Справа № 821/3886/13-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/3886/13-а

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 31 січня 2014 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Таврійська Агроресурсна Компанія» до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області подала апеляційну скаргу на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 31 січня 2014 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити в повному обсязі у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Перша Таврійська Агроресурсна Компанія».

Постановою від 31 січня 2014 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Херсонський окружний адміністративний суд задовольнив повністю позовні вимоги ТОВ «Перша Таврійська Агроресурсна Компанія» та визнав протиправним і скасував податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 05.04.2013р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 149413 грн. (119530 грн. - за основним платежем, 29 883 грн. - за штрафними санкціями).

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права. При цьому апелянт, в обґрунтовування вимог апеляційної скарги, посилається на правомірність висновків актів перевірки позивача та акту неможливості проведення зустрічної звірки контрагента позивача - ПП «Квант ВЛ», відповідно до яких позивач у серпні 2012 року декларував взаємовідносини з ПП «Квант ВЛ» з метою штучного формування податкового кредиту, без наміру створення правових наслідків, які обумовлені договором поставки нафтопродуктів від 06.07.2012 року № 20/74.

ТОВ «Перша Таврійська Агроресурсна Компанія» письмових заперечень на апеляційну скаргу не надало.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що оскаржене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі висновків акту позапланової виїзної перевірки ТОВ «Перша Таврійська Агроресурсна Компанія» від 20 березня 2013 №1775/22.4/37049041, відповідно до яких позивачем допущено порушення п.п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, п. 139.1 ст. 139 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за період ІІІ квартал 2012 року на загальну суму 119530,00 грн.

Суд першої інстанції встановив, що податковим органом під час перевірки досліджені господарські операції позивача із придбання у серпні 2012 року дизельного палива у контрагента ПП «Квант ВЛ». При цьому суд першої інстанції зазначив, що в акті перевірки від 20 березня 2013 №1775/22.4/37049041 податковий орган посилається на акт ДПІ у м. Херсоні від 20 листопада 2012 року № 2623/22-4/37049041 «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «Перша Таврійська Агроресурсна Компанія» з питань підтвердження господарсько-правових відносин з ПП «Квант ВЛ» та з контрагентами покупцями за серпень 2012 р.», відповідно до якого встановлено порушення ТОВ «Перша Таврійська Агроресурсна Компанія» приписів ч.1-5 ст. 203, ч. 1-2 ст. 215, ч.1 ст.216, ст.626, 629, ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, вчинених ТОВ «Перша Таврійська Агроресурсна Компанія» при придбанні товарів у постачальника ПП «Квант ВЛ» у серпні 2012р. на суму ПДВ 113838,0 грн.; та порушення приписів п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6, ст. 198, Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено податковий кредит за серпень 2012 р. на 113838,0 грн. На підставі акта перевірки 20 листопада 2012 року № 2623/22-4/37049041 позивачу донараховано зобов'язання з ПДВ.

Суд першої інстанції встановив, що оскільки податковий орган дійшов висновку, що правочин позивача із ПП «Квант ВЛ» у серпні 2012 р. щодо поставки дизельного палива не спрямований на реальне настання правових наслідків, відповідно є неправомірним і формування позивачем валових витрат за вказаним правочином.

Зокрема в акті перевірки від 20 березня 2013 №1775/22.4/37049041 податковий орган зазначив: «... Зважаючи на акт перевірки ТОВ "Перша Таврійська Агроресурсна Компанія" від 20.11.2012р. № 2623/22-4/37049041 підприємством неправомірно включено до складу витрат з податку на прибуток витрати, сформовані внаслідок операцій, укладених із ПП «Квант ВЛ» по придбанню товарів (дизельне паливо) за ІІІ квартали 2012р.» (ст. 6 акту).

Таким чином, суд першої інстанції встановив, що висновки акту перевірки позивача від 20 березня 2013 №1775/22.4/37049041 про неправомірність формування витрат по господарській операції із придбання дизельного палива у ПП «Квант ВЛ» ґрунтуються виключно на висновках акту перевірки ТОВ «Перша Таврійська Агроресурсна Компанія» від 20 листопада 2012 року № 2623/22-4/37049041, який у свою чергу ґрунтується на висновках акту від 05 листопада 2012 року № 136/15-3/37125022 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Квант-ВЛ» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.08.2012р. по 30.09.2012р.», відповідно до якого відсутні підтвердження реальності здійснення господарських відносин ПП «Квант ВЛ» з платниками податків за перевірений період, в тому числі і із ТОВ «Перша Таврійська Агроресурсна Компанія».

Основним аргументом відповідача, на якому ґрунтується його позиція, є твердження, про те, що угоди, укладені позивачем із ПП «Квант ВЛ», є безтоварними, не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що товар не перевозився і не зберігався. Такого висновку податковий орган дійшов у зв'язку із відсутністю у постачальника основних фондів, складських приміщень, автотранспортних засобів, найманих працівників; у зв'язку не підтвердженням реальності проведення фінансово - господарської операції, розрахунків та обставин їх здійснення; у зв'язку з не можливістю керівника ПП «Квант ВЛ» пояснити як відбувалося приймання та відвантаження ПММ, хто і як контролює поставку товару від постачальника до місця зберігання товару, хто і як здійснює перевезення, хто і як контролює якість та умови зберігання товару.

Перевіряючи правомірність доводів податкового органу, суд першої інстанції дійшов висновку про помилковість цих доводів.

При цьому суд першої інстанції встановив, що 06 липня 2012 року між ТОВ «Перша Таврійська Агроресурсна Компанія» (Покупець) та ПП «Квант ВЛ» (Продавець) укладений договір купівлі-продажу, за яким останній зобов'язався передати у власність позивача товар (дизельне пальне).

На підставі зазначеного договору позивач придбав у ПП «Квант ВЛ» у серпні 2012р. дизельного пального на суму 683028,30 грн. в т.ч ПДВ 113838,05 грн., провівши розрахунки за товар у безготівковому порядку.

Транспортування придбаного товару здійснено транспортом приватного підприємця ОСОБА_1 «Виконавець» на підставі договору про надання транспортних послуг від 05 січня 2012 року № 2/7, укладеного з ТОВ «Перша Таврійська Агроресурсна Компанія» (Замовник), за умовами якого виконавець надає замовнику транспортні послуги з доставки ПММ автотранспортом до місця призначення, вказаного замовником.

Також суд першої інстанції послався на те, що здійснення господарських операцій між позивачем та ПП «Квант ВЛ» підтверджено і матеріалами справи, а саме: договором купівлі-продажу, видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями, договором про надання послуг з перевезення товару.

Встановив суд першої інстанції і те, що придбаний товар використаний у господарській діяльності позивача - реалізований на підставі договорів поставки, укладених із Селянським (фермерським) господарством «Альона», фермерським господарством «Травень», фермерським господарством з відокремленою садибою «Запільне», державного підприємства дослідного господарства «Асканійське» Управління головного Каховського магістрального каналу (а.с. 70-76).

При цьому надання позивачу послуг з перевезення товару від ПП «Квант ВЛ» найманим перевізниками ФОП ОСОБА_1 підтверджено договором про надання транспортних послуг від 05.01.2012р. № 2/7, ліцензією на перевезення небезпечних вантажів виданою ФОП ОСОБА_1, свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів на яких перевозився товар, товарно-транспортними накладними, податковими та видатковими накладними, актами виконаних робіт по перевезенню дизельного пального, які містяться в матеріалах справи.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що доводи податкового органу не відповідають фактичним обставинам справи та спростовані матеріалами справи.

При цьому суд першої інстанції зауважив, що правова оцінка господарської операції між позивачем та ПП «Квант ВЛ» про поставку дизельного палива у серпні 2012 року на підставі договору поставки від 06 липня 2012 року надана Херсонським окружним адміністративним судом у постанові від 24 травня 2013 року у справі № 821/1382/13-а за позовом ТОВ «Перша Таврійська Агроресурсна Компанія» до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Зазначена постанова суду залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року.

Суд першої інстанції зазначив, що в постанові Херсонського окружного адміністративного суду від 24 травня 2013 року та в ухвалі Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року по справі № 821/1382/13-а, суди першої та апеляційної інстанції встановили реальність виконання ТОВ «Перша Таврійська Агроресурсна Компанія» та ПП «Квант ВЛ» укладеної угоди від 06 липня 2012 року про поставку дизельного палива у серпні 2012 року та відсутність підстав у податкового органу вважати її безтоварною.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, враховуючи приписи ст. 69, ч. 1 ст. 72 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку про реальність виконання ТОВ «Перша Таврійська Агроресурсна Компанія» та ПП «Квант ВЛ» договору купівлі - продажу та про відсутність правових підстав для визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору є податкове повідомлення-рішення від 05.04.2013р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податкуу на прибуток приватних підприємств в розмірі 149413 грн. за ІІІ кв. 2012 року, прийняте податковим органом на підставі акту позапланової виїзної перевірки ТОВ «Перша Таврійська Агроресурсна Компанія» від 20 березня 2013 №1775/22.4/37049041, висновки якого ґрунтуються виключно на висновках акту перевірки ТОВ «Перша Таврійська Агроресурсна Компанія» від 20 листопада 2012 року № 2623/22-4/37049041, який у свою чергу ґрунтується на висновках акту від 05 листопада 2012 року № 136/15-3/37125022 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Квант-ВЛ» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.08.2012р. по 30.09.2012р.»,

Основним доводом апелянта є його твердження, про те, що угоди, укладені позивачем із ПП «Квант ВЛ», є безтоварними, не спрямовані на реальне настання правових наслідків, у зв'язку із відсутністю у постачальника основних фондів, складських приміщень, автотранспортних засобів, найманих працівників; у зв'язку не підтвердженням реальності проведення фінансово - господарської операції, розрахунків та обставин їх здійснення; у зв'язку не можливістю керівника ПП «Квант ВЛ» пояснити як відбувається приймання та відвантаження ПММ, хто і як контролює поставку товару від постачальника до місця зберігання товару, хто і як здійснює перевезення, хто і як контролює якість та умови зберігання товару.

Апеляційний суд зазначає, що вимоги апеляційної скарги обґрунтовані доводами, яким Херсонським окружним адміністративним судом надано правову оцінку, та не містять заперечень щодо встановлених судом першої інстанції фактичних обставин щодо реальності угоди, її платності, товарності та використання придбаного позивачем товару у власній господарській діяльності, що підтверджено наявними у матеріалах справи договору купівлі-продажу, видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями, договором про надання послуг з перевезення товару.

Крім іншого, реальність правовідносин між позивачем та контрагентом ПП «Квант-ВЛ» у серпні 2012 року з придбання позивачем дизельного палива за договором від 06 липня 2012 року, встановлена постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 24 травня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року по справі № 821/1382/13-а, відповідно до яких скасовано податкове повідомлення-рішення від 30.11.2012р. № прийняте податковим органом на підставі акту перевірки від 20 листопада 2012 року № 2623/22-4/37049041,

Апелянт не навів доводів та не подав доказів, які безспірно б підтверджували недобросовісність саме позивача, як платника податків та/або свідчили про його обізнаність щодо протиправного характеру діяльності свого контрагента, що покладено в основу правової позиції апелянта.

Ні в акті перевірки, ні іншими матеріалами справи не встановлено жодного фактичного порушення саме позивачем вимог податкового законодавства при формуванні позивачем валових витрат.

За таких обставин, висновок акту перевірки від 20 березня 2013 №1775/22.4/37049041 про безтоварний характер спірних операцій з поставки товару позивачеві ґрунтується на неправильній юридичній оцінці обставин справи, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що прийняте на підставі такого акту оскаржене податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 96-72, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 31 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П. Коваль

суддя О.О.Кравець