Справа № 320/9965/15-а
Суддя: Міщенко Т. М.
Дата ухвалення: 2016-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 11.01.2016
Справа № 320/9965/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Міщенко Т.М,

при секретарі Макаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополь та Мелітопольському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області звернулась ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополь та Мелітопольському районі Запорізької області, в якому просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополь та Мелітопольському районі Запорізької області щодо призупинення виплати їй пенсії за віком з 01 квітня 2015 року всупереч змісту статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»); зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополь та Мелітопольському районі Запорізької області поновити та виплатити їй, ОСОБА_1, пенсію за віком, починаючи з 01 квітня 2015 року по 16 листопада 2015 року відповідно до протоколу від 15 липня 2010 року №29129 та розпорядження №819375 від 19 липня 2011 року; стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 487,20 гривень. За заявою позивачки позовні вимоги було зменшено в частині періоду поновлення та виплатити їй пенсії, а саме з 01 червня 2015 року до 16 листопада 2015 року. Свої вимоги ОСОБА_1 аргументує тим, що їй відповідачем було призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Позивачка, працюючи на посаді судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, отримувала пенсію за віком, яку згодом відповідач припинив виплачувати. На час припинення виплати пенсії та до звільнення з посади судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Притуло Л.В. пенсію не отримувала. У звязку з викладеним, вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополь та Мелітопольському районі Запорізької області із заявою про поновлення виплати їй пенсії та вирішення питання в позасудовому порядку, на що відповідач на адресу позивачки направив листа, в якому відмовив їй у вказаному та запропонував звернутись до суду, у звязку з чим позивачка була вимушена звернутись до суду з відповідним позовом.

04.01.2016 року позивачка уточнила позовні вимоги і просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополь та Мелітопольському районі Запорізької області щодо призупинення виплати їй пенсії за віком з 01 червня 2015 року та зобов`язати відповідача поновити та виплатити їй пенсію за віком, починаючи з 01 червня 2015 року по 16 листопада 2015 року.

Позивачка у судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі. З 01.04.2015 позивачці призупинено виплату пенсії за віком у відповідності до ЗУ від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», а саме: тимчасово у період з 1

квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених ЗУ «Про державну службу» та ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» пенсії, призначеній відповідно до цих законів не виплачується. На момент звернення із заявою від 23.10.2015 позивачка працювала на посаді, яка давала право на призначення пенсії або на щомісячне довічне грошове утримання відповідно до вказаних законів. Відповідно до пункту 13 Закону № 213 внесено зміни в абзац 3 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» в якому зазначено, що порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам встановлюється законодавством незалежно від дати призначення пенсії (щомісячно довічного грошового утримання)».Згідно з п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»), тобто фактично тимчасово даний вид пенсії не призначається, а норми ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», які регулюють порядок призначення пенсії або довічного утримання судді у відставці, не були змінені в встановленому законом порядку. Тому підстав для виплати пенсії позивачці з 1 квітня 2015 року по 16 листопада 2015 року, відповідно до Закону № 1058 немає. Крім того, вважає, що позивачка пропустила строк звернення до суду, оскільки дізналася про порушене право у квітні 2015 року, але до суду звернулася лише у грудні 2015 року.

Суд, заслухавши доводи представника відповідача, вивчивши матеріали справи, письмові докази, вважає, що адміністративний позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав.

08 липня 2010 року позивачці було призначено пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV.

09 липня 2010 року виплату пенсії було переведено згідно із Законом України «Про державну службу», однак 01 липня 2011 року виплату їй пенсії було повторно переведено на виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV, що підтверджується копією протоколу та розпорядження /а.с. 18-19/.

ОСОБА_1 працювала на посаді судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з 03 травня 1993 року, що підтверджується записом в трудовій книжці (копія) /а.с.8-9/.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 12 листопада 2015 року №788-VII «Про звільнення суддів», у звязку з подачею позивачкою заяви про відставку, її повноваження судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області були припинені, що підтверджується копією Постанови Верховної Ради України /а.с.10-13/.

16 листопада 2015 року ОСОБА_1 було виключено зі складу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, що підтверджується копією Наказу Голови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_2 №111-к /а.с.14/.

Суд приходить до висновку, що позивачка на момент перебування на посаді судді була пенсіонером за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV, та, працюючи на посаді судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, їй виплачувалась пенсія, що підтверджується копією протоколу №29129 від 15 липня 2010 року, копією розпорядження №819375 від 19 липня 2011 року /а.с.18-19/.

Починаючи з 01 квітня 2015 року ОСОБА_1, пенсіонеру за віком, було призупинено виплату пенсії, у звязку з чим вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополь та Мелітопольському районі Запорізької області із заявою про поновлення їй виплати пенсії за віком, починаючи з 01 квітня 2015 року та запропонувала відповідачу урегулювати питання в позасудовому порядку /а.с.15/.

Відповідно до листа №317/П-7 від 06 листопада 2015 року позивачці було відмовлено у задоволенні її заяви про поновлення виплати пенсії за віком, у звязку з відсутністю підстав для поновлення їй пенсії, яка була призначена відповідно до Закону України «Про

загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV /а.с.17/.

Згідно діючої редакції абз. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються».

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", Про судоустрій і статус суддів", Про статус народного депутата України", Про Кабінет Міністрів України", Про судову експертизу", Про Національний банк України", Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону №213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року не був прийнятий, у звязку з чим суд вважає, що з цієї дати і до 16 листопада 2015 року, а саме до фактичного виключення ОСОБА_1 зі складу суддів Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, повинна була виплачуватись пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до п.5 Рішення Конституційного суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 «У справі за конституційним поданням Верховного Суду України та 50 народних депутатів України» щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого пункту 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та офіційного тлумачення положення частини третьої статті 11 Закону України «Про статус суддів» (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання): «Право на пенсійне забезпечення, загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законами України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». «Для окремих категорій громадян пенсійне забезпечення встановлюється іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей умов праці, характеру виконуваної роботи, її складності і значущості, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод».

До твердження представника відповідача, що позивачка пропустила строк звернення до адміністративного суду, який визначений КАС України в 6 місяців, суд ставиться критично, оскільки в шестимісячний строк, а саме у жовтні 2015 року, позивачка звернулась до відповідача із заявою про поновлення виплати їй пенсії та урегулювання спору в позасудовому порядку, однак відповідь про відмову отримала лише в листопаді 2015 року. Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 дізналась про порушення її прав з листопада 2015 року, у звязку з чим строк звернення до адміністративного суду слід рахувати з вказаної дати.

Крім того, позивачка просить поновити їй виплату пенсії за віком з 01 червня 2015 року, оскільки законодавчий акт щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, який передбачався пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, не був прийнятий. Враховуючи викладене, суд також вважає, що строк звернення до адміністративного суду не було пропущено, оскільки позивачка звернулась до суду у грудні 2015 року, що не порушує вимоги ст. 51 КАС України.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з 03 травня 1993 року по 16 листопада 2015 року. Пенсійне забезпечення їй було призначено з 2011 року відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV, а не у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій та статус суддів».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополь та Мелітопольському районі Запорізької області слід задовольнити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9-11, 70-71, 158-163 КАС України, ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV, п.5 розділу ІІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, ст.22 Конституції України, суд,

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі та Мелітопольському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі та Мелітопольському районі Запорізької області щодо призупинення виплати ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, пенсії за віком з 01 червня 2015 року, всупереч змісту ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі та Мелітопольському районі Запорізької області поновити та виплатити ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, пенсію за віком, починаючи з 01 червня 2015 року, тобто з дня неприйняття законодавчим органом законодавчого акту, який би врегулював виплату всіх пенсій до дня виключення ОСОБА_1 зі складу суддів Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, а саме до 16 листопада 2015 року відповідно до протоколу від 15 липня 2010 року №29129 та розпорядження №819375 від 19 липня 2011 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі та Мелітопольському районі Запорізької області, /72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Крупської, 2/ на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: 72313, Запорізька область, м. Мелітополь, пр. 50-річчя Перемоги, 36/9, кв. 21, суму сплаченого судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Мелітопольський міськрайонний Запорізької області суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми під час її розгляду, мають право звернутися з апеляційною скаргою протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: