Справа № 569/4334/15-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року м. Київ К/800/30412/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Пасічник С.С. , Тракало В.В. , розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29.04.2015р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2015р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області та просила визнати неправомірними дій відповідача щодо відмови в перерахунку призначеної їй пенсії, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії державного службовця, починаючи з 01.03.2015р., з врахуванням одержаних сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди державного службовця та сум виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно довідки від 04.03.2015р. №85, виходячи із розміру 90% заробітної плати.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 29.04.2015р. позовні вимоги задоволено, визнано дії відповідача протиправними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця починаючи з 01.03.2015р. з врахуванням одержаних сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди державного службовця та сум виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно довідки від 04.03.2015р. № 85, виходячи із розміру 90% заробітної плати.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2015р. апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області залишено без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29.04.2015р. залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії не ґрунтується на вимогах чинного пенсійного законодавства.

У касаційній скарзі представник Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судами, просить судові рішення скасувати і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відхилення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з 29.08.2011р. призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 90 % від суми заробітної плати.

Позивачка 06.03.2015р. звернулася до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань, сум виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати та винагороди державного службовця за безперервну працю, виходячи із 90% розміру заробітної плати згідно з довідкою №85 від 04.03.2015р.

13.03.2015р. Управлінням Пенсійного фонду України в м. Рівне відмовлено позивачу в проведенні перерахунку.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Законом України "Про оплату праці" №108/95-ВР від 24.03.1995р. (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення входила до системи оплати праці державного службовця.

Також ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991р. врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058-IV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про помилковість позиції відповідача про те, що матеріальна допомога та винагорода державного службовця, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права, оскільки відповідачем перевагу було надано положенням законів № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону №1788.

Також правильними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про оплату праці" у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Також обґрунтовано суди першої та апеляційної інстанцій встановили період, з якого слід здійснити перерахунок. Відповідно до ст.ст. 83, 84, 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.ст. 43, 44, 45, 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених згаданими Законами.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 20.02.2012р. (№ 21-430а11) та в постанові у справі №21-430а11 від 03.06.2014р.

З урахуванням вищезазначеного, суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області відхилити, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29.04.2015р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді

Пасічник С.С.

Тракало В.В.