Справа № 820/4426/15
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 р.Справа № 820/4426/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

представника позивача ОСОБА_1

представника першого відповідача ОСОБА_2,

представника другого відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці Державної фіскальної служби на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2015р. по справі № 820/4426/15

за позовом ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області , Харківської митниці Державної фіскальної служби

про визнання дій протиправними, скасування рішення, поновлення на посаді та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі відповідач 1), Харківської митниці ДФС, в якому просила суд: визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Київському районі міста Харкова головного управління Міндоходів у Харківській області, які полягають у складанні Висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України Про очищення влади від 20.02.2015 р. № 913-45/7/119-20-31-17-01-27, в частині визначення не достовірних відомостей щодо наявності майна (майнових прав), набутого (набутих) ОСОБА_4 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України Про очищення влади, які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_4; визнати протиправним та скасувати Наказ від 03.04.2015 р. № 204-о Про звільнення ОСОБА_4М. виданий Державною фіскальною службою України Харківською митницею ДФС; зобов'язати Державну фіскальну службу України Харківську митницю ДФС поновити ОСОБА_4 на посаді, на якій вона перебувала до звільнення; зобов'язати Державну фіскальну службу України, Харківську митницю ДФС виплатити ОСОБА_4 заробітну плату за весь час вимушеного прогулу; зобов'язати Державну податкову інспекцію у Київському районі міста Харкова головного управління Міндоходів у Харківській області надіслати відомості про скасування висновку про результати перевірки в частині визначення не достовірних відомостей щодо наявності майна (майнових прав), набутого (набутих) ОСОБА_4 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України Про очищення влади, які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України для офіційного оприлюднення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України та внесення скасування до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади".

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2015 року вказаний позов задоволено. Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Київському районі міста Харкова головного управління Міндоходів у Харківській області, які полягають у складанні Висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України Про очищення влади від 20.02.2015 р. № 913-45/7/119-20-31-17-01-27, в частині визначення не достовірних відомостей щодо наявності майна (майнових прав), набутого (набутих) ОСОБА_4 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України Про очищення влади, які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_4. Визнано протиправним та скасовано Наказ від 03.04.2015 р. № 204-о Про звільнення ОСОБА_4 виданий Державною фіскальною службою України Харківською митницею ДФС. Зобов'язано Державну фіскальну службу України Харківську митницю ДФС поновити ОСОБА_4 на посаді, на якій вона перебувала до звільнення з 03.04.2015 року. Зобов'язано Державну фіскальну службу України Харківську митницю ДФС ( , вул. Короленка, 16-Б, м. Харків, 61003) виплатити ОСОБА_4 ( 61168, АДРЕСА_1) заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, з 03.04.2015 року по 29.09.2015 року у сумі 19843,20 грн. ( девятнадцять тисяч вісімсот сорок три гривні 20 копійок). Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Київському районі міста Харкова головного управління Міндоходів у Харківській області надіслати відомості про скасування висновку про результати перевірки в частині визначення не достовірних відомостей щодо наявності майна (майнових прав), набутого (набутих) ОСОБА_4 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України Про очищення влади, які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України для офіційного оприлюднення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України та внесення скасування до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади".

Постанову допущено до негайного виконання в частині поновлення на роботі ОСОБА_4 з 03.04.2015 року та стягнення з Харківської митниці ДФС (, вул. Короленка, 16-Б, м. Харків, 61003) на користь ОСОБА_4 (61168, АДРЕСА_1) середнього заробітку з розрахунку за один місяць в розмірі 3307,20 грн. ( три тисячі триста сім гривень 20 копійок).

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2015 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України «Про очищення влади», КАС України та не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судовому засіданні представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, представників відповідачів, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач проходив публічну службу в митних органах на різних посадах. Зокрема Наказом Харківської митниці ДФС № 06-о від 24.12.2014 року ОСОБА_4 головного спеціаліста загального відділу адміністративно господарського управління Харківської митниці Міндоходів в порядку переведення було прийнято на роботу до Харківської митниці ДФС, як другого відповідача, з 25.12.2014 року на посаду головного спеціаліста загального відділу управління інфраструктури Харківської митниці ДФС із збереженням умов оплати праці та матеріального забезпечення, з посадовим окладом 1253 грн./місяць.

Позивачем було подано декларацію про майно, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, та 18.12.2014 р. на ім'я начальника Харківської митниці ДФС подано заяву про проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", в якій він надав згоду на проведення вказаної перевірки.

Результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", оформлені висновком Державної податкової інспекції у Київському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області від 20 лютого 2015 р. №913-45/7/119-20-31-17-01-27, де перший відповідач зазначив про факт недостовірності задекларованих даних фактичним.

За наслідками проведеної перевірки позивача визначено, що вартість майна, вказаного у декларації за 2013 рік, набутого ОСОБА_4 за час перебування на посадах, визначених у п.1-10 ч.1 ст. 2 Закону України Про очищення влади, відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані декларантом із законних джерел.

Другий відповідач, враховуючи пояснення позивача, надав до податкового органу запит від 13.03.2015 № 20-70-04/00-1/1963 року про проведення додаткової перевірки.

Перший відповідач на запит від 13.03.2015 року листом від 24.03.2015 року № 1190/7/10-3117-01-27, який надісланий на адресу Харківської митниці ДФС, підтвердив недостовірність поданої декларантом інформації.

