Справа № 2а-10710/11/2670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2016 р. м. Київ К/9991/78226/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Лосєва А.М., Рибченка А.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ-цінні папери" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.02.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2012 по справі № 2а-10710/11/2670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ-цінні папери"

до Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2011 року Товариством до суду заявлений позов про визнання протиправним (недійсним) та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції від 21.12.2010 № /0, яким позивачеві визначено суму податкового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями з податку на прибуток у розмірі 308 064,00 грн. за порушення вимог Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.02.2012, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2012, у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Товариство подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Державною податковою інспекцією проведена планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2008 по 30.06.2010, за підсумками якої складено акт від 08.12.2010 №72/22-025/23520883.

У ході вказаної перевірки працівниками Державної податкової інспекції було встановлено порушення позивачем п. 3.1 ст. 3, пп. 4.1.3, пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, пп. 5.2.9 п. 5.2, пп. 5.5.1 п. 5.5 ст. 5, п. 6.1 ст. 6, пп. 7.3.3 п. 7.3, пп. 7.6.1, пп. 7.6.3, пп. 7.6.4 п. 7.6 ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого занижено податок на прибуток за півріччя 2009 року у розмірі 616 128,00 грн., за ІІІ квартали 2009 року у розмірі 220 253,00 грн., та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування за 2008-2010 роки на загальну суму 7 771 121,00 грн.

Висновок Державної податкової інспекції щодо встановлених порушень вмотивовано тим, що позивач здійснював операції з придбання та подальшої реалізації акцій, емітованих ВАТ "Чорноморське РТП", якого 23.05.2005 визнано банкрутом, а розпорядженням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11.09.2009 зупинено обіг акцій, таким чином, на думку контролюючого органу, у Товариства відсутні законні підстави для оподаткування операцій з купівлі-продажу акцій на підставі п. 7.6. ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств". Також позивачем безпідставно сформовано валові витрати за рахунок витрат по нарахованим відсоткам за користування коштами за договором позики від 01.12.2008, укладеного з нерезидентом PROXY LOGISTICS LIMITED, оскільки додаткова угода до названого договору, якою встановлено щоквартальне нарахування відсотків, всупереч умовам основного договору не була зареєстрована належним чином в Національному банку України, а відповідно не набрала чинності.

На підставі вказаного акта перевірки та пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 та пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України від 21.12.2000 № 2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" контролюючим органом було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Так, спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення є Закон України від 21.12.2000 № 2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі - Закон № 2181-ІІІ)

Згідно з пп. "б" пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону № 2181-ІІІ контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, нарахування податкового зобов'язання за основним платежем, а саме з податку на прибуток, позивачу здійснено не було, тобто фактично податковою інспекцією при розрахунку податкових зобов'язань була врахована відсутність у позивача податкових зобов'язань з вказаного податку перед бюджетом.

Згідно пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону № 2181-ІІІ у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у пп. "б" пп. 4.2.2 пп. 4.2 ст. 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний день з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що передумовою для застосування до платника податків штрафних (фінансових) санкцій є донарахування контролюючим органом суми податкового зобов'язання з певного податку.

Таким чином, оскільки податковим органом податкове зобов'язання з податку на прибуток Товариству не нараховувалось то і застосування штрафних (фінансових) санкцій за вказаним податком є необґрунтованим та протиправним, проте вищезазначене залишилось поза увагою судів попередніх інстанцій.

З огляду на зазначене у суду відсутні правові підстави для висновку про законність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Також Вищий адміністративний суд України вважає за необхідне зазначити, що висновки судів попередніх інстанцій про безпідставність застосування правил оподаткування, визначених п. 7.6 ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", до господарських операцій з купівлі продажу акцій емітованих ВАТ "Чорноморське РТП", якого рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.05.2005 у справі №2-6/1868-2005 визнано банкрутом, а розпорядженням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11.09.2009 №72-З зупинено обіг акцій, є безпідставним, оскільки з аналізу норм Цивільного кодексу України та Законів України "Про цінні папери та фондовий ринок", "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні", які регулюють відносини, що виникають під час випуску, розміщення та обігу цінних паперів, вбачається, що здійснення цивільно-правових договорів з акціями, обіг яких зупинено, забороняється починаючи з дати опублікування інформації про зупинення обігу акцій в одному з офіційних друкованих видань реєструвального органу, тобто в нашому випадку з 24.09.2009 (опублікування в офіційному друкованому виданні "Відомості Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку" від 24.09.2009 №38 розпорядженням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11.09.2009 №72-3 про зупинення обіг акцій ВАТ "Чорноморське РТП" у зв'язку з його ліквідаціє), проте договори купівлі-продажу цінних паперів позивачем були укладені ще до скасування обігу акцій, а саме у період з 08.07.2009 по 21.07.2009. Крім того, рішення суду про визнання банкрутом юридичної особи - емітента ВАТ "Чорноморське РТП" жодним чином не обмежує обіг акцій останнього.

Відповідно до ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що судами попередніх інстанцій повно і правильно встановлені обставини справи, але порушено норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, а тому вбачаються підстави для їх скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог Товариства.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ-цінні папери" задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.02.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2012 по справі № 2а-10710/11/2670 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ-цінні папери" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва від 21.12.2010 № /0.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді А.М. Лосєв

А.О. Рибченко