Справа № 810/3667/15
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3667/15 Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В. Р. Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

14 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Дзекан В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Київського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Фоззі-Фуд" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів:

- від 18.02.2015 р. № 100260002/2015/000130/1;

- від 18.02.2015 р. № 100260002/2015/000128/1;

- від 12.03.2015 р. № 100260002/2015/000185/1;

- від 12.03.2015 р. № 100260002/2015/000179/1;

- від 12.03.2015 р. № 100260002/2015/000182/1;

- від 13.03.2015 р. № 100260002/2015/000187/1;

- від 12.03.2015 р. № 100260002/2015/000181/1;

- від 12.03.2015 р. № 100260002/2015/000183/1;

- від 11.03.2015 р. № 100260002/2015/000171/1;

- від 11.03.2015 р. № 100260002/2015/000172/1

- від 11.03.2015 р. № 100260002/2015/000175/1;

- від 11.03.2015 р. № 100260002/2015/000177/1;

- від 11.03.2015 р. № 100260002/2015/000173/1;

- від 11.03.2015 р. № 100260002/2015/000176/1;

- від 11.03.2015 р. № 100260002/2015/000170/1;

- від 11.03.2015 р. № 100260002/2015/000174/1;

- від 11.03.2015 р. № 100260002/2015/000169/1;

- від 20.04.2015 р. № 100260002/2015/000230/1;

- від 20.04.2015 р. № 100260002/2015/000231/1;

- від 20.04.2015 р. № 100260002/2015/000233/1;

- від 20.04.2015 р. № 100260002/2015/000227/1;

- від 20.04.2015 р. № 100260002/2015/000228/1;

- від 20.04.2015 р. № 100260002/2015/000225/1;

- від 20.04.2015 р. № 100260002/2015/000224/1;

- від 20.04.2015 р. № 100260002/2015/000232/1;

- від 20.04.2015 р. № 100260002/2015/000229/1;

- від 20.04.2015 р. № 100260002/2015/000226/1;

- від 09.06.2015 р. № 100260002/2015/000326/1.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги залишити без задоволення у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутністю представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, 22.01.2015 р. між ТОВ «Фоззі-Фуд» (покупець) та «ELWADI EXPORT CO. FOR AGRICULTURAL PRODUCTS» (Єгипет, продавець) укладено контракт купівлі-продажу товару - овочів і фруктів (свіжі апельсини солодкі, код товару 08051020) № 735.

Згідно з п. 3.1. контракту товар поставлявся на умовах FOB Damietta, Egypt, згідно з Інкотермс 2010.

Декларант позивача звернувся до відповідача з митними деклараціями: від 18.02.2015 р. № 100260002/2015/169937; від 18.02.2015 р. № 100260002/2015/169933; від 12.03.2015 р. № 100260002/2015/170346; від 12.03.2015 р. № 100260002/2015/170345; від 12.03.2015 р. № 100260002/2015/170348; від 13.03.2015 р. № 100260002/2015/170380; від 12.03.2015 р. № 100260002/2015/170349; від 12.03.2015 р. № 100260002/2015/170343; від 11.03.2015 р. № 100260002/2015/170301; від 11.03.2015 р. № 100260002/2015/170302; від 11.03.2015 р. № 100260002/2015/170309; від 11.03.2015 р. № 100260002/2015/170324; від 11.03.2015 р. № 100260002/2015/170305; від 11.03.2015 р. № 100260002/2015/170306; від 11.03.2015 р. № 100260002/2015/170308; від 11.03.2015 р. № 100260002/2015/170310; від 11.03.2015 р. № 100260002/2015/170312; від 20.04.2015 р. № 100260002/2015/170972; від 20.04.2015 р. № 100260002/2015/170976; від 20.04.2015 р. № 100260002/2015/170971; від 20.04.2015 р. № 100260002/2015/170974; від 20.04.2015 р. № 100260002/2015/170975; від 20.04.2015 р. № 100260002/2015/170969; від 20.04.2015 р. № 100260002/2015/170987; від 20.04.2015 р. № 100260002/2015/170980; від 20.04.2015 р. № 100260002/2015/170984; від 20.04.2015 р. № 100260002/2015/170973; від 09.06.2015 р. № 100260002/2015/171899.

