Справа № 820/5862/15
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 р.Справа № 820/5862/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2015р. по справі № 820/5862/15

за позовом ОСОБА_3

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області , Державної судової адміністрації України, третя особа начальник Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області ОСОБА_4

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення суми,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області (далі відповідач 1, ТУ ДСА в Харківській області), Державної судової адміністрації України (далі відповідач 2, ДСА України), третя особа: начальник Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області ОСОБА_4, в якому просив суд: визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо відмови видати ОСОБА_3 належним чином оформлену трудову книжку чи її дублікат; зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області видати ОСОБА_3 належним чином оформлену трудову книжку чи її дублікат; зобов'язати Державну судову адміністрацію України змінити дату звільнення ОСОБА_3 26.01.2011 р. датою видачі трудової книжки або її дубліката; стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з наступного дня після її звільнення 27.01.2011 р. по дату видачі трудової книжки чи її дубліката.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2015 року в задоволені адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2015 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також на доводи та обставини, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача 1 надав до суду апеляційної інстанції письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

У судовому засіданні представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Представник третьої особи в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідачів, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що з 19.06.2006 року по 26.01.2011 року ОСОБА_3 перебувала на посаді начальника ТУ ДСА в Харківській області, звільнена з посади наказом ДСА України від 26.01.2011 року за № 133/к з 26.01.2011 року відповідно до п.1 ст.41 КЗпП України - за одноразове грубе порушення трудових обовязків.

Вказаний наказ надійшов до ТУ ДСА в Харківській області факсом 26.01.2011 року наприкінці робочого дня та зареєстрований 27.01.2011 року. В день надходження згаданого наказу до ТУ ДСА в Харківській області, позивачу було запропоновано з ним ознайомитись, проте ОСОБА_3 відмовилась від ознайомлення, про що відповідальними працівниками, а саме: в.о. начальника ТУ ДСА в Харківській області ОСОБА_4, першим заступником начальника ТУ ДСА в Харківській області ОСОБА_5 та начальником відділу кадрової роботи ТУ ДСА в Харківській області ОСОБА_6 27.01.2011 року складено відповідний акт.

Враховуючи дану обставину, ТУ ДСА в Харківській області, з метою належного ознайомлення позивачки з наказом про її звільнення, направлено даний документ супровідним листом від 27.01.2011 року за № 03-20/150 на домашню адресу курєрською службою. Проте документи було повернуто за відсутністю одержувача.

ТУ ДСА в Харківській області листом від 05.05.2011 року № 03-26/1031 звернулось до Прокуратури Харківської області щодо проведення перевірки наявності підстав для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за фактом вилучення позивачкою своєї трудової книжки.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 від 21.06.2011 року, в якій вона просила видати дублікат трудової книжки, оскільки із звернення ТУ ДСА в Харківській області до органів прокуратури їй стало відомо, що її трудова книжка була втрачена.

Крім того, 20.04.2011 року Державною судовою адміністрацією України наказом № 89 було внесено зміни до наказу ДСА від 26.01.2011 р. № 133/к, яким змінено підставу звільнення з за одноразове грубе порушення трудових обовязків на за порушення Присяги державного службовця та замінено законодавчі норми, на підставі яких відбулось звільнення з п.1 ст.41 КЗпП України на п.6 ч.1 ст.30 Закону України Про державну службу.

Даний наказ разом з повторно направленим наказом від 26.01.2011 року, цінним листом за № 03-20/1000 від 28.04.2011 року з описом вкладення було надіслано на адресу позивача та повідомлено ОСОБА_3 про необхідність внесення відповідних записів до трудової книжки у звязку з відсутністю такої у відділі кадрової роботи. Дані документи отримано позивачем 06.05.2011 року, про що свідчить відповідне поштове повідомлення.

Про факт вилучення ОСОБА_3 своєї трудової книжки, ТУ ДСА в Харківській області листом від 11.11.2014 року № 02-27/2494/14 повідомило ДСА України.

Позивач, посилаючись на порушення порядку та процедури його звільнення, яка виразилась у невидачі належним чином оформленої трудової книжки або її дублікату в установлені законом строки, звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 отримала свою трудову книжку для ознайомлення та не повернула її для здійснення процедури звільнення, тому перший відповідач був позбавлений можливості внести відповідні записи про її звільнення, та видати належним чином оформлену трудову книжку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка працівника є основним документом, який засвідчує досвід роботи на тій чи іншій посаді та підтверджує загальний стаж роботи для пенсійного забезпечення, та документально підтверджує досвід та кваліфікацію працівника.

