Справа № 804/7517/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2015 р. Справа № 804/7517/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпропластмас» до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська про скасування розрахунку,-
Публічне акціонерне товариство «Дніпропластмас» звернулось до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська в якому, з урахуванням уточнень просить: - скасувати розрахунок на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» в частині пенсій призначених відповідно до п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім працівників безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин на будівництві шах і рудників) з квітня 2015р. складений УПФУ в Індустріальному районі м.Дніпропетровська №3524/39 від 02.04.2015р.
В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що відповідачем безпідставно враховано при обчисленні сум, які належать до відшкодування підприємством, стаж роботи працівників за період до 11.03.1994, тобто за період коли ще не існувало постанови Кабінету Міністрів України про затвердження Списів №1 та №2. Крім того, ПАТ «Дніпропластмас» не є правонаступником заводу та його попередників по зобовязанням.
Від представника відповідача надійшло заперечення в яких він посилається на те, що розрахунки фактичних витрат на виплату та доставки пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» складені правомірно, а у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на доводи викладені в запереченнях.
Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
ОСОБА_5 до витягу з Протоколу №12 загальних Зборів акціонерів ЗАТ завод «Дніпропластмас» від 07.07.2011р., постановлено внести зміни до Статуту закритого акціонерного товариства завод «Дніпропластмас», а саме: змінити назву на публічне акціонерне товариство «Дніпропластмас» і затвердити його в новій редакції у звязку з приведенням діяльності публічного акціонерного товариства «Дніпропластмас» у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства».
Згідно Довідок наданих ЗАТ «Дніпропластмас», які уточнюють особливий характер робіт чи умови праці, необхідних для призначення пільгової пенсії:
- ОСОБА_6 працював повний робочий день на підприємстві ЗАТ «Дніпропластмас» у період з 14.09.1987 по 13.12.1987 та з 14.09.1987 по 14.12.1987;
- ОСОБА_7 працювала повний робочий день на підприємстві ЗАТ «Дніпропластмас» у період з 18.05.1988 по 24.08.1988.
Управлінням Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська було надано розрахунки по ПАТ «Дніпропластмас» фактичних витрат на виплату та доставки пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з квітня 2015 року по ОСОБА_7 на суму 788,05грн. та з травня 2015р. по ОСОБА_6 на суму 666,95грн.
ОСОБА_5 до ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
На підставі п.6 ч.2 ст.17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальник повинен нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.
Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, врегульовано розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1.
ОСОБА_5 до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (Закону № 1058-IV), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.
За правилами абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що із набранням чинності Законом № 1058-IV (з 1 січня 2004 року) витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII особам, які були зайняті на роботах за списком № 1, покриваються підприємствами та організаціями. Обов'язок підприємств та організацій з відшкодування понесених ПФУ після 1 січня 2004 року витрат на виплату і доставку зазначених пенсій не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.
ОСОБА_5 до п. а ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Отже, законодавчо передбачений обов'язок позивача сплатити до Пенсійного фонду витрати на сплату пенсій, призначених за п. а) ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.
Згідно пп.6.2 п. 6 Інструкції про порядок обчислення та сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України №21-1 від 31.12.2003, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.
ОСОБА_5 до пп. 6.4 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-I Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій (Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (пп. 6.5 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України).
Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Згідно пп.6.8 п. 6 вищезазначеної Інструкції суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-I, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
У випадку несплати витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, вказані витрати є боргом зі сплати страхових внесків, який стягується органами Пенсійного фонду України на підставі пп. 7 п. 5 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 № 121/20.
Виходячи з вищевказаних норм Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Закон України Про пенсійне забезпечення вбачається, що відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій лише особам, які були зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списками № 1 та № 2 та які набули необхідний стаж роботи після введення в дію Закону України Про пенсійне забезпечення.
Законодавством України передбачено відшкодування підприємствам витрат Пенсійного фонду України, повязаних з на виплатою і доставкою пільгових пенсій, призначених за окремими пунктами статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.
Пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою КМУ № 637 від 12.08.1993, передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
ОСОБА_5 Пенсійного фонду України від 21.05.2003 № 04/3846 Щодо відшкодування підприємствами фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до статті 100 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено, що особі, яка до і після 01.01.1992 року працювала на роботах, передбачених списками № 1 та № 2, і на підприємстві проведена атестація робочих місць, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.
Верховний суд України у постанові від 25.09.2012 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області до закритого акціонерного товариства Росава про стягнення витрат на виплату і доставку пенсій зазначив, що із набранням чинності Законом № 1058-IV (з 1 січня 2004 року) витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі пункту а частини першої статті 13 Закону № 1788-XIIособам, які були зайняті на роботах за списком № 1, покриваються підприємствами та організаціями. Обов'язок підприємств та організацій з відшкодування понесених ПФУ після 1 січня 2004 року витрат на виплату і доставку зазначених пенсій не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач зобовязаний відшкодувати фактичні витрати, понесені Управлінням Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 1, оскільки законодавство, що регулює спірні правовідносини, не містить виключень щодо наявності умов, за яких у підприємства не виникає обовязку відшкодовувати понесені пенсійним фондом витрати щодо доставки та виплати пенсій особам, пенсії яким призначені за Списком № 1. З аналізу вищевказаних норм суд приходить до висновку, що законом не визначена залежність відсутності обовязку відшкодовувати спірні витрати від будь-яких фактів, у зв'язку з чим оскаржувані розрахунки відповідача є правомірними та скасуванню не підлягають.
Положенням про порядок проведення примирних процедур по вирішенню колективних трудових спорів (конфліктів), затвердженого наказом Національної служби посередництва і примирення від 24 квітня 2001 року № 92, статут підприємства основний документ, на основі якого діє підприємство. Статут затверджується власником (власниками) майна, а для державних підприємств власником майна за участю трудового колективу. У статуті підприємства визначаються: власник підприємства; найменування підприємства; місцезнаходження підприємства; предмет і цілі діяльності підприємства; органи управління підприємства і порядок їх формування; компетенція і повноваження трудового колективу підприємства та його виборних органів; орган, який має право представляти інтереси трудового колективу (рада трудового колективу, рада підприємства, профспілковий комітет та інше); порядок утворення майна підприємства; умови реорганізації та припинення діяльності підприємства.
Статтею 104 Цивільного кодексу України передбачено такий спосіб припинення юридичної особи як реорганізація. Згідно з цією нормою припинення юридичної особи відбувається в результаті передачі свого майна, обов'язків та прав іншій юридичній особі або особам правонаступникам, одним із способів поділ, перетворення, злиття, приєднання.
Згідно п. 6.3. Інструкції №21-1 у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.
Щодо твердження позивача про те, що Закрите акціонерне товариство завод Дніпропластмас реорганізовано в Публічне акціонерне товариство Дніпропластмас, яке не є правонаступником заводу та його попередників по зобов'язанням, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів реорганізації відповідача, та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки протоколом №12 від 07.07.2011 року та відповідно до вимог Закону України Про акціонерні товариства, завод Дніпропластмас змінив найменування Закритого акціонерного товариства завод Дніпропластмас на Публічне акціонерне товариство Дніпропластмас. ОСОБА_5 до статті 108 Цивільного кодексу України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.
Отже, суд не приймає до уваги посилання позивача на обмеження зобовязань по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, оскільки юридична особа під час реорганізації повинна передавати всі свої права та обовязки іншій юридичній особі або особам правонаступникам, а не знімати з себе майнову відповідальність по зобовязанням в односторонньому порядку.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону №1058 в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» складений правомірно та підлягає відшкодуванню.
Зазначена позиція, між тими самими сторонами та по тим самим пенсіонерам але за попередній період, також викладена в:
- постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2014р. по справі №804/3453/14, яка набрала законної сили 03.11.14р. відповідно до ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.11.14р. №804/3453/14;
- ухвалі Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2013р. по справі №804/3552/13-а.
Згідно частини 5 статті 254 КАС України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.
На підставі частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Враховуючи вищевказані положення норм процесуального та матеріального права, докази наявні в матеріалах справи станом на час розгляду справи, обґрунтування позову в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, відповідачем правомірність своїх дій доведена, а в задоволенні поданого адміністративного позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Дніпропластмас» до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська про скасування розрахунку - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

ОСОБА_5 до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1