Справа № 810/3106/15
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 810/3106/15
У Х В А Л А

18 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді Степанюка А.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Рибпром» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «ТД «Рибпром» (далі - Позивач, ТОВ «ТД «Рибпром») звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області (далі - Відповідач, ДПІ у Києво-Святошинському районі) про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 21.04.2015 року №43/10-13-22-02 щодо непогодження застосування процедури податкового компромісу;

- зобов'язання ДПІ у Києво-Святошинському районі відобразити в інтегрованій картці ТОВ «ТД «Рибпром» за платежем «податок на прибуток» узгодження податкових зобов'язань та досягнення податкового компромісу за податковим повідомленням-рішенням №000201200 від 01.09.2014 року в частині 94 796,94 грн.; відобразити в інтегрованій картці ТОВ «ТД «Рибпром» за платежем «податок на додану вартість» узгодження податкових зобов'язань та досягнення податкового компромісу за податковим повідомленням-рішенням № від 01.09.2014 року у розмірі 114 892,00 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26.08.2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд ухвалою від 07.12.2015 року залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. ст. 186, 187, 189 КАС України. При цьому невідповідність наведеним положенням КАС України виявилася в тому, що Апелянтом пропущено десятиденний строк оскарження постанови суду першої інстанції, не додано належним чином оформлений документ про повноваження представника, а також документ про сплату судового збору.

Апелянту було надано строк для усунення недоліків - тридцять днів з моменту отримання копії ухвали від 07.12.2015 року. Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху отримано Відповідачем 15.12.2015 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції ДПІ у Києво-Святошинському районі на адресу суду 17.12.2015 року було направлено лист про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої було додано копію супровідного листа Київського окружного адміністративного суду від 26.08.2015 року, яким підтверджується отримання Відповідачем копії оскаржуваного рішення 11.11.2015 року.

Наведене свідчить, що Апелянтом були усунуті викладені в ухвалі від 07.12.2015 року недоліки в частині надання доказів отримання копії оскаржуваної постанови від 26.08.2015 року.

Водночас, Відповідачем всупереч вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не було надано належним чином оформлений документ про наявність у ОСОБА_1 повноважень підписувати апеляційну скаргу від імені ДПІ у Києво-Святошинському районі, оскільки до листа від 17.12.2015 року, направленого на адресу Київського апеляційного адміністративного суду, було додано жодним чином не засвідчена копія довіреності від 15.09.2015 року №63/9/10-13-10-025 про представництво ОСОБА_1 інтересів Відповідача.

Крім того, що стосується усунення податковим органом недоліку апеляційної скарги в частині подання документу про сплату судового збору, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Разом із заявою про усунення недоліків апеляційної скарги Відповідачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки на даний час бюджетне фінансування на сплату збору не виділено.

Надаючи оцінку такому твердженню Апелянта, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже було вказано раніше, відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведеного випливає, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов'язком суду, можливість реалізації якого пов'язується з майновим станом особи.

Тобто, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Зазначена позиція підтримується Вищим адміністративним судом України у постанові Пленуму від 23.01.2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Крім того, відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Таким чином, оскільки заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору не містить доказів скрутного майнового стану особи та неможливості Відповідача забезпечити сплату судового збору у встановленому Законом розмірі, суд вважає за необхідне у його задоволенні відмовити.

Аналогічний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в ухвалі від 08.09.2015 року у справі №21-5496а15.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Апелянтом не було усунуто всі недоліки, визначені в ухвалі від 07.12.2015 року, а саме до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору, а також належним чином оформлений документ про повноваження представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього кодексу, застосовуються правила ст. 108 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 3 статті 108 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу Апелянту.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 189, 212 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Рибпром» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. ст. 211, 212 КАС України.

Суддя А.Г. Степанюк