Справа № 0870/8943/12
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року 18:23Справа № 0870/8943/12 Провадження № ПР/808/32/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Яланської В.А. та представників:

позивача: ОСОБА_1;

відповідача: ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічна корпорація «Абсолют Корона»

до Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя

Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою суду від 30 вересня 2014 року по справі №808/8943/13-а позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічна корпорація «Абсолют Корона» залишена без розгляду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою Товариств з обмеженою відповідальністю «Екологічна корпорація «Абсолют Корона» подало на неї апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року апеляційна Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічна корпорація «Абсолют Корона» задоволена.

Ухвала Запорізького окружного адміністративного суду від 30 червня 2014 року у справі № 0870/8943/12 (СН/14226/14) скасована.

Справа № 0870/8943/12 (СН/14226/14) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічна Корпорація «Абсолют Корона» до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного Управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.

30 червня 2015 року матеріали вищезазначеної справи надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду.

Провадження в зазначеній справі неодноразово зупинялось, на підставі п. 4ч. 2 ст. 156 КАС України.

Судове засідання призначене на 09.12.2015.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на математичну та логічну невідповідність даних, що містяться в деклараціях позивача та інших документах первинного, бухгалтерського і податкового обліку даним, встановленим у акті перевірки.

Зазначає, що підставами для нарахування податкового зобовязання в акті перевірки зазначено: здійснення безтоварної угоди з ТОВ «Київагроарсенал» та безпідставне застосування норм Закону «Про оподаткування прибутку підприємств», що регулюють порядок оподаткування прибутку, отриманого за довгостроковим договором. Позивач не погоджується з вказаними твердженнями, оскільки безтоварність угоди з ТОВ «Київагроарсенал» нічим не доведено, і це є суб'єктивною думкою осіб, що складали акт, прибуток, отриманий за довгостроковим договором, оподатковано правильно, із використанням спеціального порядку оподаткування результатів діяльності, що здійснюється за довгостроковим договором.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив, з підстав визначених у письмових запереченнях, зокрема зазначив, що позивачем занижено суму валових доходів у 4 кварталі 2009 року на загальну суму 15 046 0498,25 грн., оскільки сума оплати за обладнання та роботи за договором № 09/0211-2171 від 02.11.2009 не була врахована при обчисленні валового доходу вказаного періоду, чим порушено п. 7.10 ст. 7, п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». Крім того, в порушення п.п.4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» позивачем не включено суму до складу валового доходу за операцією, відповідно до договору № 58 від 30.11.2008, у звязку із чим занижено суму валового доходу у 4 кварталі 2008 року. На підставі вище викладеного вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті податковим органом у порядку встановленому чинним законодавством, а тому підстави для їх скасування відсутні. З урахуванням вищезазначеного просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Камертон».

У судовому засіданні 09.12.2015 на підставі ст. 160 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

В період з 06.04.200 по 13.05.2010, на підставі направлення № 85 від 06.04.2010, фахівцями ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ «Екологічна Корпорація «Абсолют Корона» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2007 по 31.12.2009, за результатами якої складено Акт від 19.05.2010 № 875/23-023/33157621.

Висновками акту перевірки встановлено порушення позивачем вимог підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4, пункту 7.10 статті 7, пункту 11.3 статті 13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 3 765 470,64 грн., у тому числі по періодах:

4 квартал 2008 року у сумі 3 958,33 грн.;

2008 рік у сумі 3 958,33 грн.;

4 квартал 2009 року у сумі 3 761 512,31 грн.,

2009 рік у сумі 3 761 512,31 грн.

На підставі акту перевірки від 19.05.2010 № 875/23-023/33157621, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» № /0/923 від 31.05.2010, яким позивачу визначено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 4 519 752,26 грн., у т.ч. за основним платежем 3 765 470,64 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 754 281,62 грн.

Позивач, не погоджуючись із вказаним рішенням скористався своїм правом на адміністративне оскарження. У порядку адміністративного оскарження скарга позивача залишена без задоволення.

17.08.2010 позивачем поштою отримано рішення ДПІ за результатами розгляду первинної скарги від 17.06.2010, рішення датоване 13.08.2010, і до нього долучене нове податкове повідомлення-рішення форми «Р» № /1 від 13.08.2010, яким позивачу визначено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 4 519 752,26 грн., у т.ч. за основним платежем 3 765 470,64 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 754 281,62 грн.

В акті перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем порядку оподаткування операцій за Договором №09/0211-2171 від 02.11.2009 оскільки укладений між сторонами Договір не є «довгостроковим договором (контрактом)», поняття якого наведено в пп.7.10.2 п.7.10 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», у звязку з чим такі операції повинні оподатковуватися на загальних підставах, які визначено пп.11.2, 11.3 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Крім того, податковим органом зроблено висновок про те, що в порушення вимог пп.4.1.1 п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» позивачем не включено суму за операцією, на підставі договору №58 від 30.11.2008 до складу валового доходу, чим було занижено суму валових доходів у 4 кварталі 2008 року.

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями - рішеннями позивач звернувся до суду із вимогою про їх скасування.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ЕК «Абсолют Корона», згідно умов договору №58 від 30.11.2008 відвантажено товари (цукор, склянка в ас.) ФОП ОСОБА_3 на загальну суму 19000грн., у т.ч. ПДВ 3166,67грн. Відвантаження продукції підтверджується видатковою накладною №РН-0000004 від 09.12.2008. Операція відображена у бухгалтерському обліку як інший операційний дохід, але не включена до складу валового доходу. З огляду на вказані обставини, податковим органом у акті перевірки зроблено висновок про те, що в порушення вимог пп.4.1.1 п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» ТОВ «ЕК «Абсолют Корона» не було включено суму за зазначеною операцією до складу валового доходу, чим було занижено суму валових доходів у 4 кварталі 2008 року у розмірі 15 833,33 грн. (19000грн. 3166,67грн. ПДВ).

Крім того, матеріалами справи встановлено, що між ТОВ «Екологічна корпорація «Абсолют Корона» та ВАТ «Дніпроенерго» укладений Договір № 2626 від 12.09.2008. Згідно з умовами Договору виконавець ТОВ «Екологічна корпорація «Абсолют Корона», із залученням субпідрядних організацій зобовязується виконати і здати Замовникові роботи у галузі будівництва, а саме: роботи на об'єкті ВАТ «Дніпроенерго» Криворізька ТЕС «Технічне переоснащення енергоблоку ст.№3 з реконструкцією електрофільтрів. Розробка сірко - та азотоочищення». Розробка конструкторської документації для реконструкції електрофільтрів. Виготовлення та монтаж електрофільтрів. Початок робіт: вересень 2008 року, закінчення - 31 грудня 2009 року.

На виконання умов вищевказаного договору ВАТ «Дніпроенерго» перераховано на розрахунковий рахунок позивача передплату у розмірі 18 055 259,10 грн., що підтверджується банківськими виписка від 16.09.2008.

Договір №2626 від 12.09.2008 було розірвано, перерахований аванс та відвантажені матеріали були повернуті один-одному сторонами договору.

Також, 02.11.2009 між позивачем та Корпорацією виробничих та комерційних підприємств «СОЮЗ» укладено Договір № 09/0211-2171. Згідно з умовами договору ТОВ «Екологічна корпорація «Абсолют Корона» (Виконавець) зобов'язується із залученням субпідрядних організацій виконати і здати Замовникові, у встановлені цим договором терміни, роботи у галузі будівництва, а саме: роботи на об'єкті ВАТ «Дніпроенерго» Криворізька ТЕС «Технічне переоснащення енергоблоку ст.№3 з реконструкцією електрофільтрів; розробка сірко- та азотоочищення; розробка конструкторської документації для реконструкції електрофільтрів; виготовлення та монтаж електрофільтрів.

