Справа № 821/3206/15-а
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/3206/15-а
09 год. 50 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

при секретарі: Харик В.Г.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - Генічеська ОДПІ, відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 14.09.2015 №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, якими позивачеві збільшено грошові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в загальному на 107902,45 грн.

Спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі висновків акта від 21.08.2015 № 144/17-10/НОМЕР_3, складеного за наслідками документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету за період з 1 січня по 31 грудня 2012 року (далі акт - № 144, акт перевірки).

Перевіркою встановлено, що згідно даних податкового розрахунку форми № 1ДФ, наданого до органу ГУ ДФС України АТ "УкрСиббанк", у період з 01.04.2012 р. по 30.06.2012 р. позивач фактично отримав доходи у вигляді додаткового блага у сумі 574576,32 грн. (без нарахування та утримання податку на доходи фізичних осіб). В порушення вимог підпункту 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України позивачем не включена до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларована зазначена сума, у зв'язку з чим податковим повідомлення-рішенням від 14.09.2015 № НОМЕР_1 йому визначене податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 86186,45 грн. та накладено штраф у сумі 21546,00 грн.

У зв'язку з порушенням, на думку відповідача, позивачем пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України, а саме не поданням декларації про майновий стан та доходи, на позивача за податковим повідомлення-рішенням від 14.09.2015 № НОМЕР_2 накладено штраф у сумі 170,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, обґрунтовує їх тим, що на момент анулювання банком боргу позивача, тобто станом на 13.04.2012 року, в ПК України в п.п. "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України була відсутня норма про додаткове благо у вигляді сум боргу платника податку прощеного кредитором. Відповідач же застосував зазначену норму в редакції, яка почала діяти з 01.07.2012 року, коли відбулося ототожнення поняття анулювання та прощення боргу. Позивач вважає, що анулювання боргу АТ "УкрСиббанк" не є додатковим благом боржника, оскільки борг було списано за рахунок раніше сформованого страхового резерву банку, а існування самого боргу перед банком не припинялось.

Представник відповідача позов не визнав, посилається на те, що відповідно до пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до доходу отриманого платником податку, як додаткове благо, відноситься також і сума боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Факт анулювання боргу позивача та повідомлення його про це підтверджується повідомленням АТ "УкрСиббанк" від 13.04.2012 № 21-3-28/204. Оскільки позивач не задекларував отримане додаткове благо, йому додатково обчислено грошові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та штрафні санкції за заниження грошових зобов'язань та не подання декларації про майновий стан та доходи. Відповідач вважає обчислення грошових зобов'язань за спірними податковими повідомленнями-рішеннями правомірним та просить суд відмовити позивачеві у задоволенні його вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з наступних підстав.

За спірними податковими повідомленнями-рішеннями підставою для збільшення грошових зобов'язань позивача з податку на доходи фізичних осіб стало невиконання позивачем податкового обов'язку щодо декларування та оподаткування доходів, отриманих від анулювання кредитного боргу позивача банком.

Обраховуючи грошові зобов'язання за спірними податковими повідомленнями-рішеннями, відповідач виходив із того, що АТ "УкрСиббанк" повідомленням від 13.04.2012 № 21-3-28/204 визначив факт анулювання боргу позивача по договору споживчого кредиту від 09.10.2007 № 0 у сумі 574576,32 грн., із яких 470242,15 грн. - кредитна заборгованість, 102514,17 грн. - штрафні санкції та 1820,00 грн. - заборгованість по відшкодуванню витрат на примусове стягнення кредитного боргу. Цим же повідомленням позивачу роз'яснено, що відповідно до пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України анульована сума заборгованості є доходом, отриманим як додаткове благо, і тому позивачеві слід самостійно сплатити податок з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб.

В ході розгляду справи позивачем суду також надано довідку АТ "УкрСиббанк" від 11.11.2015 № 61-3/12-128 про стан кредитної заборгованості позивача на дату довідки.

На підставі наявних у справі документів та пояснень сторін судом встановлено, що по кредитному договору від 09.10.2007 № 0 позивач отримав кредит у сумі 770766,00 грн. Сума сплаченого основного боргу по цій угоді становить 770766,00 грн., процентів - 132734,79 грн., комісії - 100,00 грн. Окрім цього, в порядку виконання рішення Новотроїцького районного суду від 07.12.2010 у справі № 2-476/10 за позовом АТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором надання споживчого кредиту останнім було сплачено банку 470242,15 грн.

Таким чином, суд вважає, що позивачем підтверджено повну сплату АТ "УкрСиббанк" всієї суми кредиту та частини процентів за користування кредитними коштами, а всього 1373842,94 грн.

Отже, суд приходить до висновку, що повідомленням АТ "Укрсиббанк" від 13.04.2012р. № 21-3-28/204 позивачеві було підтверджено подію щодо списання процентів та штрафів за не повне (несвоєчасне) виконання умов кредитного договору від 09.10.2007 № 0.

Надаючи правову оцінку позиціям сторін, суд звертає увагу на такі приписи законодавства.

Відповідно до пп. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.1 64 ПК України у квітні 2012 року для обчислення податку з доходів фізичних осіб передбачалось включення до сукупного оподатковуваного доходу - доходу отриманого платником податку у вигляді додаткового блага, яке включає у себе суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

За пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

На думку суду, податок на доходи фізичних осіб у зв'язку з отриманням додаткового блага платника має визначатись, виходячи із грошового еквіваленту отриманих таким платником податку товарів (робіт, послуг) або грошових коштів без вимог їх повернення цим платником податку.

Суд вважає, що вимоги пп. "д" пп. 164.2.17 ст. 164 ПК України щодо виникнення обов'язків з декларування доходів та сплати податку на доходи фізичних осіб поширюються на отримання доходу у вигляді анулювання (списання) основної суми кредитного боргу (частини фактично отриманого та не повернутого кредиту); решта суми списаного боргу в частині нарахованих та не сплачених відсотків по кредитній угоді є умовною вигодою позичальника, яка не може бути врахована при обчисленні доходів позивача.

У зв'язку з тим, що позивачеві за повідомленням від 13.04.2012 № 21-3-28/204 було списано частину не сплачених процентів та штрафні санкції по кредитній угоді № НОМЕР_4, а також витрати банку на примусове стягнення кредитного боргу, суд вважає, що позивач у 2012 році не отримував додаткового блага, яке підлягало б оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб за підсумками 2012 року, і тому у позивача був відсутній обов'язок надавати декларацію про майновий стан за 2012 рік.

За таких обставин суд повністю задовольняє позовні вимоги позивача та скасовує спірні податкові повідомлення-рішення.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 14.09.2015 №№ НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Стягнути з Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області за рахунок її бюджетних асигнувань суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 1079,02 грн. (одна тисяча сімдесят дев'ять гривень дві копійки) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3).

Повернути ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3) з державного бюджету суму судового збору у розмірі 0,98 грн. (нуль гривень дев'яносто вісім копійок), як внесену в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 25 грудня 2015 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 8.3.2