Справа № 367/7869/15-а
Суддя: Пархоменко О. В.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/7869/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

головуючого судді Пархоменко О.В.,

з участю секретаря Григорян Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому органі Ірпінської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 29.10.2015 року в м. Ірпінь відповідач виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення № 111 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень за порушення ст. 152 КУпАП. Вказує, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач виходив з того, що 11.09.2015 року в м. Ірпінь по вул. Університетська, 37, припаркувавши у відповідності до вимог ПДР України транспортний засіб та здійснював підприємницьку діяльність, торгівля кавою з автомобіля, він порушив п. 9.2.5, 5.9.1 Правил благоустрою міста Ірпінь, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП.

Вважає оскаржувану постанову відповідача протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Оскаржувана постанова винесена без його присутності та без належного повідомлення його про час та місце розгляду справи, за таких умов до отримання постанови поштою він не міг довідатися про її існування та зміст, а отже, і вирішити питання про її оскарження. У звязку із тим, що він не здійснює підприємницьку діяльність, а виконує лише покладені на нього обовязки, передбачені договором доручення між ним та субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_2, транспортний засіб належить на праві власності субєкту підприємницької діяльності ОСОБА_2. Його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у звязку із порушенням вимог п. 9.2.5, 5.9.1 Правил благоустрою міста Ірпінь, тобто, адміністративна комісія вважає, що він самовільно зайняв частину обєкту благоустрою, без відповідного узгодження з органами державної влади. Однак, дослідивши та проаналізувавши приписи національного законодавства, він так і не міг знайти те, що транспортний засіб є обєктом благоустрою. З чого можна зробити висновок, що адміністративна комісія під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови, не лише знехтувала фундаментальними принципами права, а й грубо проігнорувала приписи законодавства України.

В звязку із викладеними обставинами позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення № 111 про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення проти позову із додатками, в яких просив у позові відмовити.

У звязку із цим суд, враховуючи письмову заяву позивача та наявність письмових заперечень відповідача, а також те, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі /у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження/, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

В судовому засіданні було встановлено, що постановою засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради від 29 жовтня 2015 року № 111 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штрафну санкцію в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 340 гривень за порушення п. 9.2.5 та п. 5.9.1 Правил благоустрою міста Ірпеня та селищ Ворзель, Гостомель, Коцюбинське, затверджених рішенням Ірпінської міської ради від 14.03.2008 року № 1501-42-У, а саме за самовільне зайняття території (частину території) обєкта благоустрою міста.

Суд вважає, що постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради від 29 жовтня 2015 року № 111 про накладення на ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення штрафу у розмірі 340 гривень слід визнати незаконною та скасувати, виходячи із наступного.

Згідно ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні було встановлено, що адміністративна справа відносно ОСОБА_1 була розглянута 29 жовтня 2015 року за відсутності позивача. Із доказів, наданих представником відповідача до письмових заперечень проти позову, вбачається, що на адресу проживання ОСОБА_1 відповідачем направлялись повідомлення про розгляд адміністративною комісією протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення на 15.10.2015 року та на 29.10.2015 року. Однак, як вбачається із матеріалів справи, беззаперечних доказів того, що позивачем дані повідомлення про виклик на засідання адміністративної комісії були особисто отримані надано не було. У звязку із цим суд вважає, що при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були порушені його права.

Стаття 152 КУпАП передбачає відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше. Як вбачається із копії протоколу № 93 про адміністративне правопорушення від 11 вересня 2015 року позивач свою вину у порушенні правил благоустрою міста Ірпеня та селищ не визнав, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 9.2.5 та п. 5.9.1 Правил благоустрою міста Ірпеня та селищ Ворзель, Гостомель, Коцюбинське, затверджених рішенням Ірпінської міської ради від 14.03.2008 року № 1501-42-У суду не надано. Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП відповідач не послався на жодний доказ на підтвердження викладених у постанові № 111 від 29.10.2015 року обставин.

За таких обставин, суд вважає, що слід визнати незаконною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради від 29 жовтня 2015 року № 111 про накладення на ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення штрафу у розмірі 340 гривень, задовольнивши позов.

На підставі викладеного та ст. ст. 152, 251 КУпАП, керуючись ст.ст. 2, 4, 9, 10-12, 71, 72, 86, 99, 100, 158,159, 160-163, 167 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради від 29 жовтня 2015 року № 111 про накладення на ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення штрафу у розмірі 340 гривень.

Копію постанови направити сторонам для відома.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_3