Справа № 822/1586/14
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" січня 2016 р. м. Київ К/800/55101/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кошіля В.В.

Суддів Борисенко І.В.

Моторного О.А.

при секретарі Калініні О.С.

за участю представників позивача - Жданкіної Л.К., Квасницького В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТСЦ «Поділля»

на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014

та постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.07.2014

у справі № 822/1586/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТСЦ «Поділля»

до Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТСЦ «Поділля» звернулось до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області від 25.06.2009 № /0/1367 та № /0/1368, від 28.08.2009 № /1/1777 та № /1/1776, від 09.11.2009 № /2/2353 та № /2/2352, від 19.01.2010 № /3/34 та № /3/35.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.07.2014, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014, відмовлено у задоволенні позовних вимог, з мотивів правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій; прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, за результатами проведеної планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 24.02.2005 по 31.12.2008, складено акт № 941/230/33363890 від 12.05.2009, в якому зафіксовані порушення: пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, пп. 7.7.2 п. 7.7, пп. 7.9.1, пп. 7.9.2 п. 7.9 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5, пп. 7.3.1 п. 7.3, пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5, пп. 7.7.2 «б» п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», п. 1.15 ст. 1, пп. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8, ст. 11 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», ст. 203, п. п. 1, 2 ст. 215, п. 1 ст. 227, ст. 228, ст. 655, ст. 1134, ч. 2 ст. 1135 ЦК України, п. 2 ст. 166 ГК України, п. 2 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», п. 3 ст. 16, п. 1 ст. 17 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок».

На підставі результатів проведеної перевірки та процедури адміністративного оскарження, відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № /0/1367 від 25.06.2009, № /1/1777 від 28.08.2009, № /2/2353 від 09.11.2009, № /3/34 від 19.01.2010 про визначення суми податкового зобов'язання у розмірі 247 944 грн., в т.ч.: 165 296 грн. основного платежу та 82 648 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № /0/1368 від 25.06.2009, № /1/1776 від 28.08.2009 про визначення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 2 494 081 грн., у т.ч.: 1 314 119 грн. основного платежу та 1 179 962 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № /2/2352 від 09.11.2009, № /3/35 від 19.01.2010 про визначення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 2 478 439 грн., у т.ч.: 1 303 691 грн. основного платежу та 1 174 748 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Матеріалами справи встановлено, що позивач самостійно задекларував валові доходи в сумі 22 259 764 грн.

Однак, перевіркою виявлене завищення валових доходів на суму 15 828 046 грн., в тому числі за рахунок:

заниження в сумі 5 234 287 грн., в тому числі в розрізі звітних періодів:

- за 2006 рік - в сумі 4 183 215 грн. (4 169 000 грн. - від операції з реалізації не емітованих (не власних) цінних паперів (облігацій) на адресу Договору про сумісну діяльність № 01 від 04.10.2006; 14 215 грн. від операцій, пов'язаних із нарахуванням відсотків банком за користування тимчасово вільними коштами на розрахункових рахунках TOB «ТСЦ «Поділля»;

- за 2007 рік - в сумі 848 645 грн. (833 333 грн. - від операції із реалізації 50 металевих павільйонів на адресу TOB «Київоблбуд» згідно з укладеним договором про новацію від 12.04.2007; 15 312 грн. від операцій, пов'язаних із нарахуванням відсотків банком за користування тимчасово вільними коштами на розрахункових рахунках TOB «ТСЦ «Поділля»;

- за 2008 рік - 202 427 грн. (202 187 грн. - до складу власного доходу не віднесено операції, пов'язані з отриманням доходів від продажу послуг (надходження грошових коштів за утримання торгових місць та 240 грн. - від операцій, пов'язаних із нарахуванням відсотків банком за користування тимчасово вільними коштами на розрахункових рахунках TOB «ТСЦ «Поділля»;

та завищення в сумі 21 062 333 грн., в тому числі:

