Справа № 554/11527/15-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 р.Справа № 554/11527/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Лях О.П. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 23.09.2015р. по справі № 554/11527/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації про стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив визнати неправомірними дії та відмови Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації у здійсненні перерахунку йому щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік в розмірах, що передбачені ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати Департамент праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок, донарахувати та виплатити йому суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік, передбачену ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, з розміру заробітної плати встановленої на момент виплати з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796 щорічна допомога на оздоровлення інвалідам I і II групи виплачується в розмірі - п'яти мінімальних заробітних плат. Проте, у 2015 році позивач отримав від відповідача лише 120 грн. відповідно до постанови КМУ № 526 від 12.07.2005 року, чим, на думку позивача, порушено його право на отримання соціальної виплати на оздоровлення, закріплене ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 3, 8, 55 Конституції України, ст. 6 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Постановою Октябрського районного суду міста Полтави від 23.09.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, заперечень колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом ІІ групи у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 3).

Позивач у липні 2015 року звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату йому щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат за 2015 рік.

Відповідачем 05.08.2015 року надана відповідь № М - 947/01, в якій зазначено, що щорічна допомога на оздоровлення була нарахована позивачу у червні 2015 року в сумі 120 грн. та виплачена згідно з постановою КМ України від 12.07.2005 № 562 «Про щорічну допомогу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому підстави для перерахунку та виплати позивачу щорічної допомоги в іншому розмірі відсутні (а.с. 4).

Позивач не погодився із такими діями пенсійного органу та звернувся із позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що відповідачем правомірно виплачено позивачу щорічну допомогу на оздоровлення у 2015 році у розмірі, передбаченому постановою КМ України від 12.07.2005 №562 «Про щорічну допомогу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У доводах апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпаними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги та вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження в межах встановлених цією Конституцією та законами України; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Статтею 62 даного Закону України визначено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їхньої відомчої підпорядкованості та форм власності.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено, що у 2015 році норми і положення ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року N 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (інвалідам І і ІІ групи), розмір щорічної допомоги на оздоровлення складає 120 гривень.

Окрім того колегія суддів зазначає, що відповідно до п.4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936, виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом, проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім мм. Києва та Севастополя) рад (далі - уповноважений орган) за місцем реєстрації громадян.

З матеріалів справи вбачається, що призначення даного виду допомоги проведено позивачу управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної ради м. Полтави, а виплата Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області.

Натомість, відповідно до Положення про Департамент праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації, затвердженого розпорядженням голови від 26.03.2013 року № 148, на відповідача взагалі не покладено функцій з нарахування та проведення компенсаційних виплат, передбачених Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 23.09.2015р. по справі № 554/11527/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлений 14.12.2015 р.