Справа № 818/3420/15
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 р. Справа № 818/3420/15

Головуючий 1 інстанції: Гелета С.М.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Калиновський В.А., Суддя Бенедик А.П.

при секретарі Тітовій А.В.

за участю:

представника відповідача ? Мозгового Ю.В.

представника третьої особи ? Мандригелі Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06.11.2015р. по справі № 818/3420/15

за позовом ОСОБА_3

до Міністерства юстиції України, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

третя особа Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»

про визнання акту № 20602906/2 про реалізацію предмета іпотеки від 19.05.2015р. недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати недійсним акт № 20602906/2 про реалізацію предмета іпотеки від 19.05.15 р., затверджений заступником директора Департаменту - начальником ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 06.11.15 р. по справі № 818/3420/15 позовні вимоги задоволені частково: визнаний протиправним та скасований акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки № 20602906/2 від 19.05.15 р., затверджений заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. У задоволенні вимог ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України відмовлено за необґрунтованістю.

Відповідач, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06.11.15 р. по справі № 818/3420/15 та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Третя особа, ПАТ «Альфа-Банк», також не погодилася з рішенням суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06.11.15 р. по справі № 818/3420/15 та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені в апеляційній скарзі

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, де наполягає на законності судового рішення та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційних скарг, заперечення на них та заслухавши пояснення представника відповідача та представника третьої особи в судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Департаменті державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження № 20602906 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса ВРД № 4190 від 14.07.10 р. Постановою від 03.08.10 р. відкрито виконавче провадження ВП № 20602906, в п. 2 державний виконавець запропонував добровільно виконати виконавчий напис у 7-ми денний строк з моменту одержання постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с. 93-94), а 14.06.13 р. державним виконавцем складений акт опису та арешту майна (а.с. 95-99). Також 12.09.14 р. була винесена постанова про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні (а.с. 101-102), а 03.11.14 р. отриманий висновок експерта про вартість майна (а.с. 103).

В рішенні суду першої інстанції також зазначено, що 05.01.15 р. електронні торги визнані такими, що не відбулися на підставі ненадходження цінової пропозиції від жодного учасника торгів, що підтверджується протоколом № 56 про придбання предмету іпотеки в порядку ст. 49 Закону України «Про іпотеку». В даному протоколі зазначено, що згідно ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель звернувся із заявою від 04.02.15 р. про придбання предмету іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна (а.с. 107), а 19.05.15 р. заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України затверджений акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки № 20602906/2 від 19.05.15 р. (а.с. 108). На підставі даного акту приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ПАТ «Альфа-банку» видано свідоцтво про право власності на приміщення (а.с. 20).

В своєму рішенні суд першої інстанції також зазначив, що під час розгляду справи судом було зобов'язано представника відповідача надати матеріали виконавчого провадження № 20602906 та докази того, що позивача у установлений строк було повідомлено про існування виконавчого провадження, про процедуру оцінки та реалізації майна. В свою чергу, представником відповідача, з посиланням на принцип диспозитивності сторін при розгляді справ, надано суду матеріали виконавчого провадження (а.с. 91-118), а також представником зазначено, що всі документи в обґрунтування правомірності своєї позиції відповідачем надані, а інші документи відсутні. Доказом повідомлення позивача про вчинення державним виконавцем процесуальних дій є наявність наданих супровідних листів, що підтверджують направлення позивачу документів державним виконавцем. Аналогічні пояснення були надані представником відповідача в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Щодо посилання позивача на те, що спірне майно йому не належить, а передано інший особі по договору займу від 01.12.06 р., зокрема ОСОБА_4, суд першої інстанції зазначив, що матеріалами справи підтверджується, що спірне майно, зокрема будинок за адресою: АДРЕСА_2, належить на праві приватної власності ОСОБА_3, про що свідчать довідка КП «Сумське МБТІ» від 25.10.12 р. (а.с. 80), витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.09.07 р. (а.с. 86), свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 16.11.06 р. (а.с. 87).

При цьому суд першої інстанції визнав безпідставним посилання позивача на рішення третейського суду від 25.07.07 р. (а.с.136-144), оскільки матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Алчевського міського суду Луганської області від 25.03.11 р. по справі № 6-41-2011 скасовано рішення постійно діючого третейського суду від 25.07.07 р. по справі № 09/02/2007, скасована ухвала Алчевського міського суду від 26.02.09 р., визнаний виконавчий лист, виданий Алчевським міським судом від 26.02.09 р., таким, що не підлягає задоволенню, зобов'язано КП «Сумське БТІ» здійснити перереєстрацію права власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 (а.с. 81-85). Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень (який функціонує відповідно Закону України «Про доступ до судових рішень») ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.12 р. (№ 6-34341св11) була залишена без задоволення скарга ОСОБА_4 на ухвалу Алчевського міського суду Луганської області від 25.03.11 р. та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 15.08.11 р. та цим же рішенням було встановлено, що у лютому 2011 р. ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з заявою про скасування рішення третейського суду при Асоціації «Юридичний компроміс» від 25.07.07 р., яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору позики та стягнення заборгованості. Позов було обґрунтовано тим, що на підставі вказаного рішення третейського суду у власність ОСОБА_4 перейшло нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, яке було передано в іпотеку згідно з договором від 10.08.05 р., укладеним у забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 Ухвалою Алчевського міського суду Луганської області від 25.03.11 р. вимоги ПАТ «Альфа-Банк» задоволені, а ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 15.08.11 р. ухвала суду першої інстанції залишена без змін, на підставі чого судом першої інстанції був зроблений висновок, що спірне майно - нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, на час відкриття виконавчого провадження належало позивачу на праві власності, у зв'язку із чим він є боржником по виконавчому провадженню № ВП 20602906.

В свою чергу, щодо предмету спору по даній справі про визнання акту № 20602906/2 про реалізацію предмета іпотеки від 19.05.15 р. недійсним, судом першої інстанції було встановлено наступне.

Відповідно п. 2 постанови від 03.08.10 р. про відкриття виконавчого провадження ВП № 20602906 державний виконавець запропонував добровільно виконати боржнику виконавчий напис у 7-ми денний строк з моменту одержання постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с. 93-94). Разом з тим, при розгляді справи представником відповідача не надано доказів того, з якого часу державним виконавцем було відраховано зазначений семиденний термін. Також судом визнано безпідставним та необґрунтованим посилання представника відповідача на те, що позивач був повідомлений про відкриття виконавчого провадження у зв'язку із наявністю супровідного листа № 12835-0-33-10-25 від 05.08.10 р. (а.с. 92), оскільки даний документ не підтверджує ні факту направлення, ні факту отримання позивачем постанови за адресою, що міститься у виконавчому написі нотаріуса.

Згідно виконавчого напису нотаріуса від 14.07.10 р. адреса боржника зазначена: АДРЕСА_1. Дана адреса реєстрації також міститься і в паспорті позивача (а.с. 149-150), а саме: АДРЕСА_1, а знятий з реєстрації позивач лише 07.09.10 р., тобто після відкриття виконавчого провадження. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що в даному випадку, державним виконавцем взагалі не з'ясовувалося питання чи повідомлений ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження, оскільки в матеріалах виконавчого провадження та в матеріалах справи такі відомості відсутні, вказавши при цьому, що обов'язок боржника повідомляти про зміну адреси місця реєстрації виникає в разі наявної інформації, що боржник повідомлений про відкриття виконавчого провадження. В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що докази отримання відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження відсутні.

На підставі наведеного судом першої інстанції зроблений висновок, що відповідачем не були дотримані приписи п. 4.1.1 Інструкції «Про проведення виконавчих дії» (в редакції, чинній на час відкриття виконавчого провадження) щодо його обов'язку пересвідчитись, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

Також суд першої інстанції зазначив, що під час складання акту опису та арешту майна від 14.06.13 р. позивач та представник позивача присутні не були, про що свідчить відсутність таких відомостей в акті (а.с. 95-99). Державним виконавцем була прийнята постанова про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 12.09.14 р. (а.с. 101-102), при цьому жодних доказів направлення та отримання позивачем такої постанови матеріали справи не містять, на вимогу суду надати такі докази представник відповідача зазначив, що в наявності є лише супровідний лист від 12.09.14 р. (а.с. 100).

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи міститься висновок про вартість майна, затверджений 23.10.14 р. (а.с. 62-63, 103). На підтвердження того, що позивач був обізнаний про існування такого висновку про оцінку спірного майна представник відповідача також надав лише супровідний лист № 14-0-20602906/5-51/2 від 06.11.14 р. (а.с. 104). При цьому жодних доказів направлення та отримання позивачем такого висновку про оцінку майна матеріали справи не містять. В супровідному листі державним виконавцем зазначено, що про отримання даного повідомлення пропонується сторонам письмово повідомити відділ примусового виконання рішень ДВС України у триденний термін з моменту отримання повідомлення. Натомість матеріали виконавчого провадження такого письмового повідомлення від позивача про отримання ним копії звіту не містять, представником відповідача такі документи не надані, в матеріалах справи відсутні.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції також встановлено, що як в матеріалах виконавчого провадження, наданого представником ДВС, так і в матеріалах даної справи відсутні докази повідомлення та отримання позивачем процесуальних рішень державного виконавця, в т.ч. відсутні докази узгодження із позивачем вартості об'єкта. В матеріалах виконавчого провадження відсутні документи, на підставі яких державний виконавець перевірив дотримання порядку проведення прилюдних торгів організатором прилюдних торгів, а міститься лише супровідний лист від 08.04.15 р. та протокол № 56 (а.с. 105-107), що за висновком суду першої інстанції свідчить про те, що на момент передачі майна на реалізацію у відповідача були відсутні докази того, що позивач був в установленому порядку повідомлений про оцінку майна, що підлягає реалізації, майно передано на реалізацію передчасно, проте всупереч приписам ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснив передачу майна на реалізацію, чим також порушив вимоги чинного законодавства.

На підставі наведених вище обставин, судом першої інстанції був зроблений висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним акта державного виконавця № 20602906/2 про реалізацію предмета іпотеки.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 03.08.10 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса № 4190, виданого 14.07.10 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про звернення стягнення на нежилі приміщення (адміністративно- житлово- торгівельний комплекс), під літерою «Б-ІІІ»- цегляне, загальною площею 1530,0 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер в реєстрі прав власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Альфа-Банк» у розмірі 2000000,0 доларів США. При цьому, як пояснив представник відповідача у судовому засіданні, копія цієї постанови направлена сторонам для відома та виконання.

Також матеріалами справи підтверджено, що 14.06.13 р. здійснений опис та накладений арешт на вищевказане іпотечне майно боржника, про що складено акт опису та арешту майна, а 12.09.14 р. винесена постанова про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для проведення оцінки арештованого іпотечного майна, копії якої надіслані експерту, суб'єкту оціночної діяльності - суб'єкту господарювання для виконання та сторонам для відома. Також 06.11.14 р. на адресу сторін виконавчого провадження для ознайомлення надіслана копія витягу звіту про оцінку арештованого майна, а 08.04.15 р. від ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на адресу Департаменту ДВС надійшов протокол № 56 про придбання предмету іпотеки в порядку ст. 49 Закону України «Про іпотеку», на підставі якого 19.05.15 р. державним виконавцем складений акт № 20602906/2 про реалізацію предмета іпотеки та того ж дня державним виконавцем винесена постанова, згідно якої стягувачу передано майно в рахунок погашення боргу, яку направлено сторонам для відома.

Матеріалами справи також підтверджено, що 28.08.15 р. державним виконавцем в порядку, передбаченому п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з недостатністю коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Колегія суддів зазнає, що єдиною підставою для ухвалення рішення про часткове задоволення позовних вимог про визнання недійсним акту № 20602906/2 про реалізацію предмета іпотеки від 19.05.15 р. слугував висновок суду першої інстанції про те, що позивач належним чином не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження та про подальші дії (прийняті рішення) державного виконавця.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що предметом спору по даній справі є визнання недійсним акту № 20602906/2 про реалізацію предмета іпотеки від 19.05.15 р., а не постанов державного виконавця, які передували прийняттю цього акту. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що позивачем оскаржувалася в судовому порядку якась із зазначених вище постанов державного виконавця після того, як він дізнався про їх існування. Таким чином, колегія суддів зазначає, що в межах даної справи правова оцінка повинна надаватися виключно акту № 20602906/2 про реалізацію предмета іпотеки від 19.05.15 р. в частині правомірності чи неправомірності його складення.

В доводах апеляційних скарг відповідач та третя особі зазначили, що постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена ОСОБА_3, за адресою його реєстрації: АДРЕСА_1, як того вимагала ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», а саме копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

Разом тим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_5 не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження з огляду на наступне.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 07.09.10 р. був знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3, та був зареєстрований за адресою: с. Горькове, Недригайлівський район, а тому за висновками суду державний виконавець безпідставно здійснював заходи по примусовому виконанню рішень, не пересвідчившись в належному повідомленні ОСОБА_3

Колегія суддів зазначає, що у ПАТ «Альфа-Банк» в наявності є довідка, видана начальником Сумського слідчого ізолятора управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Сумській області майора А.П. Рашевського про те, що гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 з 23.02.10 р. по 02.08.11 р. знаходився в Сумському слідчому ізоляторі управління ДДУПВП у Сумській області, а починаючи з 2011 р. по теперішній час гр. ОСОБА_3 фактично не знаходився на території України, що свідчить про те, що у суду першої інстанції були відсутні підстави безумовно вважати, що копії постанов державним виконавцем не направлялися на адресу позивача, яка була зазначена в матеріалах виконавчого провадження. Крім того, згідно доводів апеляційної скарги відповідача та пояснень його представника у судовому засіданні, книги вихідної кореспонденції за 2010 р. та 2011 р. знищені за терміном зберігання згідно актів, а тому у відповідача відсутні об'єктивні умови для надання до суду доказів направлення поштової кореспонденції на адресу ОСОБА_3

Також колегія суддів вважає за доцільне зауважити, що акт № 20602906/2 про реалізацію предмета іпотеки від 19.05.15 р. був виданий на підставі протоколу електронних (прилюдних) торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) № 56 по лоту № 27179. Результати торгів в судовому порядку не оскаржувалися та не були скасовані, а тому у суд першої інстанції під час розгляду даної справи не було підстав встановлювати факт незаконності проведення торгів та його результатів, що свою чергу свідчить про те, що підстав для визнання акту № 20602906/2 про реалізацію предмета іпотеки від 19.05.15 р. протиправним та його скасування у суду першої інстанції не існувало.

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно ст. 47 Закону України «Про іпотеку» оформлення результатів прилюдних торгів відбувається шляхом оформлення акту про реалізацію предмета іпотеки. На підставі акта про реалізацію предмета іпотеки нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів.

Приписами п. 6.1 Тимчасового положення «Про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна» передбачено, що після повного розрахунку переможця прилюдних торгів за придбане майно на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби.

З аналізу наведених вище норм права вбачається, що рішення державного чи іншого органу - це офіційний документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Підставами для визнання рішення недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу який видав цей акт. Умовами визнання акту недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Як вже зазначалося вище, акт № 20602906/2 про реалізацію предмета іпотеки від 19.05.15 р. виданий на підставі протоколу електронних (прилюдних) торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) № 56 по лоту № 27179. При цьому, колегія суддів зазначає, що акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки не є дією, яка спрямована на реалізацією майна, а є документом, що фіксує певний юридичний факт, а саме факт, що майно вже реалізоване, тому дії державного виконавця щодо видачі акту після проведення електронних торгів були правомірними, оскільки такі дії регулюються Законом України «Про виконавче провадження» та Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів та Законом України «Про іпотеку».

При цьому необхідно зазначити, що положеннями ст. 48 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна. Проте матеріали справи не містять доказів того, що результати торгів оскаржувалися в судовому порядку та були скасовані, що свідчить про те, що визнанню недійсними протоколу та акту з проведення прилюдних торгів повинно передувати визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а тому вимоги позивача про визнання недійсним акту № 20602906/2 про реалізацію предмета іпотеки від 19.05.15 р. на моменту розгляду даної справи є передчасними.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на те, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 06.11.15 р. по справі № 818/3420/15 прийнята з порушенням норм чинного законодавства та без врахування вищенаведених обставин, вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06.11.15 р. по справі № 818/3420/15 - задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06.11.15 р. по справі № 818/3420/15 - скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 Міністерства юстиції України, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», про визнання акту № 20602906/2 про реалізацію предмета іпотеки від 19.05.15 р. недійсним.

Постанови набирає законної сили негайно з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Калиновський В.А. Бенедик А.П.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 15.01.2016 року.