Справа № 629/2488/15-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 р.Справа № 629/2488/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.11.2015р. по справі № 629/2488/15-а

за позовом ОСОБА_2

до Новоіванівської сільської ради Лозівського району Харківської області третя особа ОСОБА_3

про визнання рішення недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

22.06.2015 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з адміністративним позовом до Новоіванівської сільської ради Лозівського району Харківської області, третя особа ОСОБА_3, в якому просив суд:

- скасувати рішення Новоіванівської сільської ради Лозівського району Харківської області від 20 січня 2015 року.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що на його думку, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Також, Новоіванівською сільською радою не взято до уваги, що 0,25 га, якими користувався ОСОБА_2, було закріплено за його домоволодінням ще при житті його діда ОСОБА_4 Вказаний житловий будинок належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Новоіванівської сільської ради 19 березня 1991 року, зареєстрованого в Лозівському БТІ від 19 березня 1991 року, номер запису 28 в книзі №2, реєстраційний номер 12940567.

Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.11.2015 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Новоіванівської сільської ради Лозівського району Харківської області, третя особа ОСОБА_3 про скасування рішення Новоіванівської сільської ради Лозівського району Харківської області від 20 січня 2015 року - відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, не зявився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач з 26 квітня 2013 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_6, яка померла 04 серпня 2012 року, є власником житлового будинку з відповідними надвірними будівлями за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Ново Іванівка, вул. Українська, буд. 20, що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_5, котрий помер 17 жовтня 2004 року, виданого Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області від 27 січня 2006р. за реєстром № 2-179, зареєстрованого у Реєстрі прав власності на нерухоме майно у Лозівському БТІ від 13 лютого 2006 р., номер запису 28, в книзі №2. Зазначений житловий будинок належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Новоіванівської сільської ради 19 березня 1991 року, зареєстрованого в Лозівському БТІ від 19 березня 1991 року, номер запису 28 в книзі №2, реєстраційний номер 12940567 (а.с.8-13).

Згідно до ксерокопії свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.01.2006 року, виданого ОСОБА_6 на спадок, що залишився їй після смерті її чоловіка вказано, що земельна ділянка по вул. Українська, 20 в с. Нова Іванівка, Лозівського району Харківської області є необміряною (а.с.8).

Архівним витягом від 06.06.2014р. за № 01-28/р-587,588 Державного архіву Харківської області зазначено, що відповідно до Протоколу №8 засідання виконавчого комітету Новоіванівської сільської ради депутатів трудящих Лозівського району Харківської області від 10 травня 1963р. ОСОБА_5 надано право на забудову житлового будинку по його місцю проживання (а.с. 15).

Із архівної довідки від 25.06.2014 року за № 01-70, виданого Архівним відділом Лозівської районної державної адміністрації Харківської області, вбачається, що згідно документів колгоспу імені «Дружба» Ново-Іванівської сільської ради значиться протокол засідання правління від 20.10.1964 р. №14, де слухали заяву гр. ОСОБА_5 з проханням виділити присадибну ділянку, вирішено гр. ОСОБА_5 надати земельну ділянку площею 0,25га. (а.с.16).

Рішенням № 166 від 10.09.1997р. передано в приватну власність ОСОБА_5 безкоштовно земельну ділянку загальною площею 0,31 га., в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,25га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,06га. (а.с.17)

Рішенням Новоіванівської сільської ради від 18 квітня 2011 року ОСОБА_6 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,31 га в т.ч.: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства - 0.06 га., яка знаходиться за адресою вул. Українська, 20 с.Нова Іванівка Лозівського району Харківської області (а.с.6).

13.01.2012 року ОСОБА_6 уклала договір з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 за №04/12 про розроблення технічної документації із землеустрою (а.с.19-21).

06.05.2014р. ОСОБА_2 звернувся з заявою до Новоіванівської сільської ради про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2262 га, яка знаходиться за адресою вул. Українська, 20 в с. Нова Іванівка (а.с. 70).

16.05.2014р. Новоіванівська сільська рада ухвалила рішення про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2262 га., яка знаходиться за адресою: вул. Українська, 20, с. Нова Іванівка (а.с.69)

В звязку з тим, що на зазначену земельну ділянку було видано два рішення Новоіванівської сільської ради про надання дозволу про розробку технічної документації, комісія з питань агропромислового розвитку та земельних відносин Новоіванівської сільської ради рекомендувала на сесії Новоіванівської сільської ради ухвалити рішення, яким вважати рішення IX сесії УІ скликання від 18 квітня 2011 року Новоіванівської сільської ради таким, що втратило чинність (а.с.68)

20 січня 2015 року Новоіванівська сільська рада прийняла рішення щодо втрати чинності рішення IX сесії УІ скликання від 18 квітня 2011 року Новоіванівської сільської ради Лозівського району Харківської області «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,31 га в т.ч.: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства - 0,06 га., яка знаходиться за адресою: вул. Українська, 20 с.Нова Іванівка Лозівського району Харківської області» (а.с.7).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх положень законодавства, обставин даної справи та на підставі усіх матеріалів, які мають значення для конкретної ситуації, а, отже, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 25, ч. 14 статті 46, ч. 1 та ч. 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органу місцевого самоврядування надано право скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни з будь-якого питання, що є компетенцією органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

У відповідності до ч.1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно п. «г» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян на та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Таким чином, для того, щоб визнати недійсним правовий акт індивідуальної дії органу місцевого самоврядування, необхідно щоб він одночасно суперечив вимогам закону та порушував права інших осіб.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а також, як передбачено ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", саме свідоцтво про право власності на нерухоме майно підтверджує виникнення права власності при здійснені державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано документи, які посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою, яка знаходиться під його житловим будинком № 20, по вул. Українська, в с. Ново Іванівка, Лозівського району, Харківської області.

Щодо посилань позивача в апеляційній скарзі про те, що до особи, яка набула права власності на жилий будинок розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до листа від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Згідно пункт 3.5. вищевказаного листа, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 не скористалась своїм правом, наданим їй вищевказаним рішенням, оскільки за своє життя до сільської ради так і не було надано технічної документації або в порядку і спосіб визначений законом виготовлений державний акт. ОСОБА_2 також не скористався своїм правом, як спадкоємець, та не звернувся до Новоіванівської сільської ради з заявою про завершення процедури приватизації земельної ділянки по вул. Українській, 20 в с. Нова Іванівка (а.с.18).

Як вбачається з матеріалів справи, 18.04.2011 року відповідачем було ухвалено рішення про надання дозволу гр. ОСОБА_6 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,31 га в т.ч.: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 0,26 га та ведення особистого селянського господарства - 0,06 га, яка знаходиться за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Ново Іванівна, вул. Українська, буд. 20. Розроблену технічну документацію із землеустрою треба надати на затвердження до сільською ради.

ОСОБА_6 не скористалась своїм правом наданим їй цим рішенням, оскільки за своє життя до сільської ради так і не було надано технічної документації або в порядку і спосіб визначений законом виготовлений державний акт.

16.05.2014 року відповідач на підставі заяви позивача ухвалив рішення про надання йому дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Ново Іванівка, вул. Українська, буд. 20.

До отримання рішення від 16.05.2014 року позивач не скористався своїм правом, як спадкоємець, та не звернувся до відповідача з заявою про завершення процедури приватизації земельної ділянки після померлої ОСОБА_6

Позивач виявив бажання скористатись своїм правом, як спадкоємець та завершити процедуру приватизації після померлої ОСОБА_6 вже тоді, як ним було розпочато процедуру реалізації суб'єктивних прав за рішенням від 16.05.2014 року.

Так як, на земельну ділянку за адресою Харківська область, Лозівський район, с. Ново Іванівка, вул. Українська, буд. 20, відповідачем було ухвалено два рішення про надання дозволу про розробку технічної документації, які за своєю природою є однопредметними актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному, комісія з питань агропромислового розвитку рекомендувала відповідачу визнати рішення від 18.04.2011 року, таким, шо втратило чинність.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх положень законодавства, обставин даної справи та на підставі усіх матеріалів, які мають значення для конкретної ситуації, а, отже, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.11.2015 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.11.2015р. по справі № 629/2488/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_8
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_9 ОСОБА_10
Повний текст ухвали виготовлений 18.12.2015 р.