Справа № 804/13583/15
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"12" січня 2016 р. справа 804/13583/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Ясенова Т.І. Головко О.В.

при секретарі Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика «Крила Таврії» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2015 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика «Крила Таврії» до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика «Крила Таврії» 31.08.2015 звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції, в якому просить визнати протиправним і скасувати

- податкове повідомлення-рішення № від 18.08.2015 про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки в сумі 383' 973гр20коп;

- податкове повідомлення-рішення № від 18.08.2015 про податкове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 883' 650гр16коп;

- податкове повідомлення-рішення № від 18.08.2015 в частині збільшення податкового зобов'язання з податку на додану вартість на 524' 054гр63коп;

- податкове повідомлення-рішення № від 18.08.2015 в частині зменшення від'ємного значення податку на додану вартість на 313' 009гр30коп (т1ас5,144).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2015 в задоволенні позову відмовлено (т2ас190).

В апеляційній скарзі ТОВ «Птахофабрика «Крила Таврії» просить постанову суду скасувати та позовні вимоги задовольнити. Вказують на помилковість висновків суду першої інстанції про недоказаність реальності господарських операцій з ТОВ «Торгсервіс» та ТОВ СБ «Булат»; наявність порушень Положення про ведення касових операцій в національній валюті України» (т3ас1).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Згідно акту №627/04-07-22-01/38657824 від 15.07.2015 документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Птахофабрика «Крила Таврії» за період з 02.04.2013 по 31.12.2014, проведеної Нікопольською ОДПІ, по документам підприємство поставляло м'ясо птиці на адресу ТОВ «Торгсервіс». Видаткові накладні підписані невідомими особами, в товарно-транспортних накладних не заповнені всі реквізити. Контрагент не має основних фондів, виробничих потужностей, транспортних засобів, складів, земельних ділянок тощо. Не підтверджується рух товарів по ланцюгу між ТОВ «Торгсервіс» та третіми особами. Внаслідок дій позивача, ТОВ «Торгсервіс» безпідставно сформований податковий кредит тому що реально господарська операція не проводилась та реалізація продукції не відбулась. Отримані на розрахунковий рахунок кошти 278' 335гр67коп позивач мав включити до доходів як безповоротну фінансову допомогу.

Необгрунтовано віднесено до відходів частину продукції вагою 111825,17кг, в результаті чого занижений дохід на вартість цієї продукції на 3'648' 999гр18коп.

Не підтверджено отримання охоронних послуг від ТОВ СБ «Булат» в зв'язку відсутністю у останнього необхідних кадрів.

Завищений податковий кредит по декларації з податку на додану вартість за 2014 рік по взаємовідносинам з ПП «Юрпол» в сумі 480гр, ТОВ «Полігон СД 32» в сумі 86гр10коп, ПАТ «Полтавамаш» в сумі 2013гр60коп, ТОВ СПГ «Фенікс» в сумі 360гр.

З каси підприємства 25.11.2013 видавались кошти ОСОБА_1 в сумі 130' 000гр. У видатковому касовому ордері відсутній підпис отримувача. В зв'язку з непідтвердженням видачі готівки, має місце перевищення ліміту залишку готівки, який згідно наказу від 01.10.2013 становив 50000гр.

Згідно видаткового касового ордеру, ОСОБА_2 30.01.2014 отримав з каси 18512гр66коп. Однак згідно банківської квитанції, ця сума надійшла від ОСОБА_1 Оскільки ОСОБА_2 кошти не отримував, має місце перевищення ліміту залишку готівки, який згідно наказу від 01.01.2014 становив 18300гр. Крім того, оскільки ОСОБА_1 з каси готівку не отримував, готівка, яка здана до установи банку як торгівельна виручка до каси не надходила, встановлено неоприбуткування готівкових коштів в сумі 18512гр66коп.

З каси підприємства 26.11.2014 видано 60000гр торгівельної виручки для зарахування на поточний рахунок. Проте здачу торгівельної виручки до установи банку не підтверджено, а тому має місце перевищення ліміту залишку готівки, який згідно наказу від 01.05.2014 становив 44600гр.

Працівником підприємства ОСОБА_3 поданий авансовий звіт №3 від 05.05.2014, в якому відсутні документи на підтвердження понесених нею витрат на господарчі потреби в сумі 10000гр. До авансового звіту додані банківські квитанції, в яких платником зазначена ОСОБА_4 (т1ас26).

Нікопольською ОДПІ 18.08.2015 прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №, яким застосовані штрафні санкції в сумі 383' 973гр20коп у відповідності до абзацу 3 пункту 1 Указу Президента України від 12.06.1995 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»;

- №, яким визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток основний платіж 706' 920гр13коп, штрафні санкції 176' 730гр03коп, а всього 883' 650гр16коп;

- №, яким визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість основний платіж 14233гр17коп, штрафні санкції 524' 546гр47коп, а всього 538' 779гр64коп;

- №, яким зменшено від'ємне значення податку на додану вартість на 315' 949гр (т1ас16-19).

Між ТОВ «Птахофабрика «Крила Таврії» та ТОВ «Торгсервіс» укладений договір №13-4/14 від 30.04.2014 на поставку товарів згідно асортименту. Згідно видаткових накладних, податкових накладних, товарно-транспортних накладних, довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, бухгалтерських документів про рух товару - на адресу ТОВ «Торгсервіс» поставлено м'ясо птиці на загальну суму 278' 335гр67коп. За придбану продукцію контрагент повністю розрахувався, в тому числі сплатив податок на додану вартість (т2ас67-129).

Відповідно до пункту 14.1.257 статті 14 Податкового Кодексу України, безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання в банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених.

Не під жоден з перелічених ознаків отримання коштів ТОВ «Птахофабрика «Крила Таврії» від ТОВ «Торгсервіс» не підпадає. Як зазначалось вище, мало місце укладання договору поставки. На переконання колегії суддів, реальність поставок позивачем продукції, підтверджена податковими і видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, обліковими документами про рух товарно-матеріальних цінностей, які містяться в матеріалах справи та на які є посилання в акті перевірки. Окремі дефекти первинних бухгалтерських документів, на які звертає увагу суд першої інстанції, в сукупності з іншими документами, не спростовують дійсність проведених господарських операцій та зміну у майнових активах їх учасників.

Твердження податкової інспекції про безпідставне отримання ТОВ «Крила Таврії» від ТОВ «Торгсервіс» коштів за поставлену продукцію не відповідають наявним в матеріалах справи доказам.

Між ТОВ «Птахофабрика «Крила Таврії» та ТОВ СБ «Булат» укладений договір №04/11-13-СБ від 20.11.2013 про надання послуг фізичної охорони. Згідно актів здачі-прийняття робіт, звітів про надання послуг, податкових накладних, - позивачу надані охоронні послуги на суму 82448гр. За надані послуги позивач повністю розрахувався, в тому числі сплатив податок на додану вартість (т2ас130-154).

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового Кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового Кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає в разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (в тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, в тому числі при їх ввезенні на митну територію України (в тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 139.1.9 статті 139 Податкового Кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності, витрати, не підтверджені розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) в зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні по всім операціям, на які посилається податкова інспекція, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність», пункту 201.1 статті 201 Податкового Кодексу України.

Відповідно до пункту 201.4 Податкового Кодексу України, податкова накладна складається у двох примірниках в день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. В разі складання податкової накладної в паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Відповідно до пункту 201.10 Податкового Кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів, послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З огляду на викладене, відповідальність за не внесення до бюджету податку на додану вартість повинні нести постачальники продукції (виконавці робіт), а не позивач, який сплатив податок на додану вартість в ціні наданих послуг. В судовому засіданні представник податкової інспекції не заперечувала що податок на додану вартість перерахований контрагентами до бюджету.

Окружний суд не дав належної оцінки, що реальність надання позивачу послуг з охорони об'єктів підтверджена платіжними документами про перерахунок коштів, податковими накладними, актами здачі-прийняття виконаних робіт, які містяться в матеріалах справи та на які є посилання в акті перевірки. ТОВ СБ «Булат» має ліцензію МВС України на здійснення охоронної діяльності.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового Кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 183 Податкового Кодексу України, реєстрація осіб як платників податку здійснюється податковими органами та діє до дати її анулювання.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесенні до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Перелічені в акті перевірки юридичні особи перебувають в Єдиному державному реєстрі, мають свідоцтва платників податків.

