Справа № 304/1585/15-а
Суддя: Чепурнов В. О.
Дата ухвалення: 2016-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 304/1585/15-а
Провадження № 2-а/304/7/2016
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2016 року м. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді Чепурнова В. О.,
при секретарі Багара М.М.,Ковач М.Ф.
з участю позивача ОСОБА_1 ,
його представника Заяця В.І.,
представника відповідача Каменєва М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві рядового поліції Пуйко Володимира Михайловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 701564 від 08 грудня 2015 року, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора роти № 2 батальйону управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві рядового поліції Пуйко В.М., у якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №701564 від 08 грудня 2015 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08 грудня 2015 року інспектором поліції відносно нього було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 701564, згідно якої він, того ж дня об 11.21 год. в м. Ужгороді, керуючи автомобілем марки «VOLVO-ХС», номерний знак НОМЕР_1 , порушив правила зупинки транспортного засобу, а саме здійснив зупинку ближче 10 м до перехрестя вулиць Ломоносова Гойди, чим порушив вимоги п. 15.9. «ґ» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно вказаної постанови його визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн. Вказану постанову вважає незаконною, такою, що не відповідає дійсності та вимогам чинного законодавства, оскільки інспектор поліції встановив порушення ним правил дорожнього руху без будь-яких допоміжних засобів вимірювання, а тому просить позов задовольнити.
У судовому засідання позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини позовної заяви.
Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, про що подав письмове заперечення, в якому посилається на те, що як вбачається з тексту позовної заяви, ОСОБА_1 визнав факт вчинення ним правопорушення, оскільки вказав, що зупинився на обочині щоб віддати особисті документи знайомому, чим допустив порушення п. 15.9.«ґ» ПДР. Крім цього зазначив, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Частина 2 статті 2 КАС України встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь в процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Як роз`яснює п. 3 постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06 березня 2008 року постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.
Згідно ст. 222 КУпАП до компетенції уповноважених працівників Національної поліції віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Згідно ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що 08 грудня 2015 року інспектором роти № 2 батальйону управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві рядовим поліції Пуйко В.М. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 701564, згідно якої позивач ОСОБА_1 об 11.21 год. в м. Ужгороді, керуючи автомобілем марки «VOLVO-ХС90», номерний знак НОМЕР_1 , порушив правила зупинки транспортного засобу, а саме здійснив зупинку ближче 10 м до перехрестя вулиць Ломоносова Гойди, чим порушив вимоги п. 15.9. «ґ» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно вказаної постанови позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.
З метою встановлення об`єктивної істини та постановлення законного та обгрунтованого рішення на підставі ухвали суду на місці винесення оскаржуваної постанови за участю сторін даної адміністративної справи судом здійснено вимірювання відстані від місця зупинки автомобіля позивача ОСОБА_1 до перехрестя вулиць Ломоносова та Гойди в м. Ужгород. Під час вимірювання використовувалася рулетка, що входить до складу обладнання екіпажу автомобіля патрульної поліції роти № 2 батальону управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві, д/н 0285, що прибув на місце проведення даної окремої процесуальної дії поза залою судових засідань.
В ході огляду доказів на місці в порядку ст. 147 КАС України судом встановлено, що відстань від місця зупинки автомобіля позивача до краю перехрещувальної проїзної частини вулиць Ломоносова та Гойди в м. Ужгород складає 11 метрів 20 сантиметрів, в той час як згідно вимог п. 15.9. «ґ» ПДР України зупинка забороняється ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішоходного переходу.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
На підставі вишенаведеного суд дійшов висновку, шо при складанні постанови суб`єктом владних повноважень інспектором роти № 2 батальйону управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві рядовим поліції Пуйко В. М. вчинено порушення вимог ст. 280 КУпАП, а саме не з`ясовані всі істотні обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
З врахуванням того, що при винесенні постанови про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми діючих нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача належними доказами не спростовані, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 3, 17, 18, 70, 71, 86, 159-163 КАС України, ст. ст. 222, 251, 258, 288 КУпАП, постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року, Законом України «Про національну поліцію», Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві рядового поліції Пуйко Володимира Михайловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 701564 від 08 грудня 2015 року задовольнити.
Визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 701564 від 08 грудня 2015, винесену інспектором роти № 2 батальйону управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві рядовим поліції Пуйко Володимира Михайловича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Головуючий:Чепурнов В. О.