Згідно з пунктами 3, 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 301 від 27.04.1993 року «Про трудові книжки» із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2001 р. №514 трудові книжки зберігаються на підприємствах як документи суворої звітності, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку. Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Як свідчать письмові докази, позивач, перебуваючи на посаді в день звільнення, а саме 26.01.2011 року повний робочий день, мала доступ до трудових книжок та гербової печатки, що вбачається з табелю обліку робочого часу, наказу від 30.07.2010 року № 01-08/47 про допуск до роботи з документами з грифом Для службового користування, журналу обліку та видачі печаток і штампів (т.1 а.с.203-207, 219-221).

Враховуючи наведені норми права, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок було покладено на ОСОБА_3.

Порядок заповнення трудових книжок, вкладишів до них, видачі трудової книжки у разі звільнення, чи дубліката трудової книжки, умови зберігання та обліку трудових книжок встановлені Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року (далі - Інструкція).

Згідно з положеннями п. 1.1. Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

На виконання ст. 47 КЗпП України, Розділом 4 Інструкції врегульовано порядок видачі трудової книжки у разі звільнення.

Відповідно до п.п. 4.1-4.2. Інструкції власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими інструкціями службових осіб відділу кадрової роботи ТУ ДСА в Харківській області передбачений їх обовязок щодо роботи, повязаної з заповненням, обліком і зберіганням трудових книжок в порядку, передбаченому правилами внутрішнього трудового розпорядку, затверджених відповідним наказом ДСА України від 30.06.2004 року № 109/04.

Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладено на керівника кадрової служби ТУ ДСА в Харківській області.

Позивач, як діючий начальник ТУ ДСА в Харківській області, надала усне розпорядження начальнику відділу кадрової роботи ОСОБА_6 щодо надання їй для ознайомлення трудову книжку, яку до відділу кадрової роботи не повернула, про що відповідними посадовими особами складено належний акт.

Дана обставина підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, наданих під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Колегія суддів зауважує, що пояснення свідків є ідентичними, надавались під присягою, свідки попереджені про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань. Підстав вважати неправдивими показання свідків судом не встановлено. Показання свідків приймаються судом, в силу приписів ст. 86 КАСУ, як належний та допустимий доказ того, що позивач, користуючись своїм службовим становищем, та на день отримання трудової книжки (звільнення) перебуваючи на посаді начальника ТУ ДСА в Харківській області, мала доступ до трудових книжок та гербової печатки.

З показань свідків вбачається, що на час усного розпорядження позивача про надання їй трудової книжки для ознайомлення, вони не були обізнані про існування Наказу ДСА України від 26.01.2011 року за № 133/к про звільнення ОСОБА_3, оскільки такий на адресу управління ще не надійшов.

Тому начальником кадрової служби 26.01.2011 року, на якого зокрема покладено обовязок виконувати розпорядження керівництва, було надано позивачу ОСОБА_3 на його вимогу трудову книжку для ознайомлення. Запису про звільнення ОСОБА_3 в ній не містилось, оскільки такий наказ надійшов від ДСА України після того, як трудову книжку було надано позивачу.

На виконання приписів ст. 47 КЗпП України, задля дотримання процедури звільнення, Позивачу направили відповідною кур'єрскою доставкою наказ про звільнення, за факту відмови ОСОБА_3 від його ознайомлення, оскільки звільнення відбулось за ініціативи другого відповідача.

Отже, як встановлено під час розгляду справи, ОСОБА_3 отримавши свою трудову книжку, до ТУ ДСА в Харківській області її не повернула. З цього приводу перший відповідач вчиняв дії, направлені на виконання вимог КЗпП України та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників в частині дотримання процедури звільнення шляхом відповідного листування, яким направляв Наказ про звільнення та про внесення змін до наказу про звільнення, пропонуючи Позивачу повернути трудову книжку для внесення відповідних записів, а також звертався до органу прокуратури для вчинення належного реагування за факту вилучення трудової книжки.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведена правомірність своїх дій, оскільки позивач не скористався своїм правом на отримання трудової книжки у порядку передбаченому КЗпП України та Інструкцією.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач ніяких розпоряджень щодо видачі їй трудової книжки не надавала, та трудової книжки не отримувала, були спростовані під час розгляду справи у суді першої інстанції, під час допиту свідків.

При цьому колегія суддів зазначає, що посилання позивача на порушення процедури звільнення 26.01.2011 року є необґрунтованими, оскільки всі дії, направлені на реалізацію наказу про звільнення першим відповідачем було вчинено.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість видання дублікату трудової книжки позивача, оскільки остання ТУ ДСА в Харківській області втрачена не була та відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Решта позовних вимог є похідними, та також не підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції також вірно спростовано доводи позивача про те, що не підлягає задоволенню вимога апелянта про скасування наказу ДСА України від 20.04.2011 року № 89 про внесення змін до наказу ДСА від 26.01.2011 р. № 133/к, як такого, що не оскаржувався позивачем в рамках заявлених позовних вимог.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2015р. по справі № 820/5862/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_9
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_10 ОСОБА_11

Повний текст ухвали виготовлений 21.12.2015 р.