Європейський Суд з прав людини в пункті 38 рішення від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» зазначив: коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання в системі відшкодування податку на додану вартість, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування податку на додану вартість за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Також Європейський Суд з прав людини в пунктах 70, 71 рішення від 22.01.2009 у справі «Булвес проти Болгарії» зазначив: якщо національні власті у відсутність яких-небудь вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи в зловживанні, пов'язаному із сплатою податку на додану вартість, який нараховується з операцій в ланцюзі постачань, або яких-небудь вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж карають одержувача, який повністю виконав свої обов'язки, за дії або бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і відносно якого у нього не було засобів відстежування і забезпечення його старанності, то власті виходять за рамки розумного та порушують справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільних інтересів і вимогами захисту прав власності. Враховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов'язків з подання звітності по податку на додану вартість, неможливість для неї забезпечити дотримання постачальником обов'язків подавати звітність по податку на додану вартість і той факт, що ніякого шахрайства відносно системи податку на додану вартість, про який компанія-заявник знала або могла знати, здійснено не було, компанія-заявник не повинна нести наслідки невиконання постачальником обов'язків своєчасного подання звітності по податку на додану вартість і в результаті сплачувати податок на додану вартість вдруге, а також сплачувати пені.

Суб'єктом владних повноважень не доказано наявність порушень, безпосередньо допущених ТОВ «Птахофабрика «Крила Таврії» при реалізації продукції ТОВ «Торгсервіс» та отриманні охоронних послуг від ТОВ СБ «Булат. Позивач не має відношення до діяльності інших суб'єктів, ніяк не може впливати на оформлення ними документів, не наділений повноваженнями перевіряти посадових осіб контрагентів та не може нести відповідальність за їх дії, тим більше в їх взаємовідносинах з третіми особами.

Помилковими є висновки податкової інспекції стосовно віднесення до відходів продукції вагою 111825,17кг.

Відповідно до Методичних рекомендацій по бухгалтерському обліку біологічних активів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України №1315 від 29.12.2006; та відповідно до Методичних рекомендацій про використання спеціалізованих форм первинних документів по обліку довгострокових і поточних біологічних активів в сільськогосподарських підприємствах, затверджених Наказом Міністерства фінансів України №73 від 21.02.2008, - позивачем наказом №1/у від 03.01.2013 визначений технологічний регламент, згідно якого різниця між обліковою і фактичною вагою птиці може становить до 23 процентів (т1ас167). Як свідчать наведені розрахунки, відходи на підприємстві не перевищували визначені нормативи (т2ас3-58, т2ас155-170).

Відповідно до пункту 2.8 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, затвердженого Постановою НБУ №637 від 15.12.2004, підприємства можуть тримати в позаробочий час в своїх касах готівкову виручку в межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка, що перевищує встановлений ліміт каси, обов'язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи підприємств - юридичних осіб можуть здавати готівкову виручку безпосередньо до кас таких юридичних осіб або до будь-якого банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб. За відсутності банків готівкова виручка для переказу на банківські рахунки підприємства може здаватись до операторів поштового зв'язку та небанківських фінансових установ, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів без відкриття рахунку. Здавання готівкової виручки здійснюється самостійно (в тому числі із застосуванням платіжних пристроїв та через пункти приймання готівки) або через відповідні служби, яким згідно із законодавством надано право на перевезення валютних цінностей та інкасацію коштів. Здавання готівкової виручки може здійснюватися для зарахування на будь-який банківський рахунок підприємства на його вибір.

Відповідно до пункту 7.39 Положення, під час перевірки звітів про використання коштів для вирішення господарських питань особлива увага приділяється дотриманню підзвітними особами встановлених термінів складання та подання до бухгалтерії відповідних звітів, своєчасність повернення до каси підприємств залишку невикористаних коштів (одночасно з відповідним звітом), наявність оригіналів підтвердних документів, їх погашення тощо. Крім того, враховується те, що подання звітів про використання коштів із порушенням встановлених термінів може дозволятися лише в зв'язку з тимчасовою непрацездатністю підзвітної особи або за інших обставин, що мають документальне підтвердження.

Відповідно до пункту 7.41 Положення, під час перевірки правильності оформлення видач готівки під звіт як на відрядження, так і на інші потреби встановлюється достовірність підтвердних документів, що додаються до звітів про використання коштів

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 Указу Президента України від 12.06.1995 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», за неоприбуткування (неповне або несвоєчасне) оприбуткування в касі готівки передбачений штраф в п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Висновки податкової інспекції про залишення в касі готівки 25.11.2013 базуються лише на відсутності підпису ОСОБА_1 у видатковому касовому ордері; 30.01.2014 - що сума в банк здана не тією особою, яка отримала готівку; 26.11.2014 - непідтвердженням здачі готівки до установи банку.

Проте ці висновки не відповідають дійсності. Згідно квитанції ПАТ «Мегабану» №2946_3 від 25.11.2013 готівка в сумі 130' 000гр здана в повному обсязі. Згідно квитанції ПАТ «Мегабану» №1816_3 від 30.01.2014 готівка в сумі 18512гр66коп здана в повному обсязі. Згідно квитанції ПАТ «Мегабану» №1 від 26.11.2014 готівка в сумі 60000гр здана в повному обсязі. При цьому, в усіх банківських квитанціях вказано що це виручка ТОВ «Птахофабрика «Крила Таврії» від реалізації продукції, а не отримання готівки від фізичної особи (т2ас178-181).

Крім того, стосовно подій 30.01.2014 в акті зазначені взаємовиключні обставини. Спочатку податкова інспекція пише що готівка в сумі 18512гр66коп отримана з каси, а потім що ця сума до каси не надходила.

Виходячи з пункту 2.8 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, затвердженого Постановою НБУ №637 від 15.12.2004, підприємства за будь-яких умов зобов'язані здавати до фінансових установ готівку, яка перевищує визначений ліміт. ТОВ «Птахофабрика «Крила Таврії» надано достатньо доказів виконання цього обов'язку.

Помилковими є висновки про відсутність документів на підтвердження витрат на господарські потреби в сумі 10000гр за авансовим звітом ОСОБА_3 №3 від 05.05.2014. До авансового звіту надані квитанції на цю суму. Те що в квитанціях записано прізвище ОСОБА_4 ніяким чином не є доказом витрачання коштів не за цільовим призначенням. В даному випадку колегія суддів бере до уваги доводи позивача що ОСОБА_4 є першим заступником директора, якій ОСОБА_3 підпорядкована і діяла за довіреністю, виданою ОСОБА_4 (т2ас182-185).

ТОВ «Птахофабрика «Крила Таврії» не заперечує проти висновку акту перевірки стосовно допущених помилок при оформлені податкових накладних при отриманні товарів від ПП «Юрпол» на суму 480гр, ТОВ «Полігон СД 32» на суму 86гр10коп, ПАТ «Полтавамаш» на суму 2013гр60коп, ТОВ СПГ «Фенікс» на суму 360гр (т1ас144). В частині визначення податкових зобов'язань з названими контрагентами податкові повідомлення-рішення є правомірними.

В іншій частині податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням податкового законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі позову та апеляційної скарги ТОВ «Птахофабрика «Крила Таврії» сплачений судовий збір в сумі 10231гр20коп (т1ас4,т3ас9).

Керуючись пунктом 3 статті 198, статтями 202, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика «Крила Таврії» задовольнити.

Скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2015 та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика «Крила Таврії» задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика «Крила Таврії»:

- № від 18.08.2015 про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки в сумі 383' 973гр20коп;

- № від 18.08.2015 про податкове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 883' 650гр16коп;

- № від 18.08.2015 в частині збільшення податкового зобов'язання з податку на додану вартість на 524' 054гр63коп;

- № від 18.08.2015 в частині зменшення від'ємного значення податку на додану вартість на 313' 009гр30коп.

Стягнути з Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика «Крила Таврії» судові витрати в сумі 10231гр20коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 12.01.2016.

В повному обсязі постанова складена 15.01.2016.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко