Справа № 2-а-797/2010
Суддя: Демчина Т.Ю.
Дата ухвалення: 2010-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кузнецовський міський суд Рівненської області
Справа № 2-а-797/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2010 року 18 год. 20 хв. м.Кузнецовськ

Суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області Демчина Т.Ю. , розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до відповідача Управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ
проперерахунок пенсії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську (надалі УПФ м.Кузнецовська) про зобовязання здійснити перерахунок і виплатити основну та додаткову пенсію як інваліду ІІІ групи захворювання, повязаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, у розмірі відповідно 6 мінімальних пенсій за віком та 50 процентів мінімальної пенсії за віком, з 17 травня 2010 року, крім того, зобовязання відповідача здійснити нарахування збільшення пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад 15 років відповідно до ст.56 вищезазначеного Закону, починаючи з 17 травня 2010 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи захворювання, пов'язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, і отримує державну пенсію, передбачену ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Однак розмір призначеної та виплачуваної пенсії не відповідає розмірам, що встановлені нормою ч.4 ст.54 та ст.50 вищезазначеного Закону, Крім того, їй не виплачується підвищення пенсії на 1 % заробітку за період роботи понад 15 років відповідно до ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

22.11.10 р. представником позивачки до суду подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позовні вимоги ОСОБА_1 полягають у визнанні бездіяльності відповідача щодо перерахунку та виплати їй основної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправною, зобовязання відповідача провести перерахунок та призначити до виплати позивачці з 17 листопада 2010 року основної та додаткової пенсії як інваліду ІІІ групи захворювання, повязаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, у розмірі відповідно 6 мінімальних пенсій за віком та 50 процентів мінімальної пенсії за віком, крім того, зобовязання відповідача здійснити нарахування збільшення пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад 15 років відповідно до ст.56 вищезазначеного Закону, починаючи з 17 листопада 2010 року.

Представником відповідача до суду подано письмові заперечення. Заперечуючи проти позову, відповідач покликається на те, що згідно ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розміри всіх доплат, пенсій та компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України. Законодавством не передбачено мінімального розміру пенсії, який слід застосовувати при нарахуванні пенсії по інвалідності на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 з 14.01.09 р. отримує пенсію на підставі Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а тому вважає, що розмір пенсії, призначений ОСОБА_1, відповідає вимогам законодавства. У запереченнях вказується на неможливість застосувати для визначення нижчої межі пенсії, передбаченої Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", той мінімальний розмір пенсії за віком, що визначений ст. 28 ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», так як цей розмір застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Крім того, заперечення обґрунтовуються тим, що позивачем пропущено встановлений ст.100 КАС України строк звернення до адміністративного суду, а тому відповідач вважає, що є всі підстави для відмови у задоволенні вимог позивача в повному обсязі.

Суддя, дослідивши та оцінивши подані сторонами докази у справі, прийшов до висновку про часткове задоволення позову. При цьому суд встановив та врахував наступне.

З копії посвідчення серії А № 429337 (вкладка № 018030), виданого Рівненською облдержадміністрацією 13.11.03 р., вбачається, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1. Згідно з довідкою МСЕК серії МСЕ № 104657 (арк.пенс.справи 36), ОСОБА_1 після повторного огляду з 18.10.06 р. визначено третю групу інвалідності та встановлено, що її захворювання пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Розпорядженням УПФ м.Кузнецовська № 114565 від 20.01.09 р. (арк.пенс.справи 42) ОСОБА_1 з 14.01.09 р. призначено пенсію по інвалідності загального захворювання, на підставі її заяви від 14.01.09 р. про перехід на даний вид пенсії (арк.пенс.справи 45). Саме такий вид пенсії і отримує ОСОБА_1 на момент розгляду справи.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 14.01.09 р. і по даний час не отримує основну пенсію по інвалідності у розмірі фактичних збитків на підставі ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Із змісту ст.44 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що підставою для перерахунку пенсії є заява особи.

Отже, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 скористалась правом вибору пенсії, обравши пенсію по інвалідності загального захворювання, про що подавала до відповідача письмові заяви.

Відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатись за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Частиною 4 ст.54 вищезазначеного Закону визначено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по ІІI групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 11.08.10 р. звернулась до УПФ м.Кузнецовська з письмовою заявою, у якій просила здійснити перерахунок її пенсії на підставі Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як інваліду ІІІ групи захворювання, повязаного з ЧАЕС, на що позивачкою отримана відповідь № 1949/Х-83 від 20.08.10 р. з розясненнями.

Суд вважає, що подана ОСОБА_1 заява, хоча за формою і не відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.05 р. № 22-1, однак її зміст не суперечить вимогам вищезазначеного Порядку.

Відповідно до ст.45 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Так як ОСОБА_1 звернулась до відповідача 11.08.10 р., суд прийшов до висновку, що вона набула права на перерахунок з 01.08.10 р.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачка ОСОБА_1 скористалась правом вибору пенсії, і з 01.08.10 р. їй слід було призначити пенсію на підставі Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як інваліду ІІІ групи захворювання, повязаного з ЧАЕС, у розмірі, не меншому за 6 мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, з огляду на вимоги ст.11 КАС України щодо меж розгляду адміністративних справ, суд приймає до уваги заяву про зміну позовних вимог про зобовязання здійснити перерахунок основної пенсії позивачці з 17.11.10 р.

Відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам ІII групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Посилання відповідача на постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.08 р., № 530 від 28.05.08 р. та № 654 від 16.07.08 р. як на підставу визначення розміру додаткової пенсії позивачки є безпідставними, оскільки вказані постанови є підзаконними нормативно-правовими актами, і їх норми щодо регулювання розмірів основної та додаткової пенсії особам, які мають ІІІ групу інвалідності, повязаної з наслідками Чорнобильської катастрофи, суперечать вимогам ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому на підставі ст.8 КАС України застосуванню не підлягають.

Отже, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, суд вбачає правові підстави для зобовязання відповідача здійснити перерахунок ОСОБА_1 додаткової пенсії як інваліду ІІІ групи захворювання, повязаного з Чорнобильською катастрофою, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, з 17.11.10 р.

Таким чином, суд вважає, що дії відповідача щодо невиплати позивачці основної та додаткової пенсії з 17.11.10 р. у розмірі, не нижчому за 6 мінімальних пенсій за віком для основної пенсії, та у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком для додаткової пенсії, є неправомірними.

Суд визнає неспроможними заперечення представника відповідача в частині неможливості застосування розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного у ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсій за нормами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", так як іншими нормативно-правовими актами, в тому числі і спеціальним законом, розмір мінімальної пенсії за віком не визначено. При цьому, положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» про те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не слід брати до уваги, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем права на підвищення пенсії відповідно до закону.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що базою для розрахунку мінімальної пенсії за віком, інших соціальних виплат, є прожитковий мінімум. Отже, величиною мінімальної пенсії за віком, від якої має бути фактично вирахувано нижчу межу пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою по ІІ групі інвалідності (8 мінімальних пенсій за віком), а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю таких осіб, є встановлений законом прожитковий мінімум.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1,2,3,4, за умови стажу роботи для жінок не менш як 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку.

Суд прийшов до висновку, що вимога про нарахування збільшення пенсії по інвалідності на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад 15 років не підлягає до задоволення, так як ч.2 ст.56 вищезазначеного Закону передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) при призначенні пенсії за віком (вислугою років) і які не поширюються на пенсії, призначені відповідно до ст.54 цього Закону.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.50, 54, 56, 67, 71 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, керуючись ст.ст.2, 11, 49, 71, 94, 160-163 КАС України, суддя -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії з 17 листопада 2010 року як інваліду ІІІ групи інвалідності, повязаної з Чорнобильською катастрофою, у розмірі, встановленому ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду ІІІ групи інвалідності, пов'язаної із Чорнобильською катастрофою, у розмірі, встановленому ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязати управління Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 17 листопада 2010 року відповідно до ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як інваліду ІІІ групи інвалідності, повязаної з Чорнобильською катастрофою, - у розмірі, не нижчому шести мінімальних пенсій за віком.

Зобовязати управління Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську здійснити перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 з 17 листопада 2010 року відповідно до ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як інваліду ІІІ групи інвалідності, повязаної з Чорнобильською катастрофою, - у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

У решті вимог відмовити у звязку з безпідставністю.

На підставі п.1 ч.1 ст.256 КАС України допустити негайне виконання судового рішення у межах суми стягнення за один місяць.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Кузнецовський міський суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: