Справа № 2-а-787/1-10
Суддя: Астахова О. О.
Дата ухвалення: 2010-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-787/1-10
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2010 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі :

Головуючої судді Астахової О.О.,

при секретарі Сиволап О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Лубненської окремої роти при УДАІ ГУМВС України в Полтавській області прапорщика міліції Сурмила Сергія Петровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до УДАІ ГУМВС України в Полтавській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВІ № 073152 від 12.07.2010 року, відповідно до якої, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 430,00 грн.

Мотивуючи свої вимоги тим, що вказана постанова є не обґрунтованою, оскільки обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВІ № 157055, складеного інспектором ДПС Лубленської окремої роти при УДАІ МВС України в Полтавській області Сурмилом С.П., за результатами розгляду якого винесено оспорювану постанову, не відповідають дійсності. Вважає, що своїми діями він не порушував вимог Правил дорожнього руху України, оскільки 12.07.2010 року о 11 год. 50 хв., рухаючись по а/д «Київ-Харків» в напрямку м. Полтава автомобільна дорога мала по дві смуги в кожному напрямку. У зв'язку з тим, що права смуга проїзної частини його напрямку руху мала незадовільний стан дорожнього покриття, рух по вказаній смузі міг призвести до ДТП, пошкодження транспортного засобу, тому він був змушений рухатись по лівій крайній смузі проїзної частини. За таких обставин, вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Крім того, позивач зазначив, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, інспектор ДПС Сурмило С.П. порушив його права передбачені чинним законодавством, а також не підтвердив законності свого перебування на 152-му кілометрі а/д «Київ-Харків», як на місці несення служби визначеному відповідно до дислокації маршрутів патрулювання і постів, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.09.2010 року, відповідача УДАІ ГУ МВС України в Полтавській області замінено на належного відповідача - інспектора ДПС Лубненської окремої роти при УДАІ ГУМВС України в Полтавській області прапорщика міліції Сурмила Сергія Петровича.

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду клопотання з проханням слухати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву, в якій просив суд провести розгляд справи у його відсутність та відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наданих сторонами доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з постанови в справі про адміністративне правопорушення серія ВІ № 073152 від 12.07.2010 року, 12.07.2010 року о 12-25 год., ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Хюндай» державний номерний знак НОМЕР_1, на 152 км а/д «Київ-Харків» рухався по крайній лівій смузі при наявності вільної правої смуги дорожнього руху, чим порушив п. 11.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Пунктом 11.5 ПДР України передбачено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Згідно п. 12.3. ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, 12.07.2010 року о 12-25 год., керуючи автомобілем «Хюндай» державний номерний знак НОМЕР_1, на 152 км а/д «Київ-Харків» рухався по крайній лівій смузі у зв'язку з незадовільним станом дорожнього покриття проїзної частини, який перешкоджав безперешкодному руху транспортного засобу.

Дана обставина не викликає сумнівів у суду, оскільки ніким не спростована.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 17 КпАП України, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 18 КпАП України, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 діяв у відповідності до вимог п.п. 17, 18 КУпАП та для усунення небезпеки, яка загрожує його власності, в даному випадку уникнення пошкоджень належному йому транспортному засобу, вибрав безпечний рух по крайній лівій смузі, для відвернення шкоди.

Суд також не приймає до уваги посилання відповідача на порушення позивачем строків оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, оскільки, як вбачається з матеріалів справи позов був поданий 23.07.2010 року, а не 27.09.2010 року, як зазначено відповідачем, тобто у встановлений Законом 10 денний строк.

З огляду на викладене, обставини викладені в позовній заяві позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доводів, належних доказів на спростування обставин на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог відповідачем не надано, хоча обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення покладається саме на суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серія ВІ № 073152 від 12.07.2010 року підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 69- 71, 102, 158-163, 186 КАС України, Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту», а також про адміністративні правопорушення на транспорті, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ВІ № 073152 від 12.07.2010 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 430,00 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя