Справа № 22-а-20811/11
Суддя: Михайлів Л.В.
Дата ухвалення: 2011-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 10.3.3 (Ш) ОСОБА_1
Доповідач - Михайлів Л.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Митрофанової Л.В., Соколан Н.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 10 березня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради про визнання протиправною відмови в перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2008 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради (наділі УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради) про визнання протиправною відмови в перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, посилаючись на те, що з квітня 2007р. вона перебуває на обліку у відповідача й отримує від нього щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в меншому розмірі, ніж передбачено ст. 15 Закону України Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Просила суд поновити строк звернення до суду, визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування, призначення та виплати їй державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, стягнути з відповідача на її користь заборгованість з виплати такої допомоги в розмірі 4330,81 грн. за період з 21.01.2007 року по 31.12.2007 року, а також зобовязати відповідача сплачувати надалі таку допомогу згідно з діючим законодавством.

У звязку з відмовою позивача від позовних вимог до УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради про призначення державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до закінчення строку передбаченої законом виплати провадження в цій частині позовних вимог закрито на підставі ухвали суду від 24.02.2009 року.

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 10.03.2009 року задоволено клопотання позивача про поновлення строку для звернення до суду. Поновлено ОСОБА_2 процесуальний строк для звернення до адміністративного суду за період з 21.01.2007 року по 31.12.2007 року, як такий що пропущено з поважних причин.

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 10 березня 2009 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправними дії УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Зобов'язано УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради сплатити ОСОБА_2 недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно в розмірі 2182,41 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради ставить питання про скасування постанови суду та прийняття нової постанови, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, судом першої інстанції не враховано, що відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, проводив позивачу виплату такої допомоги у межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом на рік, при цьому кошти на виплату допомоги у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, починаючи з 09.07.2007 року, в нього відсутні, й оскільки законодавчо це питання не врегульовано, то він не є належним відповідачем по справі. Крім того, позивачем пропущено строк звернення до суду й не зважаючи на наполяганні відповідача щодо застосування наслідків пропуску такого строку, суд в порушення вимог ст.ст. 99, 100 КАС України поновив його.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 у звязку з народженням доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває з квітня 2007 року на обліку УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради та отримує щомісячно соціальну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як незастрахована особа (непрацююча).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання протиправними дій УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради щодо нарахування та виплати позивачу щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та зобовязуючи відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача недоотриману нею за цей період суму допомоги в розмірі 2182,41 грн., суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем за вказаний період здійснювалась виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в заниженому розмірі, ніж передбачено ст. 15 Закону України Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем оскаржується встановлене судом право позивача на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», допомога виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по день досягнення дитиною трьох років.

Пунктом 14 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», який набрав чинності 01.01.2007 року, було призупинено дію ч.1 ст.15 та п.3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» .

Абз.3 ч.2 ст.56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007р. визнано неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення рішення положення п.14 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» в частині зупинення на 2007 рік дії ч.1 ст.15 та п.3 розділу VІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Отже, в період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року застосуванню до врегулювання спірних правовідносин підлягали вимоги ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Згідно ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлюється з 01 квітня 2007 року - у розмірі 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - у розмірі 470 грн.

Однак, УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради, продовжуючи застосовувати приписи абз. 3 ч.2 ст. 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», нараховувало та виплачувало позивачу ОСОБА_2 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з липня по грудень 2007 року у наступних розмірах, а саме: за липень 2007 року в сумі 101,16 грн., за серпень, вересень 2007 року в сумі по 103,41 грн., за жовтень 2007 року в сумі 107,73 грн., за листопад 2007 року в сумі 90 грн. та за грудень 2007 року - в сумі 110,88 грн., що підтверджується відповіддю УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради від 17.11.2008 року (а.с. 12).

Приймаючи до уваги викладене, суд першої інстанції правильно визначив, що саме з 09.07.2007 року, тобто з дня ухвалення Рішення Конституційним Судом України, по 31.12.2007 року - до кінця поточного року, відповідач повинен призначити й виплатити ОСОБА_2 недотриману нею за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей віком до 6 років на час її виплати.

Положення Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2007 року № 13 «Деякі питання призначення і виплати допомоги сімям з дітьми», на підставі якої відповідачем за оспорюваний період нараховувалася позивачу державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суперечать положенням ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», які мали пріоритет у застосуванні до врегулювання спірних правовідносин в період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Посилання ж відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не може бути враховано колегією суддів як підстава для невиконання відповідачем своїх зобовязань, встановлених ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується, на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Крім того, питання фінансування видатків на реалізацію програми виплати такої допомоги не є предметом розгляду цього спору.

Спростовуються й доводи апеляційної скарги УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради відносно того, що воно є неналежним відповідачем у справі, оскільки допомога по догляду за дитиною особам, які мають право на її отримання призначається і виплачується органами праці і соціального захисту населення за місцем проживання такої особи. Отже, УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради є належним відповідачем у справі.

Безпідставними й такими, що спростовуються матеріалами справи вважає колегія суддів й доводи відповідача щодо відсутності підстав для поновлення позивачу пропущеного нею процесуального строку звернення до суду.

Разом з тим, визначаючи конкретний розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку й зобовязуючи відповідача виплатити його на користь позивача, суд першої інстанції допустив порушення правил застосування норм матеріального права, не врахувавши що у відповідності до ст.ст. 21, 105, 162 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю.

Нарахування позивачу такої допомоги є компетенцією Управління праці та соціального захисту населення і суд не може виконувати функції цього органу в частині нарахування конкретної суми такої допомоги.

З викладеного вбачається, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що адміністративний суд повинен визнавати дії субєктів владних повноважень протиправними і зобов'язувати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не розраховувати суму й зазначати її в резолютивній частині ухваленого судового рішення.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність виключення з резолютивної частини прийнятої постанови конкретного розміру державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яку повинен нарахувати й виплатити відповідач на користь позивача.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 постанова суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, п.1 ч.1 ст. 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради задовольнити частково.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 10 березня 2009 року змінити, виключивши з її резолютивної частини посилання на розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 2182,41 грн., який підлягає нарахуванню та виплаті Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради на користь ОСОБА_2.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: