Справа № 820/15547/14
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 січня 2016 р. № 820/15547/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Зінченка А.В.,

при секретарі Алавердян Е.А.

за участі сторін:

позивача не прибув

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Харківській області державної служби з надзвичайних ситуацій в Україні про стягнення середньомісячного заробітку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Харківській області державної служб из надзвичайних ситуацій України, в якій просить суд стягнути з відповідача 93492,00 грн. грошового забезпечення та моральну шкоду в сумі 1000 грн.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що 07.11.2008 р. згідно Наказу №119о/с від 14.11.2008 р. звільнено позивача та виключено його зі списків особового складу МНС України та всіх видів забезпечення, про що внесено запис до трудової книжки позивача. Проте, на думку позивача, відповідачем не відшкодовано при звільненні позивача згідно вимог ст. 116 Кодексу законів про працю України, суми коштів у вигляді компенсаційної виплати за невикористану позивачем відпустку у липні 2008 р., що становить 93492 грн. виходячи з наступного розрахунку: 1298,50 грн. (розмір заробітної плати позивача на момент його звільнення - 07 листопада 2008р.) х 12 місяців = 15 582 грн. х 6 років затримки повного грошового розрахунку відповідачем з позивачем (з 07.11.2008 по 28.08.2014 року (день звернення з позовом до суду), що і становить розмір даної позовної заяви. Згідно довідки ПАТ КБ Надра відділення №2003 від 28.10.2014 р. розмір заробітної плати ОСОБА_2 за липень 2008 р. становить 1298,50 грн. Тому враховуючи цю обставину, на думку позивача, розмір компенсаційної виплати ОСОБА_3 за липень 2008 р. становить 1298,00 грн., яку позивачем не було отримано при звільненні. У звязку з чим вважаючи порушеними свої права, свободи та інтереси в частині невиплат відповідачем відповідної суми коштів, позивач вважає за необхідне стягнути з Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Харківській області державної служби з надзвичайних ситуацій в Україні зазначену грошову суму у судовому порядку.

В судове засідання позивач не прибув, але надав до суду клопотання, в якому просив позовні вимоги задовольнити та справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, встановив наступні обставини.

Матеріалами справи підтверджено, що між Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в особі начальника Головного управління МНС України у Харківській області генерал майора служби цивільного захисту з одного боку, та гр. України ОСОБА_2 молодшим сержантом служби цивільного захисту, пожежним окремого поста ДПО Дворічанського районного відділу Головного управління МНС України в Харківській області з іншого боку, відповідно до пунктів 19-30 Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженого Постановою КМ України від 21.07.2005 року №629, 25.04.2008 р. укладено контракт про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту №1575/08 строком на три роки, що підтверджується копією контракту .

Згідно матеріалів справи, 01.07.2008 р., позивачем на імя начальника Дворічанського РВ ГУМНС України в Харківській області капітана служби цивільного захисту ОСОБА_4 складено рапорт про надання тарифної відпустки за 2008 рік, з 13.07.2008 року в кількості 30 днів згідно затвердженого 01.11.2007 р. начальником Дворічанського РВ ГУ МНС України в Харківській області.

За результатами розгляду рапорту, позивачу надано тарифну відпустку з 13.07.2008 року по 11.08.2008 року, що складає 30 діб, про що винесено Наказ про тарифну відпустку №78 від 01.07.2008 р. за підписом начальника районного відділу капітаном служби цивільного захисту ГУ МНС України в Харківській області.

Відповідно до Наказу за підписом начальника ГУ МНС України в Харківській області генерал майора служби цивільного захисту №119о/с від 14.11.2008 р. позивач був звільнений зі служби в органах МНС України та проведено з ним розрахунок суми грошового утримання (в т.ч. за час знаходження у відпустці) на день звільнення у відповідності до вимог діючого законодавства, що підтверджується витягом із Наказу.

На підставі Наказу з позивачем було припинено (розірвано) контракт та внесено запис про його звільнення до трудової книжки. Як підтверджено матеріалами справи, 07.11.2008 р. позивач отримав на руки свою трудову книжку.

Відповідно до довідки Управління економіки і фінансів Головного управління ДСНС України у Харківській області з позивача утримано 460,14грн. за невихід на службу у жовтні (11 днів), проте матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів відсутності позивача на службі у цей період.

Так, відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як субєкт владних повноважень надав суду платіжне доручення №2194 від 24.12.2015 року, згідно якого на користь позивача ОСОБА_2 переведено грошові кошти в розмірі 472,74 грн. в рахунок погашення суми не виплаченого грошевого забезпечення.

Тако суд вказує, що Порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу, які проходять службу в органах і підрозділах цивільного захисту Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи визначений Інструкцією про виплату грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 10 червня 2008 р. N 447 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 липня 2008 р. за N 612/15303 (далі за текстом Інструкція).

