Справа № 22-а-11269/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Приходька К.П.

суддів: Рудніченко О.М., Голуб С А.

розглянула в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2079 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про стягнення недоотриманих сум щорічної одноразової допомоги на оздоровлення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення недоотриманих сум . одноразової допомоги на оздоровленігя за 2008 рік. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач в порушення вимог статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачує компенсацію за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, що є потерпілою від наслідків на аварії на ЧАЕС та має статус інваліда III групи та відповідно до вказаної норми Закону має право на отримання одноразової грошової допомоги на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Зазначала, що всупереч зазначеному відповідач виплачував вказану допомогу на оздоровлення за 2008 рік у значно нижчому розмірі ніж це встановлено закотом, у звязку з чим звернулася до суду з вказаним позовом.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2009 року позов задоволено. Визнано дії Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області в частині відмови у перерахунку виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на оздоровлення за 2008 рік в розмірі пяти мінімальних заробітних плат неправомірними. Зобовязано Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоотриману суму од норазової грошової допомоги па оздоровлення за 2008 рік в розмірі 2330 грн.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, неповно зясовано обставини справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення, та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача. перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеля и'іиа скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи. ОСОБА_2 є потерпілою від наслідків на аварії на ЧАЕС та має статус інваліда III групи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону Україні. ". І по статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катаетт-офи" учасникам аварії на Чорнобильській АЕС І категорії має виплачуватись щорічна допо.по: : на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Судом першої інстанції було всгаїючдепЬ. шо щорічну одноразову допомогу на озтоповлення позивачка отнимала в т/ іпі "* з . ¦ н позміпі 90 тн (я с. 10!

ОСОБА_2 JI.B. оспорюючи дії відповідача вважала, що вона отримувала державну допомогу значно нижчу, ніж це передбачено ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у звязку з чим звернулася до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постпажд і пі внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія судців вважає зазначені і і висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Статтею 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанова КМ України № 562 від 12.07.2005 року "Пр( щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, що постраждали внаслідок Чорнобильської каївеїрофїі». суперечить ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян. 11 ю_прс і, їждалп внаслідок Чорнобильської катастрофи", та ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно >ї органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані дія і и лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції У краї: і/ та Законами України, оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Також суд першої інстанції прав,їдьмо ііс взяв до уваги посилання представника відповідача на ст.62 Закону України "! Іро с а ус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". кою встановлено, що розяснення порядку застосування цього Закону проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для m п: г; я міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм в; і всі к .с і і.

Кабінет Міністрів України повні ієн їув встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі іі іі : звкопів, якими встановлено розмір мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається лн ч за правилами , передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове ддтк с пенсійне страхування» і іншого нормативно- правового акта, який би визначав цей розмі 4» і с аповлював інший розмір, немає.

Крім того, відповідно до Поста, тип і я'чкму Верховного Суду України вщ 1 листопада 1996 року N 9 "Про застосування К н: тугії України при здійсненні правосуддя", судам

необхідно виходити з того, що норма га і і-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, іu . . .м її Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів У к ы. нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішенії: . :т и шпістрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накн а. а а:сг; / юіії міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо ї і мк.ють оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде всі;. .шіств. що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечні ' >іювї. суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Відповідно до положень Коне :: іу ї : пр ї.ні, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гаран і її ;.п . чзміь зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним .. і :.ом держави (ст.З), права і свободи людини є

невідчужуваними та непорушними (сып і ). їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або

внесенні змін до чинних законів не Мі.же; .. з співі (стаття 22).

Виходячи з засад пріоритетнос ті 4з :.л ' і раї ни над урядовими нормативними актами,

а також враховуючи, що згідно с ' і і. ції України виключно законами України

визначаються плаття і свобо/ш ипілін- . : ;п їїтя rv-нлр« ттяп*.»™^ я*™™«її

при вирішенні даного спору суд периої і,к гаидії дійшов правильного висновку про застосування ст. 48 Закону України "! х спи ус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофі і1.

Крім того, суд першої інстанцій з:і; і воцьпяючи позовні вимоги, правомірно застосував ч. 2 ст. 99 КАС Укрмлп. ; ісою встановлений річний строк звернення до адміністративного суду, якщо не истай вчено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись пр ' імруїпення своїх прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням наведеного він цс. і з лі:. суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуальної с и;; і пі; став для його скасування не вбачається.

Таким чином, доводи апеляційно" :ц:арпі не спростовують висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, висипом -уду відповідають вимогам закону та обставинам

справи, рішення суду ухвалено з ..од сліпом норм матеріального і процесуального

права, підстав для його скасування мри еднн'ііному розгляді справи не встановлено

Керуючись ст.ст. 195,197,198,200 Ко' України, колегія суддів, -

Ухвалила

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Білоцерківськї міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського .міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини 5 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. / /

Головуючий:

Судді