Разом із деклараціями по поставках 735 14-16 подано пакет документів: картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами (1602); міжнародна автомобільна накладна (CMR) (2730); коносамент (2761); платіжний документ, що підтверджує вартість товару (3002); довідка про транспортні витрати (3007); інвойс (3105); пакувальний лист (3141); рахунок-проформа (3325); страховий поліс (3530); зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов'язаних з ним посередницьких договорів (4104); договір про перевезення (4301); інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару (5501); інформацію про позитивні результати здійснення фіто санітарного контролю товару (5503); інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (5504); резервна позиція (5511); декларація про походження товару (7014); сертифікат якості (9000); договір страхування (9000); виписка по особовому рахунку.

Разом із деклараціями по поставках 735 16-25 подано пакет документів: картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами (1602); міжнародна автомобільна накладна (CMR) (2730); коносамент (2761); рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг (3004); довідка про транспортні витрати (3007); інвойс (3105); пакувальний лист (3141); страховий поліс (3530); доповнення до зовнішньоекономічного контракту (4103); зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов'язаних з ним посередницьких договорів (4104); інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару (5501); інформацію про позитивні результати здійснення фіто санітарного контролю товару (5503); інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (5504); резервна позиція (5511); декларація про походження товару (7014); договір страхування (9000).

Разом із деклараціями по поставках 735 26-29 подано пакет документів: картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами (1602); міжнародна автомобільна накладна (CMR) (2730); коносамент (2761); довідка про транспортні витрати (3007); інвойс (3105); пакувальний лист (3141); страховий поліс (3530); доповнення до зовнішньоекономічного контракту (4103); зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов'язаних з ним посередницьких договорів (4104); договір про перевезення (4301); інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару (5501); інформацію про позитивні результати здійснення фіто санітарного контролю товару (5503); інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (5504); резервна позиція (5511); декларація про походження товару (7014).

Разом із деклараціями по поставках 735 30-41 подано пакет документів: картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами (1602); міжнародна автомобільна накладна (CMR) (2730); коносамент (2761); інвойс (3105); пакувальний лист (3141); страховий поліс (3530); доповнення до зовнішньоекономічного контракту (4103); зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов'язаних з ним посередницьких договорів (4104); інформацію про позитивні результати здійснення фіто санітарного контролю товару (5503); інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (5504); сертифікат якості (9000); договір страхування (9000).

В свою чергу, встановивши розбіжності у поданих документах, відповідач додатково витребував від позивача: банківські платіжні документи (за наявності), виписку з бухгалтерської документації, копії митних декларацій країни відправлення та висновки про якісні та вартісні характеристики товарів експертних організацій.

Позивачем витребувані документи були надані частково.

За результатами проходження митного контролю відповідач виніс картки відмови у митному оформленні товару і прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з статтею 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 МК України).

Відповідно до частин 5, 6, 11 статті 264 МК України з метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов'язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту пункту 1 статті 337 МК України вбачається, що перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється, зокрема, із застосуванням інформаційних технологій, які включають в себе контроль співставлення та контроль із застосуванням системи управління ризиками.

Згідно з пунктом 3 даної статті контроль співставлення - це автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав; в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, інших електронних документах, пов'язаних з перевіркою достовірності даних, що перевіряються.

Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. № 631, передбачено, що при здійсненні митного оформлення митної декларації (МД) виконуються такі митні формальності: перевірка дотримання строків подання МД (у випадках, визначених законодавством); перевірка наявності відміток про завершення переміщення товарів (у випадках, визначених законодавством з питань державної митної справи); контроль співставлення (автоматизоване порівняння) даних, які містяться в ЕК МД (ЕМД), та інших документів, поданих для митного оформлення; контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР; перевірка правильності класифікації товарів; перевірка правильності визначення країни походження товарів; перевірка дотримання встановлених до задекларованих товарів заходів нетарифного регулювання; перевірка наявності задекларованих товарів у митному реєстрі об'єктів права інтелектуальної власності; перевірка правильності застосування пільг в оподаткуванні; перевірка правильності визначення митної вартості товарів.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно зі статтею 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до ст. ст. 49 і 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з частиною першою статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу частини п'ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Кодекс містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 р. № 3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Відповідно до частини 1 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно частини п'ятої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п'ятої статті 54, статті 58 МК України надає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Орган доходів і зборів має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють органу доходів і зборів законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з'ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в частині другій статті 53 Митного кодексу України.

Крім того, пунктами 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Згідно з частиною третьою статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В силу приписів частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» від 24.05.2012 р. № 598 в графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Аналіз положень наведених статей свідчить про те, що обов'язок доведення митної ціни товару належить позивачу. При цьому митний орган за умови наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Тобто імперативною умовою для витребування документів є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхiднiсть перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовiрностi наданої iнформацiї, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Так колегія суддів вважає необхідним зазначити, що відповідач поставив під сумнів заявлену митну вартість товару у зв'язку з тим, що по позиціям товару 735 14-15 виписка з бухгалтерської документації від 04.04.2015 р. б/н не містить підпису керівника підприємства.

Відповідно до виписки по особовому рахунку за період з 25.02.2015 р. по 25.02.2015 р. позивачем на рахунок ТОВ «СМА Сі Джи Ем Шиппінг Едженсіз Укр» здійснено оплату за транспортні послуги згідно з рахунками від 16.02.2015 р. № 0262680, № 0262681, № 0262679, № 0262761.

Відповідно до виписки по особовому рахунку за період з 02.03.2015 р. по 02.03.2015 р. позивачем на рахунок ТОВ «СМА Сі Джи Ем Шиппінг Едженсіз Укр» здійснено оплату за транспортні послуги згідно з рахунками від 13.02.2015 р. № 0262688, № 0262683, № 0262686.

Вищезазначені рахунки не надані, тому ідентифікувати, за які саме поставки здійснено поставки неможливо.

По позиціям 735 16-30 відповідно до виписки по особовому рахунку від 01.04.2015 р. позивачем здійснено оплату за транспортні послуги згідно з розрахунками. Але рахунки надано не у повному обсязі, тому ідентифікувати, за які саме поставки здійснено оплату, неможливо.

У п. 7.3 експертних висновків зазначено, що інформація отримана з інших джерел, вважається досить вірогідною, але експерти не гарантують у будь - якій формі факт її достовірності.

У п 7.2 зазначено, що даний висновок є дійсним тільки при умові його використання за вказаною метою. У п. 4 мета - моніторинг контрактної вартості товару. Однак, у даному випадку висновки використовуються з метою підтвердження митної вартості, тобто з іншою метою.

Не надано копію митної декларації країни відправлення.

Крім того, по позиції 735 23 в інвойсах зазначена передплата 50%, інші 50 % на протязі 14 днів з дати митного оформлення товару. В додатковій угоді до зовнішньоекономічного контракту від 04.03.2015 р. № 2 передбачена сплата за товар на протязі 14 днів з дати митного оформлення. Митне оформлення товару здійснено 11.03.2015 р. - 13.03.2015 р. Позивачем же надано платіжні доручення від 07.04.2015 р. № 26386 та від 20.04.2015 р. № 26504, тобто не виконано умови оплати за товар.

По позиції 735 29 вказано, що закінчення строку дії договору на перевезення від 19.04.2011 р. № 378 - 31.12.2012 р.

По позиції 735 30 вказано, що в інвойсах зазначена передплата 50%, інші 50 % - на протязі 14 днів з дати митного оформлення товару. В додатковій угоді до зовнішньоекономічного контракту від 04.03.2015 р. № 2 передбачена сплата за товар на протязі 14 днів з дати митного оформлення. Митне оформлення товару здійснено 11.03.2015 р. - 13.03.2015 р. Позивачем же надано платіжні доручення від 07.04.2015 р. № 26386 та від 20.04.2015 р. № 26504, тобто не виконано умови оплати за товар.

По позиції 735 31-40 в інвойсах зазначена передплата 50%, інші 50 % - на протязі 14 днів з дати митного оформлення товару. В додатковій угоді до зовнішньоекономічного контракту від 04.03.2015 р. № 2 передбачена сплата за товар на протязі 14 днів з дати митного оформлення. Митне оформлення товару здійснено 20.04.2015 р. Позивачем же надано платіжні доручення від 21.05.2015 р. № 26764, тобто не виконано умови оплати за товар.

У п. 7.3 експертних висновків від 07.05.2015 р. № Ц-221 - Ц-225 зазначено, що інформація отримана з інших джерел, вважається досить вірогідною, але експерти не гарантують у будь - якій формі факт її достовірності.

У п 7.2 зазначено, що даний висновок є дійсним тільки при умові його використання за вказаною метою. У п. 4 мета - моніторинг контрактної вартості товару. Однак, у даному випадку висновки використовуються з метою підтвердження митної вартості, тобто з іншою метою.

Виписка з бухгалтерської документації від 30.06.2015 р. б/н не містить підпису керівника підприємства та не завірена печаткою.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що умовами контракту передбачено включення нерезидентом до ціни товару вартості продукту, тари, термоусадочного пакування, маркування, навантаження, витрат на митне оформлення вантажу в країні продавця. Ціни на товар визначаються інвойсом (п. 2.1).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що вказані умови поставки відповідають зазначеним у інвойсах, митних деклараціях та інших первинних документах: FOB Damietta, Egypt (вільно до борту).

Підстав для сумнівів щодо заниження формування вартості товару нерезидентом матеріали адміністративної справи не містять та відповідачем не зазначаються.

В матеріалах справи наявна копія договору морського перевезення № 378 від 19 квітня 2011 року, укладеного між позивачем та ТОВ «Сма Сі Джи Ем Шиппінг Едженсіз Україна» (а. с. 44 - 55 Т. 2).

У відповідності до п. 10.2 вказаного договору, всупереч твердженню відповідача про закінчення строку його дії 31.12.2012 р., зазначено, що у випадку якщо жодна зі сторін за 20 календарних днів до закінчення строку дії договору не заявить про намір розірвати договір, строк дії договору автоматично продовжується на кожен наступний календарний рік (а. с. 53 Т. 2).

Також в матеріалах справи містяться страхові поліси страхової компанії «Граве Україна» та генеральний договір добровільного страхування від 06.12.2013 р. № 101014611, в розділі п. 1.1.1. якого зазначаються умови страхування а саме: наявність - додатку № 1 - повідомлення в якому зазначено опис вантажу, маршрут, номери інвойсу, страхові суми.

В апеляційній скарзі відповідач наголошує на відсутності у позивача додатку № 1 та відсутність, власне, замовлень, на які наявні посилання в полісах.

З даного приводу колегія суддів зауважує, що додаток № 1 з усіма необхідними реквізитами за позиціями товарів 735 31 - 40 (а. с. 195 Т. 1), 735 41 (а. с. 31 Т. 4) в матеріалах справи наявний.

В той же час, при дослідженні колегією суддів такого додатку встановлено, що витребування цих додатків з боку відповідача та встановлення їх відсутності взагалі у сторін може мати наслідком встановлення вільного волевиявлення договірних сторін про відступлення від виконання умов договору, однак, таке відступлення жодним чином на митну вартість товару не впливає, оскільки наявні в матеріалах справи поліси містять всі вищезазначені реквізити для встановлення митним органом опису вантажу, маршруту, номерів інвойсів, страхових сум.

Процес отримання андерайтером від позивача необхідної для складення полісу інформації спробу занизити митну вартість товару не засвідчує.

А замовлення, зазначені в полісах, є нумерацією позицій 735 14-41 та їх існування у задокументованій формі умовами контракту не передбачено.

З приводу наявності підстав у відповідача для витребування додаткових документів, у зв'язку з тим, що в інвойсах зазначена передплата 50%, інші 50 % - на протязі 14 днів з дати митного оформлення товару, але в додатковій угоді до зовнішньоекономічного контракту від 04.03.2015 р. № 2 передбачена сплата за товар на протязі 14 днів з дати митного оформлення, колегія суддів зазначає, що у даному випадку умови контракту є визначальними, що не оспорюється сторонами по справі.

Відтак, витребування відповідачем у позивача підтвердження оплати за товар є безпідставним, позаяк, на момент митного оформлення термін такої оплати не настав.

В подальшому, отримавши підтвердження оплати, відповідач також безпідставно прийшов до висновку про заниження митної вартості товару у зв'язку з порушенням позивачем термінів оплати за товар, позаяк, дотримання умов господарського договору може перевірятися митним органом виключно за умови, якщо таке дотримання прямо чи опосередковано впливатиме на митну вартість товару.

Натомість, у даному випадку спір з боку відповідача з приводу відповідності первинної документації сумам, визначеним в банківських відомостях, відсутній, а відтак, вказані доводи не приймаються колегією суддів в якості належних.

Крім того, отримавши виписки по особовому рахунку позивача відповідач зазначив про неможливість ідентифікації ним поставок, за які здійснені розрахунки, оскільки позивач не надав рахунки від 16.02.2015 р. № 0262680, № 0262681, № 0262679, № 0262761, від 13.02.2015 р. № 0262688, № 0262683, № 0262686.

В той же час, у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач повинен довести саме факт невідповідності оплати за надані послуги конкретним поставкам. В протилежному випадку колегія суддів знаходить можливим тракувати такий сумнів митного органу на користь позивача.

Стосовно зазначення митним органом, що у п. 7.3 експертних висновків зазначено, що інформація отримана з інших джерел, вважається досить вірогідною, але експерти не гарантують у будь - якій формі факт її достовірності, а також те, що у п 7.2 зазначено, що даний висновок є дійсним тільки при умові його використання за вказаною метою, колегія суддів зазначає про відсутність у суду апеляційної інстанції необхідності у дослідженні даних експертних висновків взагалі, позаяк, підстав для сумнівів у формування митної вартості товару за результатами розгляду справи колегією суддів не встановлено, а тому у цьому випадку у дослідженні експертних висновків, як додаткових джерел доказової бази, потреба відсутня.

Аналогічно, колегія суддів не досліджує копії митних декларацій країни відправлення, оскільки у відповідача були відсутні правові підстави для їх витребування з підстав необґрунтованості сумнівів у митній вартості товару.

Крім того, невдоволення відповідача формою прайс - листа не може бути прийняте до уваги при вирішенні справи з огляду на те, що по своїй суті прайс-лист це список цін, що не може вважатися первинним документом і слугує способом для продавця розповсюджувати інформацію про товар.

Колегія суддів зауважує, що коло суб'єктів для яких виготовляється прайс - лист може зводитись до однієї особи, яка зацікавлена інформацією про один єдиний товар, а може містити перелік всіх товарів виробника і розраховуватись на загальну кількість жителів планети і доводитись до потенціальних споживачів через мережу Інтернет.

З огляду на те, що нерезидент формував ціну за певним видом товару та певними умовами постави, цілком очевидним і логічним є надання інформації контрагентом виключно щодо цього товару, яка, на думку колегії суддів, носить форму звичайного листа-відповіді на запит, але завдяки обов'язковій вимозі щодо відображення у ньому конкретного показника у вигляді ціни має в своїй назві частину «прайс».

Більше того, посилаючись на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби, відповідач доказів наявності у зазначеній базі найбільш подібних поставок за умовами до поставки позивача не надав (скриншотів ЄАІС, завірених податковим органом), в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явився, з огляду на що в порядку ч. 2 ст. 71 КАС України колегія суддів трактує відсутність доказів обґрунтованості зазначення в рішеннях про коригування митної вартості відповідачем тих сум митної вартості, які в них зазначені, на користь позивача та приходить до висновку про необґрунтованість формування цих сум по відношенню до позивача.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що висновок митного органу про неможливість обчислення митної вартості за першим методом є неправомірним, а відтак, у останнього були відсутні правові підстави для застосування до позивача всіх наступних методів, зважаючи на імперативність застосування кожного з методів в порядку черговості, шляхом виключення можливості використання попереднього.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції справу вирішено правильно, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують позиції суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються.

Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Київського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

.

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.