Справа № 808/3270/15
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року 12 год. 25 хв. Справа № 808/3270/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕМЕР-УКРАЇНА»

до: Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕМЕР-УКРАЇНА» (далі позивач або ТОВ «ЕЛЕМЕР-УКРАЇНА») звернулось з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач або ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13.05.2015, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 233777 грн. 50 коп., у тому числі за основним платежем 187022 грн. та за штрафними санкціями 46755 грн. 50 коп.

Позивач вважає зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, оскільки воно прийнято на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки про не підтвердження наданими до перевірки документами взаємовідносин з контрагентами, які не відповідають фактичним обставинам, у звязку з чим зазначає, що господарські операції мали реальний зміст та підтверджені відповідними первинними документами.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та надав пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, подав заперечення, відповідно до яких вважає висновки акту перевірки обґрунтованими, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення таким, що прийняте з додержанням вимог діючого законодавства. Вважає, що контрагенти позивача не мали реальної можливості виконати умови укладених договорів, у звязку з чим вбачається формальне складення первинних документів з метою формування податкового кредиту позивача без фактичного виконання господарських операцій. Зокрема, надані позивачем первинні документи щодо операцій із ТОВ «Касторс», по взаємовідносинам з яким винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, містять недоліки, - в товарно-транспортній накладній не заповнені усі графи, передбачені наказом Міністерства транспорту України «Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобілю» від 29.12.1995 № 488/346, а також не надано доказів сплати за товарно-матеріальні цінності від ТОВ «Касторс» на суму 722134 грн. 40 коп.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «ЕЛЕМЕР-УКРАЇНА» зареєстроване 21.12.2010 як субєкт підприємницької діяльності юридична особа. Як вбачається з Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який міститься в матеріалах справи, видами діяльності позивача є: 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 33.13 Ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування; 33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування; 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування (т. 1 а.с. 54), що відповідає видам діяльності позивача на момент проведення перевірки (т. 1 а.с. 10).

В період з 12.03.2015 по 18.03.2015 ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЕЛЕМЕР-УКРАЇНА» з питань взаємовідносин з ПП «Відродження-2010», ТОВ «ТД «Мегатекс» за період квітень 2014 року, з платником податків ТОВ «Компанія Актив-Торг» за період травень 2014 року, з ТОВ «Профіт Партнер» за період червень 2014 року та ТОВ «Касторс» за вересень 2014 року. За результатами вказаної перевірки складено Акт № 27/08-29-22-0208/37443068 від 25.03.2015 (т. 1 а.с. 9-48).

Згідно з Актом перевірки, при її проведенні було використано наступні документи: договори; податкові накладні на формування податкового кредиту; приходні накладні; платіжні доручення; податкові накладні на формування податкового зобовязання; видаткові накладні; товарно-транспортні накладні. Крім того, при перевірці використано дані автоматизованої системи АІС «Податковий блок», Єдиний реєстр податкових накладних, Система автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, первинних документів, наданих на перевірку, а також податкова звітність підприємства (т. 1 а.с. 13).

Як зазначено у висновках Акту перевірки, за результатами проведеної перевірки, встановлено порушення ТОВ «ЕЛЕМЕР-УКРАЇНА» вимог підпункту 14.1.36, пункту 44.1 статті 44, пункту 187.1 статті 187, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, статті 201 Податкового кодексу України, ТОВ «ЕЛЕМЕР-УКРАЇНА» не підтверджено реальності здійснення господарських відносин з постачальниками ПП «Відродження-2010», ТОВ «ТД «Мегатекс» за період квітень 2014 року, ТОВ «Компанія Актив-Торг» за період травень 2014 року, ТОВ «Профіт Партнер» за червень 2014 року, ТОВ «Касторс», внаслідок чого підприємством завищено податковий кредит на суму ПДВ 1501567 грн., в тому числі по періодам: квітень 2014 року 757734 грн., травень 2014 року 498761 грн., червень 2014 року 58050 грн., вересень 2014 року 187022 грн., що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту з ПДВ на суму ПДВ 187022 грн. у тому числі по періодам: вересень 2014 року на суму ПДВ 187022 грн. та заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду на суму ПДВ 187022 грн., у тому числі по періодам: вересень 2014 року на суму ПДВ 187022 грн., та відповідно вбачається нереальність здійснення господарських відносин з контрагентами-покупцями на загальну суму ПДВ 2066577 грн., у тому числі по періодам: лютий 2014 року 36547 грн., березень 2014 року 562373 грн., квітень 2014 року 218888 грн., травень 2014 року 474381 грн., червень 2014 року 418936 грн., липень 2014 року 263995 грн., серпень 2014 року 91457 грн. (т. 1 а.с. 48).

Позивач подав свої заперечення на Акт перевірки та ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області відповіддю від 08.05.2015 № 4595/10/08-29-2202-06/386 висновки перевірки було залишено без змін (т. 1 а.с. 92-102).

15.05.2015 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобовязання ТОВ «ЕЛЕМЕР-УКРАЇНА» з податку на додану вартість у сумі 233777 грн. 50 коп., у тому числі за основним платежем 187022 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 46755 грн. 50 коп. (т. 1 а.с. 50).

Як встановлено під час розгляду справи, вказане податкове повідомлення-рішення було прийнято на підставі встановлених порушень податкового законодавства по взаємовідносинам ТОВ «ЕЛЕМЕР-УКРАЇНА» з ТОВ «Касторс» у вересні 2014 року на суму ПДВ 187022 грн. 40 коп.

Висновки перевірки про допущенні порушення податкового законодавства обґрунтовані тим, що до перевірки не було надано сертифікати якості на поставлений товар, у звязку з чим неможливо встановити походження товару по ланцюгу постачання, у ТОВ «ЕЛЕМЕР-УКРАЇНА» наявна кредиторська заборгованість з ТОВ «Касторс» у розмірі 722134 грн. 40 коп. Крім того встановлено недоліки в наданих до перевірки товарно-транспортних накладних не заповнені графи з відомостями про вантаж у товарно-транспортних накладних №№ 11, 12, 13, 14, час вибуття, прибуття, простою, назва кількості, підпис відповідальної особи при вантажно-розвантажувальних операціях. Згідно отриманої податкової інформації від Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 18.02.2015 № 38/22-4 по взаємовідносинам ТОВ «Касторс» з підприємствами-постачальниками та підприємствами-покупцями, не можливо встановити походження отриманого товару ТОВ «ЕЛЕМЕР-УКРАЇНА» у вересні 2014 року від ТОВ «Касторс».

Судом встановлено, що 23.09.2014 між позивачем (Покупець) та ТОВ «Касторс» (Постачальник) укладено Договір № К/23/14 поставки відповідно до умов якого Постачальник зобовязується передати товар у власність Покупцеві, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити товар, номенклатура, асортимент, ціни і кількість якого зазначені в специфікаціях і рахунках на підставі письмових заявок, які є невідємною частиною договору. Загальна сума договору визначається сумою всіх специфікацій. Оплата товару здійснюється в порядку і строки передбачені специфікацією на поставку відповідної партії товару: протягом 60 днів з моменту поставки або передоплатою за попереднім погодженням сторін. Покупець забезпечує вивіз товару власним транспортом зі складу Постачальника за адресою м. Дніпродзержинськ, вул. Петровського, 35 (т. 3 а.с. 92-94).

Згідно зі Специфікацією № 1 від 24.09.2014 сторони домовились про постачання товару згідно із замовленням № 1 від 24.09.2014. Загальна вартість товару за даною специфікацією становить 607287 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ 101214 грн. 60 коп. Товар постачається автомобільним транспортом Покупця, транспортні витрати несе Покупець. Разом із товаром передаються такі документи: рахунок-фактура, видаткова накладна, податкова накладна, товарно-транспортна накладна (т. 3 а.с. 108-109).

Згідно зі Специфікацією № 2 від 26.09.2014 сторони домовились про постачання товару згідно із замовленням № 2 від 26.09.2014. Загальна вартість товару за даною специфікацією становить 514846 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ 85807 грн. 80 коп. Товар постачається автомобільним транспортом Покупця, транспортні витрати несе Покупець. Разом із товаром передаються такі документи: рахунок-фактура, видаткова накладна, податкова накладна, товарно-транспортна накладна (т. 3 а.с. 95-96).

Перевезення товару здійснювалось третьою особою ОСОБА_3. На підтвердження наданих послуг з перевезення товару, позивачем надано Договір перевезення № 3/09 від 26.09.2014, відповідно до умов якого ОСОБА_3 (Перевізник) та ТОВ «ЕЛЕМЕР-УКРАЇНА» (Замовник) домовились, що Перевізник перевозить товар від місця навантаження до місця відвантаження вантажоотримувачу Замовнику. Замовник є вантажоотримувачем товару. Перевізник забезпечує перевезення товару з місяця навантаження м. Дніпродзержинськ, вул. Петровського, 35, до місця відвантаження м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 41, к. 315. Підтвердженням надання послуг є отримання Замовником товару у відповідності до товарно-транспортної накладної з відмітками вантажовідправника (т. 3 а.с. 115).

На виконання вказаного Договору перевезення позивачем надані Акт № 3/09 від 26.09.2014, відповідно до якого виконавцем були надані Замовнику послуги перевезення 26.09.2014 за маршрутом Запоріжжя-Дніпродзержинськ-Запоріжжя на загальну суму 1500 грн. без ПДВ. Згідно з видатковим касовим ордером від 03.10.2014 позивачем сплачено послуги з перевезення у сумі 1219 грн. 35 коп. (т. 3 а.с. 116,121).

Також судом досліджено Договір перевезення № 4/09 від 30.09.2014, відповідно до умов якого ОСОБА_3 (Перевізник) та ТОВ «ЕЛЕМЕР-УКРАЇНА» (Замовник) домовились, що Перевізник перевозить товар від місця навантаження до місця відвантаження вантажоотримувачу Замовнику. Замовник є вантажоотримувачем товару. Перевізник забезпечує перевезення товару з місяця навантаження м. Дніпродзержинськ, вул. Петровського, 35, до місця відвантаження м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 41, к. 315. Підтвердженням надання послуг є отримання Замовником товару у відповідності до товарно-транспортної накладної з відмітками вантажовідправника (т. 3 а.с. 119).

На виконання умов вказаного Договору перевезення позивачем надані Акт № 4/09 від 30.09.2014 відповідно до якого виконавцем були надані Замовнику послуги перевезення 30.09.2014 за маршрутом Запоріжжя-Дніпродзержинськ-Запоріжжя на загальну суму 1500 грн. без ПДВ. Згідно з видатковим касовим ордером від 03.10.2014, позивачем сплачено послуги з перевезення у сумі 1219 грн. 35 коп. (т. 3 а.с. 117, 120).

Згідно з наданими товарно-транспортними накладними № 2 від 30.09.2014, № 1 від 26.09.2014 перевізником є ОСОБА_3, замовник - ТОВ «ЕЛЕМЕР-УКРАЇНА», вантажовідправник ТОВ «Касторс», вантажоодержувач ТОВ «ЕЛЕМЕР-УКРАЇНА». Пункт навантаження та відвантаження товару аналогічні зазначеним у Договорах перевезення, укладених між ТОВ «ЕЛЕМЕР-УКРАЇНА» та ОСОБА_3 (т. 3 а.с. 100-105, 111-113).

Судом також досліджено копію Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким здійснювалось транспортування товару (т. 3 а.с. 118).

Факт отримання ТОВ «ЕЛЕМЕР-УКРАЇНА» товару від ТОВ «Касторс» підтверджується наданими податковими накладними № 80 від 30.09.2014, № 79 від 26.09.2014, рахунком-фактурою № 140929 від 29.09.2014, № 140926 від 26.09.2014, видатковими накладними № 93001 від 30.09.2014, № 92608 від 26.09.2014 (т. 3 а.с. 97-99, 106-107, 110).

За отриманий товар ТОВ «ЕЛЕМЕР-УКРАЇНА» частково розрахувалось з ТОВ «Касторс» у безготівковій формі, що підтверджується наданою копією виписки з банківського рахунку, яка містяться в матеріалах справи (т. 3 а.с. 91).

Під час розгляду справи суду також надані формуляри, технічні паспорти, сертифікати походження, керівництва з експлуатації, протоколи випробувань продукції (т. 2 а.с. 3-250, т. 3 а.с. 71).

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені у статті 198 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22, пунктом 185.1 статті 185 та пунктом 186.1 статті 186 Податкового кодексу України обєктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України; поставка товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість; платник податків зобовязаний надати покупцю податкову накладну, яка є підставою для віднесення вказаної в ній суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України вважається дата здійснення першої з подій: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Підпунктом 198.6 пункту 198 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 201 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Крім того, вимоги до первинних документів викладені у частині 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, а саме: первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У відповідності до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пункту 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 статті 200 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, наявність належним чином оформлених податкових накладних є підставою для включення до податкового кредиту платника сум ПДВ за такими накладними.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, то він не містить жодних посилань податкового органу про те, що податкові накладні, на підставі яких позивачем здійснено формування податкового кредиту не відповідають вимогам чинного законодавства, у звязку з чим суд вважає, що позивачем суду були надані докази, що підтверджують реальний зміст господарських операцій, що в свою чергу підтверджує правомірність визначення платником податку податкового кредиту за такими операціями.

Крім того, позивачем доведено реальність операцій з отримання товару від ТОВ «Касторс», документи, які підтверджують постачання такого товару та його подальше оприбуткування, надані представником позивача в судовому засіданні та містяться в матеріалах справи.

Зазначені документи були надані також до перевірки, про що також зазначено в акті перевірки.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статті 183 цього Кодексу.

Доказів анулювання свідоцтв платника ПДВ ТОВ «Касторс» податковим органом суду не надано, у звязку з чим не має підстав для позбавлення позивача права на віднесення до складу податкового кредиту сум податку сплачених при придбанні товару.

Окрім того, Податковий кодекс України для платників податків не передбачає ані обовязок, ані право вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей достовірності його державної реєстрації як субєкта підприємницької діяльності, реєстрації платником податків, «податкових взаємовідносин» з бюджетом, ведення податкового обліку, подання декларацій, тощо.

Викладені в Акті перевірки доводи про неможливість встановити походження отриманого товару ТОВ «ЕЛЕМЕР-УКРАЇНА» у вересні 2014 року від ТОВ «Касторс», оскільки не вбачається наявність такого товару у контрагентів-постачальників ТОВ «Касторс», що було встановлено з наданої податкової інформації, суд вважає такими, що не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит з тих підстав, що згідно статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

При придбанні товару покупець зобов'язаний лише сплатити відповідну суму податку на додану вартість продавцю в ціні товару, який зобов'язаний внести цю суму податку на додану вартість до бюджету і у випадку невиконання свого обов'язку понести за це відповідальність.

Крім того, зазначені обставини не свідчать про порушення податкового законодавства позивачем та не відносяться до суттєвих обставин його фінансово-господарської діяльності.

Посилання на ту обставину, що товарно-транспортні накладні, які надавались під час перевірки та копії яких надані суду, містять недоліки, суд також вважає необґрунтованими, оскільки наявність певних недоліків у товарно-транспортних накладних не може бути підставою для позбавлення права позивача на формування податкового кредиту за умови реальності господарської операції.

Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку платників податку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). Товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей, та не віднесені законодавцем до документів, на підставі яких відбувається формування податкового кредиту.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що факт здійснення господарської операції з постачання товару ТОВ «ЕЛЕМЕР-УКРАЇНА» від ТОВ «Касторс» відображений у повному обсязі у бухгалтерському і податковому обліку позивача, що зафіксовано також актом перевірки, та підтверджує її реальність.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено обґрунтованість та правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи наявні у позивача первинні документи, які у своїй сукупності підтверджують реальність господарських операцій з постачання товару ТОВ «Касторс», які також надавались до перевірки податковому органу, суд приходить до висновку, що порушення податкового законодавства з боку позивача відсутні, а відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято протиправно, у звязку з чим позов про його скасування підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, присудженню на користь позивача підлягають понесені ним та документально підтверджені судові витрати (т. 1 а.с. 3).

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняте Державною податковою інспекцією в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 13.05.2015 № НОМЕР_1.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕМЕР-УКРАЇНА» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області судові витрати у розмірі 467 (чотириста шістдесят сім) грн. 56 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша