Справа № 2а-5455/11/1370
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" січня 2016 р. м. Київ К/9991/13143/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Загороднього А.Ф.,

Пасічник С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної митної служби України, Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної митної служби України, Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України від 18 квітня 2011 року №798-к в частині припинення перебування на державній службі в митних органах ОСОБА_2 Поновлено позивача на посаді провідного інспектора сектору вирішення спірних та складних питань класифікації товарів відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Львівської митниці. Стягнуто з Львівської митниці в користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 14696 грн 47 коп. Постанову суду в частині поновлення позивача на займаній посаді та виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць - 3181 грн 71 коп. було звернуто до негайного виконання.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2012 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2012 року скасувати, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2011 року залишити в силі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення суду першої та апеляційної інстанції щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 працював у митних органах України з липня 1993 року і на час звільнення перебував на посаді провідного інспектора сектору вирішення спірних та складних питань класифікації товарів Львівської митниці.

Наказом Державної митної служби України «Про припинення перебування на державній службі» від 18 квітня 2011 року №798-к за порушення Присяги державних службовців відповідно до пункту 6 частини першої статті 30 Закону України «Про державну службу» було припинено 18 квітня 2011 року перебування на державній службі в митних органах ОСОБА_2, провідного інспектора сектору вирішення спірних та складних питань класифікації товарів Львівської митниці.

Підставами видання зазначеного наказу стали Акт комплексної перевірки службової діяльності Львівської митниці за період роботи у 2008, 2009, 2010 роках по 11 березня 2011 року та матеріали службових розслідувань, проведених згідно з наказами Львівської митниці.

Під час проведення комплексної перевірки службової діяльності Львівської митниці за період роботи у 2008, 2009, 2010 роках по 11 березня 2011 року комісією виявлені факти непритягнення до відповідальності окремих посадових осіб Львівської митниці за вчинення ними порушень законодавства України, що були виявлені під час службових розслідувань і перевірок, проведених Львівською митницею, а також факти застосування стягнень, які не відповідають тяжкості вчинених порушень та ступеню вини посадових осіб.

Зокрема, за результатами службового розслідування, проведеного відповідно до наказу Львівської митниці від 05 червня 2009 року №374, комісією встановлені систематичні факти невірної класифікації посадовими особами Львівської митниці товарів «монітори рідкокристалічні для комп'ютерів», оформлених в режимі ІМ 40Г за 22 ВМД, що призвело до нанесення збитків державі у сумі 2131993, 04 грн.

В ході зазначеного вище службового розслідування було встановлено, що митні процедури за вищевказаними ВМД були здійсненні в порушення вимог Закону України «Про Митний тариф України» від 05 квітня 2001 року №2371-III, Порядку роботи відділу номенклатура та класифікації товарів регіональної митниці, митниці, відділу контролю митної вартості та номенклатури регіональної митниці, митниці при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Держмитслужби від 07 серпня 2007 року №667 та Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого наказом Держмитслужби від 20 квітня 2005 року №314, що вказує на несумлінне виконання своїх службових обов'язків зокрема ОСОБА_2, провідним інспектором сектору вирішення спірних та складних питань класифікації товарів відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Львівської митниці, який на час вчинення вищевказаного порушення перебував на посаді старшого інспектора сектору аналізу та звітності відділу контролю митної вартості та номенклатури Львівської митниці, визначених пунктами 1.4 та 2.2 відповідної посадової інструкції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що видаючи оскаржуваний наказ, відповідач діяв не на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а упереджено та нерозсудливо, що є підставою для визнання протиправним та скасування спірного наказу в частині щодо припинення перебування позивача на державній службі, та поновлення його на державній службі в митних органах на займаній посаді.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову позивачу у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що враховуючи характер правопорушення та обставини, за яких його вчинено, Державною митною службою України правомірно було застосовано до ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді припинення перебування на державній службі відповідно до пункту 6 частини першої статті 30 Закону України «Про державну службу» за порушення Присяги державних службовців.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, Митним кодексом України, а в частині, що ними не регулюється, - Законом України «Про державну службу». Тобто дисциплінарна відповідальність посадових осіб митної служби врегульована спеціальним законодавством, у тому числі й нормами Дисциплінарного статуту митної служби України. Норми Закону України «Про державну службу» можуть застосовуватися щодо посадових осіб митної служби у тій частині, що не врегульована спеціальним митним законодавством, у тому числі й нормами Статуту, оскільки припинення державної служби на підставі пункту 6 частини першої статті 30 зазначеного Закону є крайнім заходом відповідальності державного службовця за порушення службової дисципліни, який виходить за межі дисциплінарної відповідальності, тому неможливість застосування до посадової особи митної служби дисциплінарних стягнень аж до звільнення з митного органу повинно бути мотивованим. Розділом 4 Дисциплінарного статуту митної служби України визначено види дисциплінарних стягнень та порядок їх застосування, чітко врегульована процедура їх застосування, внаслідок чого забезпечується належний захист законних прав та інтересів працівників при вирішенні питань їх дисциплінарної відповідальності.

Також необхідно враховувати, що у разі вчинення дисциплінарного правопорушення, наслідком якого може бути припинення державної служби за порушення Присяги або звільнення з митного органу є санкціями різних рівнів відповідальності, які не можуть застосовуватися як альтернативні. Звільнення за порушення присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків. Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок не можливо кваліфікувати як порушення Присяги.

Аналогічна правова позиція була висловлена і Верховним Судом України у постанові від 21 травня 2013 року у справі №21-403а12.

В свою ж чергу, приймаючи оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що оскаржуваний наказ Державної митної служби України від 18 квітня 2011 року №798-к в частині припинення перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_2 не конкретизує вчинення позивачем порушення, яке можна кваліфікувати як порушення Присяги.

Враховуючи, що в оскаржуваному наказі вказано, що позивач порушив Присягу державних службовців, що стало можливим внаслідок несумлінного виконання ним своїх службових обов'язків та недотримання законодавства з питань митної справи, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було зроблено вірний висновок, що припинення державної служби за цих обставин не передбачено законодавством, яке було застосовано Державною митною службою України.

Разом з тим, застосувавши за вчинення дій положення пункту 6 частини першої статті 30 Закону України «Про державну службу» (порушення присяги), які кваліфіковані як неналежне (несумлінне) виконання ОСОБА_2 своїх посадових обов'язків, тобто є порушенням службової дисципліни відповідно до визначення статті 21 Дисциплінарного статуту митної служби України, відповідачі тим самим позбавили позивача права на належний захист своїх законних прав та інтересів відповідно до положень розділу 4 Дисциплінарного статуту митної служби України.

При цьому неможливість застосування щодо позивача положень Дисциплінарного статуту митної служби України відповідачами не мотивовано.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2012 року необхідно скасувати, оскільки вона постановлена з порушенням норм матеріального права, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2011 року необхідно залишити в силі, оскільки вона є законною і обґрунтованою та постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної митної служби України, Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - скасувати, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2011 року - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя М.М. Заїка

судді: А.Ф. Загородній

С.С. Пасічник