Справа № 825/2656/15-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2016-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/2656/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Д'яков В.І.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

13 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Лисенко І.Д., представника позивача Чередніченко О.М., представника прокуратури Козловської А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області Кайло І.Ю. в інтересах держави в особі відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Варич» до відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області, треті особи: Сухополов'янська сільська рада Прилуцького району Чернігівської області, Прилуцька районна державна адміністрація Чернігівської області, Прилуцька районна рада Чернігівської області про визнання протиправним та скасування висновку та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року позов задоволено.

Заступник прокурора Чернігівської області Кайло І.Ю в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Варич» належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2884 га, яка розташована за адресою: вул. Миру, 1В, с. Білещина Прилуцького району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САК №884197 (а.с. 18).

З метою зміни цільового призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на цільове призначення землі промисловості для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості з метою здійснення господарської діяльності, товариство звернулось до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 для розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

11.11.2014 на засіданні архітектурно-містобудівної ради при відділі містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Прилуцької РДА було вирішено рекомендувати ТОВ «Варич» врегулювати розмір санітарно-захисної зони від межі земельної ділянки до житлової забудови у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с. 31).

На виконання рекомендацій архітектурно-містобудівної ради позивач звернувся до Державної санітарно-епідеміологічної служби для проведення експертизи можливості зменшення санітарно-захисної зони.

Отримавши висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи №05.03.02.- 07/11341 від 19.03.2015 (а.с. 32-33) позивач 27.03.2015 повторно звернувся до відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Прилуцької РДА з заявою про погодження проекту землеустрою та наданням вказаного висновку (а.с. 34).

09.04.2015 за вих. №2.2-24/1201 позивачу було відмовлено в узгодженні проекту землеустрою та повернуто його на доопрацювання з пропозицією привести проектні матеріали у відповідність до вимог чинного законодавства. Відмова була мотивована тим, що відповідно до положень п.п.4.3., 5.4., 5.10. Наказу Міністерства охорони здоров'я «Про затвердження Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів» №173 від 19.06.1996 повинна встановлюватись санітарно-захисна зона не менше 50 м від межі території об'єкту і у вказаній зоні забороняється розміщувати житлові будинки з прибудинковими територіями (а.с. 34).

Не погоджуючись з висновками відділу містобудування, архітектури та житлово- комунального господарства Прилуцької РДА, позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2015 по справі 825/1465/15-а, яка набрала законної сили, визнано протиправним відмову оформлену листом від 09.04.2015 №2.2-24/1201 Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Прилуцької РДА щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що перебуває у власності товариства з обмеженою відповідальністю «Варич» цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості площею 0,2884 га, яка розташована за адресою: вул. Миру 1В в с. Білещина, Прилуцького району, Чернігівської області. Зобов'язано Відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Прилуцької РДА, Прилуцьку РДА розглянути заяву про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що перебуває у власності товариства з обмеженою відповідальністю «Варич» цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості площею 0,2884га, яка розташована за адресою: вул. Миру 1В в с. Білещина, Прилуцького району, Чернігівської області, та надати висновок відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 35-37).

23.06.2015 позивач втретє звернувся до відповідача із заявою про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 38-39).

Проте, висновком Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Прилуцької РДА №3.5-171 від 03.07.2015 позивачу відмовлено в погодженні проекту землеустрою та рекомендовано повторно звернутись за отриманням висновку по проекту землеустрою після розроблення та затвердження містобудівної документації по с. Білещина, Прилуцького району, Чернігівської області та приведення його у відповідність до плану зонування території та/або детального плану території (а.с. 40).

Не погоджуючись з таким висновком, позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Висновок по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що перебуває у власності ТОВ «Варич» цільове призначення якої змінюється з - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості по вул. Миру, 1В, с. Білещина Прилуцького району Чернігівської області від 03 липня 2015 року №3.5-171 Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Прилуцької РДА;

- зобов'язати Відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Прилуцької РДА розглянути заяву про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що перебуває у власності ТОВ «Варич» цільове призначення якої змінюється з - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості по вул. Миру, 1В, с. Білещина Прилуцького району Чернігівської області, та надати висновок відповідно до вимог чинного законодавства.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при першому зверненні ТОВ «Варич» (22.10.2014) відмовив у погодженні проекту землеустрою з підстав необхідності узгодження санітарно-захисної зони. При другому зверненні (27.03.2015), відповідач не погодився з висновком санітарно-епідеміологічної експертизи та повторно відмовив з тих самих підстав. Після визнання судом підстав відмови у погодженні проекту землеустрою протиправними, відповідач на третє звернення позивача (23.06.2015) знову відмовив у погодженні проекту землеустрою, але вже з інших підстав - відсутність детального плану території, а тому суд вважає вказані дії такими, що порушують порядок погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбачений статтею 1861 Земельного кодексу України.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 20 Земельний кодекс України № 2768-III від 25.10.2001 (далі -ЗК), віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок та провадиться щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою; щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією, а щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, що не входять до території району, або в разі якщо районна державна адміністрація не утворена, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 1861 ЗК, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Частинами 6, 8 ст. 1861 ЗК передбачено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Разом з цим, з висновку №3.5-171 від 03.07.2015, яким позивачу відмовлено у погодженні проекту землеустрою, вбачається, що підставою для відмови стали не недоліки проекту, а відсутність розробленої та затвердженої містобудівної документації. При цьому варто наголосити на тому, що згідно наведених вище норм, єдиною підставою для відмови може слугувати лише невідповідність проекту землеустрою певним законодавчим нормам. Відсутність містобудівної документації не може розцінюватися як недолік проекту землеустрою.

В апеляційній скарзі, заступник прокурора посилається на п. 61 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 (далі - Закон № 3038-VI), відповідно до якого дія частин третьої та четвертої статті 24 цього Закону до 1 січня 2015 року не поширюється на території, де відповідно до цього Закону не затверджені плани зонування або детальні плани територій.

Варто зауважити, що на території с. Білещина Прилуцького району Чернігівської області, в межах якої знаходиться земельна ділянка позивача, не затверджено план зонування або детальний план території.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону № 3038-VI, у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Слід наголосити, що наведеними положеннями встановлено лише заборону передачі відповідних земельних ділянок у власність чи користування, тобто питання зміни цільового призначення вказана частинна статті не врегульовує.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону № 3038-VI, зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється.

Таким чином, для застосування заборони, передбаченої цією нормою статті, обов'язковою є наявність плану зонування та/або детального плану відповідної території, на відповідність яким має перевірятися цільове призначення земельної ділянки. При цьому, відсутність вказаних документів унеможливлює застосування наведеної частини статті.

Відповідно до п. 4.1. Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 № 290, рішення про розроблення генерального плану, плану зонування території, детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність містобудівної документації по с. Білещина Прилуцького району Чернігівської області не означає невідповідність поданого позивачем плану землеустрою вимогам чинного законодавства та не є підставою для застосування заборон, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 24 Закону № 3038-VI.

Також слід наголосити на тому, що відповідно до рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області від 05.04.2013 б/н було продовжено термін дії та актуалізовано схему планування території Прилуцького району до 31.12.2013 (а.с. 41). На арк. 5 апеляційної скарги Прокуратура Чернігівської області зазначає, що вказана схема не стосується земельної ділянки щодо якої виник спір. Такі доводи колегія суддів відхиляє, оскільки до суду апеляційної інстанції були надані окремі графічні матеріали наведеної схеми (а.с. 155-164), з яких вбачається, що с. Білещина, у межах якого знаходиться спірна земельна ділянка, нанесено на схему планування території Прилуцького району.

Крім того, варто зауважити, що позивач вперше звернувся до відповідача з проектом землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки 22.10.2014 та отримав необґрунтовану, протиправну відмову 12.11.2014, тобто до 01.01.2015, у період, коли в силу пункту 6 Прикінцевих положень Закону № 3038-VI, частини 3, 4 ст. 24 Закону № 3038-VI не застосовувались.

Також варто зауважити, що з аналізу положень Закону № 3038-VI вбачається, що відмовляючи у зміні цільового призначення земельної ділянки відповідач має навести вичерпний перелік підстав для відмови. При першому та другому зверненні позивача відповідач не вказував такої підстави для відмови, яку зазначив вже при третьому зверненні - відсутність плану зонування та детального плану території. Тобто третя відмова позивачу у зміні цільового призначення земельної ділянки з іншої, нової підстави колегія суддів вважає необґрунтованою та неправомірною.

Таким чином, підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування оскаржуваного висновку і зобов'язання відповідача розглянути подані позивачем документи й надати за результатами їх розгляду вмотивовану відповідь є правомірним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області Кайло І.Ю. в інтересах держави в особі відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст рішення виготовлений 18.01.2016.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.