкцій.

Відповідно до частини другої статті 99 КАС України, чинної на момент звернення Луцької ОДПІ до суду з позовом про стягнення вказаної суми штрафних санкцій, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи було встановлено річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислювався з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Луцька ОДПІ з адміністративним позовом про стягнення з товариства нарахованої йому штрафної (фінансової) санкції в розмірі 68983831,05 грн. звернулася до суду 27 липня 2010 року, тим самим пропустивши строк, передбачений статтею 99 КАС України.

З огляду на викладене, постановою Волинського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

14 березня 2011 року Львівський апеляційний адміністративний суду прийняв ухвалу, згідно якої було скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2010 року у справі № 2а-2112/10/0370 в частині відмови в задоволенні позову податкового органу, адміністративний позов Луцької ОДШ до TOB «Фокстрот-Луцьк» про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 68983831,05 грн., за порушення порядку проведення розрахункових операцій за товар (послуги), обігу готівки та патентування, залишено без розгляду в зв'язку з пропуском органом державної податкової служби строків звернення до суду.

13 квітня 2011 року на підставі приписів Податкового кодексу України, який набув чинності з 01 січня 2011 року, відповідачем було складено та направлено позивачу податку вимогу №1675 на суму адміністративно-господарських санкцій у розмірі 68983831,05 грн., визначених рішенням від 16 січня 2008 року №.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції зазначив про безпідставне формування та направлення відповідачем податкової вимоги на суму адміністративно-господарських санкцій, яка в розумінні Податкового кодексу України, не є податковим боргом.

Крім того, у зв'язку з тим, що відповідна сума не є податковим боргом, відповідача зобов'язано внести до картки особового рахунку платника податків ТОВ «Фокстрот-Луцьк» дані про відсутність податкового боргу в сумі 68983831,05 грн.

З такими висновками погодився і суд апеляційної інстанції.

Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України (далі по тексту - ПК України).

Згідно підпункту 20.1.28 пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та /або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 названої статті податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Однак, як вірно встановлено судами, адміністративно-господарські санкції, накладені на позивача за порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», не є податковими зобов'язаннями, а отже не відносяться до грошових зобов'язань та не підпадають під визначення податкового боргу.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів щодо протиправності податкової вимоги, направленої позивачу з метою стягнення відповідних санкцій як податкового боргу.

Також колегія суддів погоджується з висновками судів про наявність підстав для задоволення позову в частині зобов'язання Луцької ОДПІ внести до картки особового рахунку платника податків ТОВ «Фокстрот-Луцьк» дані про відсутність податкового боргу в сумі 68983831,05 грн.

На момент виникнення спірних правовідносин порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов'язкових платежів), надходження яких контролюється органами державної податкової служби і які передбачені бюджетною класифікацією України за доходами до Державного бюджету України, місцевих бюджетів та державних цільових фондів, надходжень на погашення простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, та бюджетними позичками, а також сум штрафних (фінансових) санкцій та пені, що застосовуються до платників податків відповідно до чинного законодавства (далі - платежі до бюджету) був врегульований положеннями Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 18 липня 2005 року №276, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 серпня 2005 року за №843/11123 (далі по тексту - Інструкція №276).

Відповідно до підпункту 4.2.4 пункту 4.2 розділу 4 названої Інструкції облікові операції скасування зазначених податкових зобов'язань, штрафних санкцій та пені здійснюються на підставі рішення керівника (заступника керівника) податкового органу датою прийняття такого рішення.

При цьому, незважаючи на встановлення судами, за результатами розгляду позову податкового органу про стягнення адміністративно-господарських санкцій в сумі 68983831,05 грн., факту пропуску позивачем строку звернення до суду з відповідними вимогами, названа сума штрафних санкцій продовжує обліковуватись в картці особового рахунку позивача.

Будь-якого нормативного обґрунтування правомірності таких дій відповідачем під час розгляду справи судами надано не було.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи касаційної скарги не спростовують правомірності висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 210, 214, 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області залишити без задоволення.

2. Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 27 травня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року у справі №2а/0370/1160/2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статями 236 - 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: А.М. Лосєв

Судді: Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна