Справа № 2а-239/2010
Суддя: Стоцька Л. А.
Дата ухвалення: 2010-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-239/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2010 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Цимбал І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Камянець- Подільського міського ВДАІ при УДАІ УМВС України в Хмельницькій області про визнання неправомірними дій інспектора ДПС м. Камянець Подільського щодо складання ним постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Камянець- Подільського міського ВДАІ при УДАІ УМВС України в Хмельницькій області про визнання неправомірними дій інспектора ДПС м. Камянець Подільського щодо складання ним постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Посилався на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 01.04.2010 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України.

Згідно постанови, він 01.04.2010 року біля 23 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Камянець-Подільськ і впорушення п. 11.5 ПДР на дорозі, яка розділена двійною суцільною лінією, рухався крайньою лівою.

Протокол було складено на місці, проте копію йому вручено не було.

Вважає постанову ВХ № 097903 від 01.04.2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення незаконною, просив визнати дії відповідача незаконними, скасувати вказану постанову та провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, стягнути 1050 грн. моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні адміністративний позов підтримав та підтвердив обставини, викладені в ньому. З оскаржуваною постановою від 01.04.2010 він не погоджується, просив позов задовольнити.

Відповідач - Камянець- Подільського міського ВДАІ при УДАІ УМВС України в Хмельницькій області у судове засідання свого представника не направив, подав до суду заперечення, в якому позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову та слухати справу у відсутність відповідача.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення ВХ № 097903 від 01.04.2010 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України.

Згідно постанови від 01.04.2010 року, ОСОБА_1 01.04.2010 року біля 23 год., керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Камянець-Подільськ і в порушення п. 11.5 ПДР на дорозі, яка розділена двійною суцільною лінією, рухався крайньою лівою. (а.с.10).

Відповідно до ч. 2 ст 122 КУпАП, відповідальність за даною нормою настає у випадку порушення розташування транспортних засобів на проїзній частині.

Як вбачається з постанови по справі про адміністративне правопорушення ВХ № 097903 від 01.04.2010 року ОСОБА_1 порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 11.5. - на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Як було вказано позивачем, - він рухався крайньою лівою смугою, оскільки мав намір здійснити поворот ліворуч.

Постанова ВХ № 097903 від 01.04.2010 року винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, копія якого ОСОБА_1 вручена не була.

Згідно ст.254 КпАП України, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства встановлена презумпція вини субєкта владних повноважень, що означає його обовязок довести правомірність свого рішення, дій чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суд, дослідивши письмові заперечення представника відповідача на позов ОСОБА_1, вважає, що вони є недостатньо обґрунтованими та такими, що можуть підтвердити заперечення відповідача проти позову.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 року « Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя має своєчасно, всебічно, повно й обєктивно зясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

Так, згідно п.3 ч.2 ст. 222 КпАП України від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи та накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1 та 2 ст.122 КпАП України мають право працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ, які мають спеціальні звання.

Оскільки судом не розглядалась справа про притягнення ОСОБА_1Б до адміністративної відповідальності, а тому не в компетенції суду закривати відносно нього справу.

Крім того, вимога ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не було надано доказів заподіяння останньому моральної шкоди.

Керуючись Інструкцією з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої Наказом МВС 13.11.2006 року за №1111 постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», ст.ст.14-1, 222, 251, 258, 287, 288 КпАП України ст.ст.70, 71, 72, 79, 86, 87, 94, 122, 158-163, 167, 186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову ВХ № 097903 від 01.04.2010 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122 ч.2 КпАП України.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_2 Л. А.