Пунктом 14.1 Інструкції передбачено, що особам рядового і начальницького складу, які відповідно чинного законодавства України мають право на відпустки із збереженням грошового забезпечення (щорічні відпустки, у тому числі під час навчання у вищих навчальних закладах МНС, додаткові відпустки у зв'язку з навчанням у вищих навчальних закладах МНС та інших вищих навчальних закладах без відриву від служби, а також у зв'язку з допуском до складання вступних іспитів у вищі навчальні заклади МНС та інші вищі навчальні заклади; для лікування у зв'язку з хворобою; відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин; інші додаткові відпустки, що визначені відповідними законами України), грошове забезпечення виплачується за весь період цих відпусток.

Згідно копії звернення № 18 за підписом начальника Дворічанського ГУ МНС України в Харківській області, відповідач у звязку із відпусткою позивача, письмово звернувся до фінансово-економічного відділу ГУ МНС України з вимогою надати позивачеві грошове утримання та проїзні документи. Матеріалами справи підтверджено, що серед інших, позивачу нараховано щомісячну преміальну надбавку за липень-серпень 2008 року.

Матеріалами справи також підтверджено, що позивачу було нараховано грошові кошти за період липень серпень 2008 року, загальна сума яких складає 2632,34 грн. та виплачено 2579,69 грн., про що свідчить особова картка позивача №92125-20 та дані особового рахунку.

Листом відділення ПАТ КБ Надра від 28.10.2014 р. (Вих.№88) повідомлено, що на імя позивача був відкритий рахунок №78737107, на який за період червень, липень, жовтень 2008 року зараховувалися та отримувалися кошти, на підтвердження чого до суду надано копії відповідних листів, а саме: звіт щодо операцій по картковому рахунку позивача за вказані періоди.

Згідно постанови КМУ від 22.04.2005, № 318 "Про удосконалення механізму виплати заробітної плати працівникам бюджетних установ та державної соціальної допомоги" передбачено що виплата заробітної плати працівникам бюджетних установ здійснюється за їх письмовою згодою через уповноважені банки, які визначаються за результатами відкритого конкурсу, що проводиться постійно діючою комісією у порядку, встановленому Міністерством фінансів.

Отже виплата грошового забезпечення позивачу здійснювалась через уповноважений банк на картковий рахунок позивача, у звязку з чим доводи представника позивача про надання відомостей за підписом позивача про отримання грошових коштів, суд не приймає до уваги.

Згідно довідки №1205 від 15.10.2014 року про доходи за підписом начальника управління економіки і фінансів Головного управління ДСНС України, позивачу за період з липня по серпень 2008 року нараховано на відкритий у банку Надра особовий рахунок позивача 2632,34 грн., також зазначено про відсутність затримки з виплати заробітної плати.

Згідно п.15.1 Інструкції, особам рядового і начальницького складу, звільненим зі служби у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу, у зв'язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду або службовою невідповідністю, грошова допомога не виплачується.

Тобто, позивач отримав суму грошового забезпечення у передбаченому законодавством розмірі за період свого знаходження у щорічній відпустці - з 13.07.2008 року по 11.08.2008 року, що спростовує твердження позивача в цій частині.

Щодо твердження позивача стосовно невикористаної ним щорічної відпустки згідно графіку за липень 2008 року та перебування у цей час на службі, суд зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту наданої до суду відповідачем книги служби ОП ДПО Дворічанського РВ ГУ МНС України в Харківській області (наряд на службу) (а.с. 106 136), у період з 13.07.2008 року по 11.08.2008 року (30 календарних днів) позивач був відсутній на службі. Згідно Наказу про тарифну відпустку №78 від 01.07.2008 р. за підписом начальника районного відділу капітаном служби цивільного захисту ГУ МНС України в Харківській області, позивач згідно затвердженого графіку знаходився у щорічній оплачуваній відпустці тривалістю 30 календарних днів - з 13.07.2008 року по 11.08.2008 року, що підтверджує факт використання ним щорічної відпустки.

Таким чином, на час звільнення позивача зі служби, позивач використав щорічну відпустку у повному обсязі у звязку з чим відсутні підстави для її компенсації.

Відповідно до пункту 15 частини 1 статті 3 КАС публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Регулювання правового становища осіб, які проходять службу в органах цивільного захисту України визначалися на час виникнення правовідносин Законом України "Про правові засади цивільного захисту" на цей час Кодексом цивільного захисту України та Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Інструкцією про виплату грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, якими не передбачено можливості стягнення компенсації за затримку виплати розрахунку при звільнення працівників цивільного захисту.

Передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ тощо), а отже гарантії визначені ст. 116, 117 КЗпП України на позивача не поширюються.

Щодо виплати моральної шкоди в розмірі 1000,0 грн., суд вказує, що в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити, так як в ході розгляду справи не встановлено наявність психологічних страждань позивача та їх причинний зв'язок з діями відповідача.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

А згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом в судовому засіданні не встановлено жодних порушень прав позивача з боку відповідача.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача не правомірними та такими, що не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином не обґрунтовані, не підтверджені матеріалами справи, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 160-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Харківській області державної служби з надзвичайних ситуацій в Україні про стягнення середньомісячного заробітку при звільненні - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанову у повному обсязі виготовлено 14 січня 2016 року.

Суддя А.В. Зінченко