Справа № 805/3518/14
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

22 грудня 2015 року Справа № 805/3518/14

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кониченка О. М. при секретарі судового засідання Широбокові І.В. розглянувши заяву Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про перегляд постанови Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року за нововиявленими обставинами у справі №805/3518/14 за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Донецькій області, Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання незаконним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 12.04.2013 року № -21-86

за участю

представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довір.

від відповідача: ОСОБА_3 за довір.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 управління Державної фіскальної служби у Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з заявою про перегляд постанови від 24 лютого 2015 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Донецькій області, Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання незаконним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 12.04.2013 року № -21-86.

В обґрунтування заяви відповідач ОСОБА_4 управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області зазначив, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року у справі №805/3518/14 позовні вимоги фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області та Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 12.04.2013 року №-21-86 задоволено у повному обсязі.

Судове рішення мотивоване тим, що в матеріалах справи наявний договір суборенди нежитлового приміщення (магазин «Олександр+») укладений між ОСОБА_5 (субарендатор) та ОСОБА_6 (орендодавець). Предметом зазначеного договору суборенди є передача у тимчасове користування нежитлового переміщення, що розташоване за адресою: м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 49. Із зміст договору вбачається що ОСОБА_5 орендує нежитлове приміщення загальною площею 58 м.кв., у т.ч. 22 м.кв. торгова площа. Однак, після набрання рішенням суду законної сили, відповідачу стали відомі обставини, які є як він вважає є істотними для справи і які не були відомі під час розгляду цієї справи, а саме: у поясненнях ОСОБА_6 від 07.07.2015 року на імя начальника ДПІ у м.Краматорську ГУ Міндоходів у Донецькій області де зазначено, що у 2013 році обєкт нерухомості, розташований за адресою: м. Краматорськ, бул. Шахтобудівельників, 49 було надано в оренду лише ОСОБА_1, факт укладання договору з ОСОБА_5 у березні 2013 року заявниця заперечує. Таким чином, відповідач робить висновок що договір суборенди між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не укладався та не може бути доказом по справі. З урахуванням викладеного просив суд скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24.02.2015 року у справі №805/3518/14 та прийняти нову, якою у задоволені позовних вимог відмовити.

Представник позивача надав до суду заперечення на заяву та просив суд відмовити у задоволені заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови суду.

Представник відповідача підтримав доводи, що викладені у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови суду та просив суд задовольнити її у повному обсязі.

Суд дослідивши матеріали справи вислухавши пояснення представників сторін встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у звязку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Отже, судове рішення підлягає перегляду за нововиявленими обставинами в тих виключних випадках, коли у справі, вирішеній судом, з'ясовуються такі нові обставини, які існували в об'єктивній дійсності на момент вирішення судом спірного правовідношення, але не були і не могли бути відомі зацікавленому учаснику та суду, незважаючи на виконання останнім вимог процесуального закону щодо встановлення взаємних прав та обов'язків сторін. Підставою для перегляду судових постанов та ухвал за нововиявленими обставинами можуть бути тільки невідомі раніше обставин (що існували в об'єктивній дійсності), які, якщо б вони були відомі суду під час вирішення справи, суттєво вплинули б на висновки суду щодо прав та обов'язків осіб, які беруть участь у процесі.

Відповідно до частини 1 статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Так, постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року, що залишене без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Донецькій області, Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання незаконним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 12.04.2013 року № -21-86 задоволено. Рішення про застосування фінансових санкцій від 12.04.2013 року № -21-86 - скасовано.

В ході розгляду вищезазначеної справи, було встановлено, що 21 березня 2013 року Регіональним управлінням Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПС України у Донецькій області проведена перевірка магазину, який належить субєкту господарювання ФОП ОСОБА_1 за адресою Донецька область, м. Краматорськ, вул. Машинобудівельників 49, за результатами чого складено акт від 13 березня 2013 року № 116/03/НОМЕР_1 та відносно ОСОБА_1 прийнято рішення про застосування фінансових санкцій в розмірі 21842,10 грн. за порушення вимог ч. 4 статті 11 та статті 15 Закону України від 19.12.1995 р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Судом також було встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 (орендатор) та ОСОБА_6 (орендодавець) 18 березня 2013 року укладено договір оренди нежитлового приміщення (Магазин Александр+), предметом якого є передача у тимчасове користування нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: бул. Машинобудівельників 49, м.Краматорськ. Із змісту договору вбачається, що ОСОБА_1 орендує нежитлове приміщення загальною площею 58 м.кв., у т.ч. 33 м.кв. торгова площа.

Примірник договору оренди нежитлового приміщення від 18 березня 2015 року, який наявний в матеріалах справи (аркуш справи 8), згідно пояснень свідка ОСОБА_6 є вже недійсним та перекреслений сторонами договору. Доказів протилежного сторонами до суду не надано.

Представником позивача надана копія договору від 01.01.2013 між позивачем та ОСОБА_6 від 01.01.2013 року, де визначені суттєві умови договору.

В матеріалах справи крім іншого, знаходиться договір суборенди нежитлового приміщення (Магазин Александр+) від 18 березня 2013 року, укладений між ОСОБА_5 (субарендатор) та ОСОБА_6 (орендодавець). Предметом зазначеного договору суборенди є передача у тимчасове користування нежитлового приміщення, загальною площею 58 м.кв., у т.ч. 22 м.кв. торгова площа, що розташоване за адресою: бул. Машинобудівельників 49, м. Краматорськ.

З письмових пояснень ОСОБА_6 на імя начальника ДПІ у м. Краматорську, що стали підставою для звернення відповідача з заявою до суду про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, вбачається, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 був укладений договір оренди на приміщення за адресою бул. Машинобудівельників 49, м.Краматорськ, який приблизно на весні 2013 року було розірвано та договір суборенди на вказане приміщення у травні 2013 року з іншими особами у т.ч. з ОСОБА_5 нєю не укладався. Вказане пояснення датоване 07 липня 2015 року та зареєстроване того ж дня в Державні податковій інспекції згідно штампу вхідної кореспонденції за №15139/10.

Крім того, в матеріалах справи знаходиться інше пояснення ОСОБА_6 також на імя начальника ДПІ у м. Краматорську, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_6 уклала договір оренди з ОСОБА_1 на 2012 2013 роки на приміщення за адресою бул. Машинобудівельників 49, м. Краматорськ, в якому було зазначено, про те, що ОСОБА_1 не має право передавати в суборенду орендоване приміщення без згоди орендодавця. ОСОБА_1П в свою чергу підписала ОСОБА_6 згоду на суборенду приміщення ОСОБА_5 на 2012 -2013 роки, згідно якого ніяких фінансових взаємовідносин не передбачалось. Через два дні ОСОБА_6 дізналася про відмову від суборенди та договір оренди з ОСОБА_1 незадовго також було розірвано. Пояснення датоване 07 липня 2015 року та зареєстроване того ж дня в Державні податковій інспекції згідно штампу вхідної кореспонденції за №15138/10.

Під час розгляду справи за нововиявленими обставинами було викликано та допитано у якості свідка ОСОБА_6, як з підстав вищевикладеного пояснила, що спершу в кабінеті начальника написала пояснення за №15139/10, де вона заперечувала факт укладання договору суборенди, однак пізніше згадавши всі обставини того часу, написала інше пояснення за №15138/10 та яке також надала до податкової інспекції.

Розяснень, чому пояснення ОСОБА_6 від 07 липня 2015 року зареєстровані в зворотному порядку сторонами суду не надано.

Таким чином, відповідачем надані як доказ пояснення ОСОБА_6 за №15139/10, де вона заперечувала передачу в суборенду приміщення магазину, що як наслідок вказувало на протиправність дій ОСОБА_1 не враховуючи при цьому пояснення за №15138/10.

Крім того, свідок ОСОБА_7 надала суду пояснення, що саме вона здійснювала торгівлю алкогольними та тютюновими виробами без держаної реєстрації та ліцензії, зазначивши, що ніякого відношення до позивача не має.

За таких обставин, суд, вважає заяву Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року за нововиявленими обставинами у справі №805/3518/14 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 2-15, 17-18, 33-35, 45-46, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 253, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про перегляд постанови Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року за нововиявленими обставинами у справі №805/3518/14 за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Донецькій області, Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання незаконним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 12.04.2013 року № -21-86 залишити без задоволення.

Ухвала постановлена у нарадчій кімнаті та проголошено вступну та резолютивну частину у судовому засіданні 24 грудня 2015 року.

Повний текст ухвали складено та підписано 28 грудня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Кониченко О.М.