Позивачем для обліку та оподаткування операцій за Договором № 09/0211-2171 від 02.11.2009 було обрано особливий порядок оподаткування результатів діяльності, що здійснюється за довгостроковим договором (контрактом).

Так, податковим органом зроблено висновок про те, що позивачем порушено порядок оподаткування результатів діяльності, оскільки укладений між сторонами Договір не є «довгостроковим договором (контрактом)» в розумінні пп.7.10.2 п.7.10 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», у звязку з чим такі операції повинні оподатковуватися на загальних підставах, які визначено пп.11.2, 11.3 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». З огляду на встановлені обставини, в порушення п.7.10 ст.7, п.11.3 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» ТОВ «ЕК «Абсолют Корона» занижено суму валових доходів у 4 кварталі 2009 року на загальну суму 15 046 049,25грн., оскільки сума оплати за обладнання та роботи, яка перерахована на адресу ТОВ «ЕК «Абсолют Корона», не була врахована в обчисленні валового доходу вказаного періоду.

Суд погоджується із встановленими податковим органом порушеннями з огляду на наступне.

Відповідно до п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валовий доход загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Валовий доход включає:

4.1.1. Загальні доходи від продажу товарів (робіт, послуг), у тому числі допоміжних та обслуговуючих виробництв, що не мають статусу юридичної особи, а також доходи від продажу цінних паперів, деривативів, іпотечних сертифікатів участі, іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, сертифікатів фондів операцій з нерухомістю (за винятком операцій з їх первинного випуску (розміщення), операцій з їх кінцевого погашення (ліквідації) та операцій з консолідованим іпотечним боргом відповідно до закону).

4.1.2. Доходи від здійснення банківських, страхових та інших операцій з надання фінансових послуг, торгівлі валютними цінностями, цінними паперами, борговими зобов'язаннями та вимогами.

4.1.3. Доходи від операцій, передбачених статтею 7 цього Закону.

4.1.4. Доходи від спільної діяльності та у вигляді процентів, роялті, володіння борговими вимогами, доходів від здійснення операцій лізингу (оренди), а також дивідендів (крім тих, які не підлягають включенню до валового доходу відповідно до підпункту 7.8.6 пункту 7.8 статті 7 цього Закону).

4.1.5. Доходи, не враховані в обчисленні валового доходу періодів, що передують звітному, та виявлені у звітному періоді.

4.1.6. Доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді: сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді, крім їх надання неприбутковим організаціям згідно з пунктом 7.11 статті 7 цього Закону та у межах таких операцій між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи, крім випадків, визначених у частині четвертій статті 3 Закону України «Про списання вартості несплачених обсягів природного газу»;

сум поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, що залишається неповерненою на кінець такого звітного періоду від осіб, що не є платниками цього податку (у тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із законодавством мають пільги з цього податку, включаючи право застосовувати ставку податку нижчу, ніж установлена пунктом 7.2 статті 7 або статтею 10 цього Закону. У разі коли у майбутніх податкових періодах платник податку повертає таку поворотну фінансову допомогу (її частину) особі, яка її надала, такий платник податку збільшує суму валових витрат на суму такої поворотної фінансової допомоги (її частини) за наслідками податкового періоду, в якому відбулося таке повернення. При цьому валові доходи такого платника податку не збільшуються на суму умовно нарахованих процентів, а податкові зобов'язання особи, що надала поворотну фінансову допомогу, не змінюються як при її видачі, так і при її зворотному отриманні. Як виняток з правила, визначеного цим абзацом, операції з отримання (надання) фінансової допомоги між платником податку та його філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, розташованими на території України, не призводять до зміни їх валових витрат або валових доходів;

сум невикористаної частини коштів, що повертаються із страхових резервів у порядку, передбаченому пунктом 12.2 цього Закону;

сум заборгованості, що підлягає включенню до валових доходів згідно з пунктами 12.3 та 12.4 цього Закону;

сум коштів страхового резерву, використаних не за призначенням;

вартості матеріальних цінностей, переданих платнику податку згідно з договорами схову (у відповідальне зберігання) та використаних ним у власному виробничому чи господарському обороті;

сум штрафів та/або неустойки чи пені, фактично одержаних за рішенням сторін договору або за рішенням відповідних державних органів, суду;

сум державного мита, попередньо сплаченого позивачем, що повертається на його користь за рішенням суду;

сум акцизного збору, сплачених (нарахованих) покупцями підакцизних товарів (за їх рахунок) на користь платника такого акцизного збору, уповноваженого законом вносити його до бюджету, та рентних платежів, а також сум збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію;

доходів від продажу електричної енергії (включаючи реактивну);

сум дотацій і субсидій з фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або бюджетів, отриманих платником податку.

Згідно із п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», датою збільшення валового доходу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, у разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівку - дата її оприбуткування в касі платника податку, а за відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного надання результатів робіт (послуг) платником податку.

Так, позивач при визначенні валового доходу за звітній період, мав врахувати дохід, отриманий за господарською операцією із ФОП ОСОБА_3, а отже, в порушення пп.4.1.1 п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» занизив валовий дохід у 4 кварталі 2008 року у розмірі 15 833,33 грн.

Згідно з пп. 7.10.2 п. 7.10 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» під терміном «довгостроковий договір (контракт)» слід розуміти будь-який договір на виготовлення, будівництво, установку або монтаж матеріальних цінностей, що входитимуть до складу основних фондів замовника або складових частин таких основних фондів, а також на створення нематеріальних активів, пов'язаних з таким виготовленням, будівництвом, установкою або монтажем (послуг типу "інжиніринг", науково-дослідних і дослідно-конструкторських робіт та розробок), за умови, якщо такий контракт не планується завершити раніше ніж через 9 місяців з моменту здійснення або отримання авансу (передоплати).

Таким чином, вказаною нормою встановлено ряд критеріїв для можливості віднесення певного договору до довгострокового у розумінні цього закону, а саме:

по-перше, строк дії договору є не меншим, ніж 9 місяців з моменту здійснення перших витрат або отримання авансу (передоплати);

по-друге, предметом договору є виготовлення, будівництво, установка або монтаж матеріальних цінностей або створення нематеріальних активів, пов'язаних з таким виготовленням, будівництвом, установкою або монтажем (послуг типу "інжиніринг", науково-дослідних і дослідно-конструкторських робіт та розробок);

по-третє, ці матеріальні цінності входитимуть до складу основних фондів замовника або складових таких основних фондів, а також на створення нематеріальних активів.

Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств» не містить визначення поняття «замовник», то до замовників за довгостроковими контрактами слід віднести набувачів матеріальних цінностей або одержувачів нематеріальних активів.

З цього приводу суд зазначає, що вищезазначені договори вже були предметом розгляду адміністративної справи № № 2а-6157/10/0870.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.08.2011 по справі № 2а-6157/10/0870, яка наразі є такою, що набрала законної сили 11.09.2012 встановлено, що Договір №09/0211-2171 від 02.11.2009 не може бути визнаний як «довгостроковий», оскільки матеріальні цінності, які мають бути створені внаслідок виконання Договору №09/0211-2171, не можуть бути віднесені до складу основних фондів Замовника за договором, яким є Корпорація виробничих та комерційних підприємств «СОЮЗ», оскільки будівельні та інші роботи, згідно з Договором, проводяться на обєкті, що належить не Замовнику, а ВАТ «Дніпроенерго».

Крім того, у постанові від 16.08.2011 по справі № 2а-6157/10/0870, судом вже встановлено, що під час виконання цього Договору №09/0211-2171 позивач неправомірно використовував особливий порядок оподаткування результатів діяльності, який передбачений пп.7.10.1 п.7.10 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», що призвело до заниження суми валових доходів у 4 кварталі 2009 року на загальну суму 15 046 049,25грн., яка перерахована Замовником на адресу ТОВ «Екологічна корпорація «Абсолют Корона» (сума без ПДВ).

Статтею 72 КАС України встановлені підстави для звільнення від доказування. Зокрема, ч.1 вказаної норми передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, у постанові від 16.08.2011 по справі № 2а-6157/10/0870, вже встановлено, що Договір №09/0211-2171 від 02.11.2009 є «не довгостроковим», а отже, вказана обставина, у відповідності ч. 1 ст. 72 КАС України не потребує доказування.

Основною підставою для звернення позивача із вказаним позовом позивач зазначив математичну та логічну невідповідність даних, що містяться в деклараціях позивача та інших документах первинного, бухгалтерського і податкового обліку даним, встановленим у акті перевірки.

Суд не погоджується із вказаним твердженням, оскільки акт перевірки не містить математичних та логічних невідповідностей даним, що містяться в деклараціях позивача

Таким чином, суд вважає, що висновки акту перевірки є доведеними та такими, що повністю підтверджуються фактичними обставинами справи, а відповідно твердження позивача щодо помилковості таких висновків податкового органу є недоведеними та необґрунтованими жодними доказами.

Суд погоджується із розрахунком нарахованих податкових зобовязань та штрафних санкцій та вважає необхідне зазначити наступне.

Як відображено на стор. 13 акту по рядку декларації 01.3 «Доходи від виконання довгострокових договорів» порушень не встановлено.

Тобто, перевіряючий, який здійснював перевірку встановив, що отримані грошові кошти у сумі 15 046 049,00 = (18 055 259,10 загальна сума 3 009 209,85 грн. ПДВ) повинні бути задекларовані підприємством по р. 01.1 «Доходи від продажу товарів (робіт, послуг)».

Щодо розрахунку на суму 3 761 512,31 грн., відповідна сума була розрахована наступним чином:

- підприємством за 2009 рік задекларовано об'єкт з податку на прибуток у сумі 215 858,00 грн. при проведенні перевірки встановлено заниження об'єкту оподаткування у сумі 15 046 049,25 грн.;

- підприємством задекларовано до сплати податок на прибуток у сумі 53 964,50 грн.. який занижено на суму 3 761 512,31 грн.

Розраховується наступним чином:

- об'єкт оподаткування підприємства 215 858,00 гри. + об'єкт оподаткування встановлено при проведенні перевірки (заниження) 15 046 049,25 грн. = 15 261 907,25 грн., тобто за даними перевірки об'єкт оподаткування повинен становити 15 261 907,25 грн., як зазначено на стор. 23 акту (таблиця):

- 15 261 907,25 грн. х 25% (ставка податку на прибуток) 3 815 476,81 грн. податок до сплати за даними перевірки.

- 3 815 476,81 грн. - 53 964,50 грн. (податок задекларований підприємством) 3 761 512,31 грн.

Крім того, у якості однієї із підстав звернення до позову позивач зазначає незгоду із твердженнями податкового органу, викладеними у акті перевірки стосовно здійснення безтоварної операції позивача з ТОВ «Київагроарсенал», яка, відповідно, стала підставою для нарахування податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств.

З цього приводу суд зазначає, що предметом заявленого позову є визнання неправомірними податкових повідомлень-рішень, якими визначено позивачу податкові зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств. На правомірність визначення позивачем обєкта оподаткування з податку на прибуток, згідно з актом перевірки, не вплинули взаємовідносини позивача з ТОВ «Київагроарсенал».

Крім того, представником відповідача у судовому засіданні зазначено, що перевіряючим прописується безтоварність господарських операцій ТОВ «ЕК ОСОБА_4» з ТОВ «Київагроарсенал» як транзитна операція, які у подальшому продано Корпорації «Союз» і це ніяк не стосується оскаржуваних рішень з донарахування податку на прибуток.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв обґрунтовано, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічна корпорація «Абсолют Корона» відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П. Бойченко