Другим відповідачем у триденний термін складено довідку про результати перевірки та 03.04.2015 року видано Наказ № 204-о від 03.04.2015 року, яким ОСОБА_4 було звільнено з займаної посади на підставі Закону України Про очищення влади.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності наказу відповідача від 03.04.2015 р. № 204-о Про звільнення ОСОБА_4М. та наявності підстав для поновлення на роботі позивача.

Колегія суддів з даним висновком суду погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами частин 1 та 2 статті 1 Закону України «Про очищення влади», очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_5, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», перевірці підлягають достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Частиною 10 статті 5 Закону України «Про очищення влади» визначено, що у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку (ч. 10 ст. 5 Закону).

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України (далі - контролюючий орган) перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади", зазначених особами у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру (далі - декларація) визначається Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженим Наказом Міністерства фінансів України № 1100 від 03.11.2014 р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 р. за № 1385/26162 (далі Порядок).

Згідно п. 3 згаданого Порядку загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові: отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону , запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи; одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації; проведення перевірки, що фактично полягає в аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації; порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності; порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей; 5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку; 6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", за встановленою формою та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Відповідно до п. 4, 6 Порядку при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів.

При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

Отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації. За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону , доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

На виконання п. 12 Порядку у разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки.

Колегія суддів зазначає, що органи Державної фіскальної служби України здійснюють перевірку осіб, зазначених у пунктах 1-10 частини 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", за двома критеріями: 1) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру. Тобто, чи все майно, набуте особою вказане у декларації; 2) відповідність вартості майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У висновку, який складається за результатами перевірки, орган Державної фіскальної служби України зобов'язаний зазначити чи була встановлена недостовірність або невідповідність по кожному із перелічених критеріїв, зокрема вказати чи все майно (майнові права), яке підлягає декларуванню, вказане особою у декларації та чи відповідає вартість цього майна отриманим із законних джерел доходам. При цьому, висновок про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) або невідповідність вартості майна (майнових прав) отриманим доходам, з урахуванням пояснень особи стосовно якої здійснюється перевірка, повинен бути обґрунтованим та зробленим на підставі документів, які достовірно підтверджують такі недостовірність та/або невідповідність.

Вмотивований висновок, у якому встановлена недостовірність та/або невідповідність хоча б по одному із критеріїв, може бути підставою для звільнення особи із займаної посади.

На виконання ч. 14 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», керівник органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що з системного аналізу положень Закону України «Про очищення влади» та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", з урахуванням визначених основних засад люстрації та цілей, на досягнення яких запроваджений процес люстрації в Україні, а також беручи до уваги необхідність дотримання балансу між вчиненим порушенням та відповідальністю за це порушення, що недостовірність відомостей, яка може бути підставою для звільнення особи та застосування до неї відповідних заборон, повинна встановлюватись в сукупності з невідповідністю вартості майна, яке належить на праві власності особі. Тобто, саме по собі неповне декларування наявного у особи майна, не може бути підставою для застосування Закону України "Про очищення влади" в частині звільнення особи з посади в разі, якщо це майно було набуте особою на законних підставах та за рахунок коштів, отриманих із законних джерел.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем не зазначено в декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік 1/6 будинку № 13 по вул. Садовій в с. Черкаська Лозова, Дергачівського району, Харківської області, право власності на вказане нерухоме майно позивачем набуто на законних підставах у 2009 році.

Як свідчать письмові докази, у оскаржуваному висновку Державної податкової інспекції у Київському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області від 20 лютого 2015 р. №913-45/7/119-20-31-17-01-27, перший відповідач зазначив про факт недостовірності задекларованих даних фактичним.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що відсутні підстави вважати висновок від 20.02.2015 р. № 913-45/7/119-20-31-17-01-27 законним та обґрунтованим.

Колегія суддів зазначає, що Харківська митниця ДФС повинна була враховувати у сукупності всі обставини, які зазначені у висновку (достовірність відомостей, час набуття майна в період перебування на посаді, а також законність джерела набуття цього майна), однак для прийняття рішення про звільнення був використаний тільки факт допущеної помилки при складанні декларації за 2013 рік, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для винесення Харківською митницею ДФС Наказу від 03.04.2015 р. № 204-о Про звільнення ОСОБА_4М..

Відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Так, середній заробіток працівника згідно з частиною першою статті 27 Закону України "Про оплату праці" визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок).

Із пункту 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом 1 пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Відповідно до абз. 1 п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Наведене відповідає практиці Верховного Суду України, зокрема викладеної в постановах від 21.01.2012 р. №6-87цс11 та від 14.01.2014 р. №21-395а13.

Згідно довідки Харківської митниці ДФС № 20.70.05.01/00-1/254 від 10.09.2015 року та враховуючи положення Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995р. Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати встановлено, що розмір середньоденного заробітку позивача становить 110,24 грн. (а.с. 80-81). Враховуючи час вимушеного прогулу, з 03.04.2015 року по 29.09.2015 року, сума середнього заробітку, яка підлягає стягненню на користь позивача складає 19843,20 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді, на якій вона перебувала до звільнення та стягнення з Харківської митниці Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення також підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно і всебічно встановлені всі обставини справи, правильно надано їм оцінку та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги щодо правомірності звільнення через встановлення невідповідності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", висновків суду не спростовують, оскільки для застосування заходів з очищення влади майно (майнові права) має бути набуте (набуті) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону та за відсутності підтвердження законних джерел набуття доходів, що не підтверджується матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2015р. по справі № 820/4426/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_6
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_7 ОСОБА_8

Повний текст ухвали виготовлений 14.12.2015 р.