- за 2007 рік - в сумі 4 169 000 грн. від операції з реалізації не емітованих (не власних) цінних паперів (облігацій) на адресу Договору про сумісну діяльність № 01 від 04.10.2006. Вказану операцію проведено у IV кварталі 2006 року. Перевіркою поставлено до складу валових доходів по періоду виникнення, як фінансову допомогу. Платником відображено у складі доходів І кварталу 2007 року;

- за IV квартал 2008 року - в сумі 16 893 333 грн. (16 810 000 грн. - від операцій з реалізації 300 металевих павільйонів на адресу TOB «Р-Квадрат Україна Альфа» на загальну суму 15 183 000 грн. та операції з реалізації 100 металевих павільйонів на адресу TOB «Р-Квадрат Україна Менеджмент Консалтинг» на загальну суму 4 990 000 грн.; 83 333 грн. - знято за результатами перевірки як інші доходи, не підтверджені первинними документами (визнано позивачем як помилка).

Крім того, позивачем задекларовано валові витрати в сумі 22 259 457 грн.

Однак, під час перевірки встановлено їх завищення в сумі 21 042 810 грн., в тому числі в розрізі звітних періодів:

- за І квартал 2007 року - в сумі 4 169 000 грн. - від операції з придбання не емітованих (не власних) цінних паперів (облігацій) від TOB «Командос». Не відображено у відокремленому обліку як операції з цінними паперами;

- за 2008 рік - в сумі 16 873 810 грн. (16 790 477 грн. - від операцій з придбання металевих павільйонів від Договору про сумісну діяльність № 01 на загальну суму 20 148 572 грн.; 83 333 грн. - знято з інших витрат, які не підтверджені будь-якими первинними документами).

Підставою для донарахування позивачу суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість слугував висновок податкового органу про завищення суми податкового кредиту відповідно до здійсненого коригування Уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість, у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2007 року, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 165 296 грн., у тому числі: за квітень 2007 року - на 165 194 грн., за червень 2007 року - на 17 грн., за липень 2007 року - на 17 грн., за серпень 2007 року - на 17 грн., за вересень 2007 року - на 17 грн., за листопад 2007 року - на 34 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, суди попередніх інстанцій, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, обмежились лише обставинами, викладеними в акті перевірки, без всебічного та повного з'ясування всіх обставин по справі.

Так, для визначення правильності ведення податкового обліку з податку на прибуток в спірному періоді судам необхідно було дослідити первинні документи, на підставі яких позивачем сформовано валові доходи та валові витрати, а саме: дослідити операції з реалізації та придбання цінних паперів (облігацій) на адресу Договору про сумісну діяльність № 01 від 04.10.2006 по кожному із звітних періодів, відповідно.

Необхідно було дослідити також питання щодо порядку нарахування відсотків банком за користування коштами на розрахункових рахунках ТОВ «ТСЦ «Поділля», умови такого нарахування та походження самих коштів, на які здійснювалось нарахування відсотків.

Також, щодо коригування позивачем податкового обліку з податку на додану вартість за квітень 2007 року, судами попередніх інстанцій не досліджено умов та порядку виконання договору субкомісії № 1 від 24.03.2005, укладеного між ТОВ «Київоблбуд» (комісіонер) і ТОВ «ТСЦ «Поділля» (субкомісіонер) на придбання товару (торгівельних павільйонів на ринках Хмельницької області), а також необхідність укладення договору про новацію від 12.04.2007 між зазначеними юридичними особами.

Крім того, вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /0/1368 від 25.06.2009, № /1/1776 від 28.08.2009, суди попередніх інстанцій не врахували положень пп. «б» пп. 6.4.1 п. 6.4 ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», оскільки судовий захист права може бути здійснений лише за умови наявності порушення прав та законних інтересів юридичних чи фізичних осіб, та з урахуванням цього не встановили чи є вказані позовні вимоги належним способом захисту.

Отже, суд касаційної інстанції не може визнати законними і обґрунтованими судові рішення попередніх інстанцій, оскільки останні ухвалені без повного та всебічного з'ясування обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку про необхідність скасування рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого правильного визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТСЦ «Поділля» задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014 та постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.07.2014 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Кошіль
Судді І.В. Борисенко
О.А. Моторний