Справа № 6523/11/2070
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2011-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 жовтня 2011 р. № 2-а- 6523/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кухар М.Д.,

при секретарі - Тайцеві А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Державного територіально-галузевого обєднання "Південно-Західна залізниця" до Харківського прикордонного загіну Східного регіонального управління державної прикордонної служби України про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління державної прикордонної служби України, в якому просить суд скасувати постанову № 9951002 від 22.04.2011 року. Позивач, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд даної справи без його участі. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача за наявними в ній матеріалами.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про розгляд даної справи без його участі суду не надав. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

8 квітня 2011 року о 22 годині 50 хвилин, під час здійснення прикордонного контролю потягу №054 сполученням «Харків - Уфа», у вагоні № 5 прикордонним нарядом було виявлено громадянку України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка слідувала разом з бабусею громадянкою РФ Калініною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На паспортний контроль було пред'явлено нотаріально завірену копію свідоцтва про народження громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія І-ЕЛ №010373, яка не дає права на перетин державного кордону України, тобто було виявлено факт перевезення Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця» пасажира без необхідних документів для в'їзду до держави прямування, що призвело до спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів.

Провідник вагону № 5 поїзду № 337 сполученням «Харків - Уфа» ОСОБА_3 не виконала свій обов'язок, а саме: при здійсненні посадки не перевірила наявності у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, та відмовила у перевезенні пасажиру, який на його вимогу не пред'явив необхідні документи, що призвело до спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів.

Вищезазначене підтверджується поясненнями громадянки РФ ОСОБА_4, яка підтверджує факт посадки 8 квітня 2011 року до поїзду сполученням «Харків - Уфа» у вагон №5 разом зі своєю онукою та те, що провідник ОСОБА_3 під час посадки документи у неї та її онуки не перевіряла.

Відповідно до статті 22-1 Закону України «Про залізничний транспорт» перевізник при перевезенні пасажира у міжнародному залізничному сполученні, зобов'язаний до початку перевезення перевірити наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, та відмовити у перевезенні пасажиру, який на його вимогу не пред'явив необхідні документи.

Саме невиконання перевізником вимог цієї статті закону призвело до спроби перевезення пасажира ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка слідувала разом з бабусею громадянкою РФ ОСОБА_4, через державний кордон України без необхідних документів.

Таким чином, в діянні ДТГО «Південно - Західна залізниця» є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень».

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» підприємства (їх об'єднання), установи, організації, фізичні особи-підприємці, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення (далі-перевізники), за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, несуть відповідальність у вигляді штрафу від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожного такого пасажира, але не більше двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за одне перевезення.

За виявленим фактом спроби перевезення ДТГО «Південно - Західна залізниця» пасажира без необхідних документів для в'їзду до держави прямування, посадовою особою відділу прикордонної служби «Куп'янськ» за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень», 08.04.2011 року відносно ДТГО «Південно - Західна залізниця» складено протокол № 9951002 про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень.

22 квітня 2011 року перший заступник начальника загону - начальник штабу Харківського прикордонного загону підполковник ОСОБА_5 розглянув справу про правопорушення, передбачене ч. 1 ст.1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» та виніс постанову № 9951002 про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, вчинене ДТГО «Південно - Західна залізниця» 8 квітня 2011 року.

За результатами розгляду справи постанову про накладення штрафу винесено уповноваженою посадовою особою (згідно ст. 2 Закону та п.1 Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 04.04.11 №203), в рамках наданих йому повноважень та згідно чинного законодавства України. Виходячи з вищевикладеного, постанова від 22.04.2011 року № 9951002 про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, вчинене ДТГО «Південно - Західна залізниця» 8 квітня 2011 року, винесена уповноваженою посадовою особою, в рамках діючого законодавства України, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин по справі, які підтверджені доказами по справі.

Твердження позивача стосовно того, що до початку поїздки провідником вагону було виявлено у пасажирки відсутність оригіналу свідоцтва на неповнолітню дитину ОСОБА_1, яка проїжджала разом з бабусею громадянкою РФ ОСОБА_4 та на що пасажиркою ОСОБА_4 нібито було заявлено, що вона знає про відсутність оригіналу документу і збирається їхати лише до станції Куп'янськ, є безпідставними.

Відповідно до матеріалів, які знаходяться у справі, встановлено, що у громадянки ОСОБА_4 та її онуки при посадці до поїзду провідником вагону документи, які дають право на перетин Державного кордону України взагалі не перевірялись, чим спростовується вищевказане твердження позивача. Також, слід зазначити, що громадянка ОСОБА_4 дізналась про те, що ксерокопія свідоцтва про народження завірена нотаріусом не дає права на перетин Державного кордону України лише від прикордонного наряду «перевірка документів», який ніс службу від станції Куп'янськ до станції Тополі.

Також, безпідставним є твердження позивача стосовно того, що співробітники Державної прикордонної служби України не давали вийти пасажирці із вагону на станції Куп'янськ та довезли її до станції Тополі, де в подальшому було складено протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане із здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень.

Про те, що громадянка мала намір перетнути державний кордон України, свідчать зібрані матеріали адміністративної справи, зокрема пояснення громадянки, а також проїзний документ від станції Київ до станції Челябінськ Російської Федерації, по якому слідувала громадянка, та за яким перевізник зобов'язаний був перевезти пасажира до кінцевої станції, вказаної у проїзному документі, чим спростовується твердження позивача стосовно того, що кінцевою станцією слідування пасажирів ОСОБА_4 разом з онукою була станція Куп'янськ.

Спільним Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України, Державної митної служби України, Міністерства транспорту та зв'язку України від 06.10.09 р. № 745/926/1032 затверджена «Технологія прикордонного та митного контролю у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон для залізничного сполучення» відповідно до пунктів: 2.8. Провідник вагона надає посадовим особам підрозділів органів охорони державного кордону та митних органів інформацію щодо: кількості пасажирів у вагоні, у т.ч. громадян України; пасажирів, які здійснюють висадку на залізничній прикордонній станції, де здійснюється прикордонний та митний контроль. 4.1. Прикордонний та митний контроль пасажирських поїздів під час руху здійснюються на ділянках залізничних маршрутів, які визначаються спільним наказом Адміністрації Державної прикордонної служби, Державної митної служби і Міністерства транспорту та зв'язку України. 4.2. Під час руху в зазначених пасажирських поїздах установлюється зона прикордонного та митного контролю, у межах якої посадовими особами підрозділів органів охорони державного кордону та митних органів проводяться контрольні процедури.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ході вирішення питання щодо законності прийнятого субєктом владних повноважень рішень суд відповідно до вимог ст.2 КАС України зобовязаний перевірити чи прийнято воно: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 161, 162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Харківського прикордонного загіну Східного регіонального управління державної прикордонної служби України до Харківського прикордонного загіну Східного регіонального управління державної прикордонної служби України про скасування постанови - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 28.10.2011 року.

Суддя Кухар М.Д.