Справа № 465/50/15-а
Суддя: Мартинишин М. О.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

22.09.2015 р. Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мартинишин М.О.

при секретарі Кметь Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до старшого інспектора Державної патрульної служби Відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування Пустомитівського району Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області ОСОБА_2

про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача старшого інспектора Державної патрульної служби Відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування Пустомитівського району Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 ПС2 №290872 від 06.01.2015 року відносно ОСОБА_1 якою накладено штраф за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що дії та таке рішення відповідача є протиправним, а притягнення до адміністративної відповідальності - безпідставним, а тому просить позов зад волити.

Відповідач у судове засідання, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, не зявився. Враховуючи наведене, суд на підставі ст. 128 КАС України вирішує справу по наявних у ній матеріалах, достатніх для постановлення рішення, проти чого і не заперечив позивач.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.01.2015 року старшим інспектором Державної патрульної служби Відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування Пустомитівського району Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області ОСОБА_2 було винесено постанову ОСОБА_3 ПС2 №290872 у справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з даної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_1 06.01.2015 року о 11:46 години на а/д Київ-Чоп (км. 555 +300) с. Солонка, Пустомитівського р-ну, Львівської обл. керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений сигнал світлофора - червоний.

Під час винесення постанови не дотримано вимог статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відтак, процедура накладення стягнення на позивача передбачала дотримання вимог ст. 254 КУпАП, а саме обовязкове складання протоколу, заслуховування та відображення у такому документі пояснень правопорушника тощо. За таких умов оскаржувана постанова винесена передчасно на підставі формальної оцінки отриманої інформації про правопорушення.

Згідно змісту ч.1 ст.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності притягаються власники (співвласники) транспортних засобів за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до пп. в) п. 8.7.3 ПДР ) зелений миготливий сигнал світлофору дозволяє рух, але формує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Пунктом 8.10 ПДР передбачено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуванню проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Разом з тим пунктом 8.11 ПДР чітко встановлено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому йому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху».

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1, що останній 06.01.2015 року рухаючись в транспортному потоці з орієнтовною швидкістю 60 км/год., разом з іншими транспортними засобами під'їхав до регульованого пішохідного переходу. За декілька метрів до пішохідного переходу він помітив зелений миготливий сигнал світло світлофору, кий регулював даний пішохідний перехід. В зв'язку з неможливістю моментальної зупинки на безпечній відстані до пішохідного переходу (до 10 м.), та з метою уникнення екстреного гальмування, переконавшись, що його наступні дії не призведуть до виникнення небезпеки дорожнього руху, завершив маневр щодо переїзду регульованого пішохідного переходу на жовтий сигнал світлофору. При цьому звертає уваги, що при переїзді ним переходу на дублюючому світлофорі, який дозволяв рух пішоходам, зелене світло ввімкнене ще не було, а тому суд дає віру тому, що ОСОБА_1, в даному випадку не порушував вимог Правил дорожнього руху.

Всупереч вимогам ст.14-1 ч.1 КУпАП правопорушення не було зафіксовано технічними засобами, окрім цього у постанові вказано які саме пункти Правил дорожнього руху порушено позивачем, не вказано конкретної адреси здійснення правопорушення та не долучено пояснення свідків, тощо.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 ОСОБА_3 від «06» березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За правилами ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім цього, відповідачами не надано заперечення на позовну заяву позивача та доказ - матеріалів фіксації порушення позивачем правил дорожнього руху на спростування позовних вимог позивача.

У відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 62 Конституції України встановлює призумцію невинуватості, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З вищевказаного, суд вважає, що відповідач доказів правомірності винесення постанови не надав, вимоги позивача щодо визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови є правомірними і такі підлягають задоволенню, оскільки не вбачається в його діях порушення правил дорожнього руху України та провадження у справі про адміністративне правопорушенням - закрити.

Керуючись ст.ст.6,9,11,19,51,99,102,105-106,128,161,162,163 КАС України, ст.ст.7, 9, 258,280,287-289,293 КУпАП суд, -

постановив:

позов задовольнити.

Визнати дії старшого інспектора Державної патрульної служби Відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування Пустомитівського району Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень протиправними.

ОСОБА_3 ПС2 №290872 від 06.01.2015 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати за відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення та провадження у справі про адміністративне правопорушенням - закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Мартинишин М.О.