Справа № 804/15137/15
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Серьогіної О.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування наказу та зобовязання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить:
-визнати незаконним та скасувати пункт 1 наказу голови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.04.2015р. №29 в частині скасування пункту другого наказу №46 від 05.11.2013р. «Про зарахування до штату Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська», яким встановлено судді Замковій Яні Василівні щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу;
-зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області провести нарахування і виплату (відповідно до положення частини 5 статті 129 Закону України від 07.07.2010р. N 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів») судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15% посадового окладу, починаючи з 15.04.2015р. з урахуванням індексації та здійснювати таку виплату в подальшому;
-зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату суддівської винагороди, з врахуванням щомісячної доплати за вислугу років за стаж роботи до 5 років 15% посадового окладу, та виплачених сум, й в подальшому нараховувати суддівську винагороду з щомісячною доплатою за вислугу років за стаж роботи до 5 років 15% посадового окладу.
В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що Указом Президента України № 571/2013 від 18.10.2013р. її було призначено на посаду судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області строком на п'ять років та в подальшому зараховано до штату вказаного суду. Наказом голови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області № 46 від 05.11.2013р. встановлено доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу судді. Однак, така доплата була скасована наказом голови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області № 29 від 15.04.2015р. у зв'язку з прийняттям Верховною Радою України 12.02.2015 року Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" № 192-VІІІ, що набрав чинності 28.03.2015р. Позивачка вважає оскаржуваний наказ безпідставним та незаконним, оскільки при його прийнятті не було враховано того, що Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" не містять положень щодо позбавлення права на отримання у складі суддівської винагороди вказаної щомісячної доплати тих суддів, які на момент набрання чинності цим законом вже набули право на отримання такої доплати і реально її отримували. Вказує, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а тому, вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Отже, положення Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд", у тому числі положення щодо умов виплати і набуття права на отримання щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу, у взаємозв'язку із ст. 58 Конституції України, повинні застосовуватись до тих відносин, що виникли після набуття ним чинності. Тобто, нові умови виплати щомісячної доплати за вислугу років, як складової частини суддівської винагороди, застосовуються до відносин з оплати праці тих суддів, які отримали право на суддівську винагороду після 28.03.2015р., тобто після набуття чинності вказаним законом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2015р. відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 18.11.2015р.
У судове засідання сторони не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач та Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області звернулися до суду із клопотанням про розгляд справи без їх участі.
Також, ОСОБА_2 управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області подані до суду письмові заперечення в яких відповідач зазначає, що позивачка зарахована до штату Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 05.11.2013р. З урахуванням змін до законодавства, якими встановлювалися розміри суддівської винагороди, відсутні законні підстави для нарахування та виплати позивачу щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15% посадового окладу, оскільки стаж роботи на посаді суддів є меншим ніж 3роки.
З урахуванням положень ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає можливим розглянути справу у порядку письмового провадження, оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.
Розглянувши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
За змістом п.15 ч.1 ст.3, п.2 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, якою, зокрема, є професійна діяльність суддів.
Судом встановлено, що Указом Президента України № 571/2013 від 18.10.2013р. ОСОБА_1 призначено на посаду судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області строком на п'ять років.
Наказом голови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області №46 від 05.11.2013р. наказано зарахувати ОСОБА_1 до штату Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області встановивши посадовий оклад згідно штатного розпису, з 05.11.2013р. (п.1 наказу) також встановлено судді Замковій Яні Василівні щомісячно доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу (п.2 наказу).
Наказом голови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області №29 від 15.04.2015р. в зв'язку з набранням чинності 28.03.2015р. Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015р. №192-VІІІ наказано, зокрема, скасувати п.2 наказу №46 від 05.11.2013р.
28.03.2015р. набрав чинності Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015р. №192-VIII, яким Закон України «Про судоустрій і статус суддів» викладено у новій редакції.
Розмір суддівської винагороди, її складові, а також визначення стажу роботи судді, у тому числі посади, робота на яких зараховується до стажу роботи на посаді судді, врегульовані ст.ст.133 і 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Частиною 1 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 2 цієї ж статті, суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
Згідно з абзацом першим ч.5 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.
На час призначення позивача на посаду судді діяла редакція Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка передбачала виплату суддям щомісячної доплати за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу (ч. 5 ст. 129 вказаної редакції Закону).
Отже, спірним у даній справі є питання обмеження права позивачки у отриманні з дня набрання чинності Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» доплати за вислугу років в розмірі 15% посадового окладу, яку вона отримувала до набрання чинності вказаним Законом.
Відповідно до положень ч.2 ст.127 Конституції України та ст.53 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», обмеженням щодо реалізації особою, яка є суддею, гарантованих Конституцією України прав, є, зокрема, відсутність права обіймати будь-які інші, крім посади судді, оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу, крім наукової, викладацької та творчої. Також суддя не має права поєднувати свою діяльність із підприємницькою або адвокатською, не може належати до політичної партії чи професійної спілки, виявляти прихильність до них, брати участь у політичних акціях, мітингах, страйках. Відповідно держава встановлює для суддів компенсаційні трудові гарантії, а також гарантує достатній рівень, соціального забезпечення.
Враховуючи зазначене, ч.5 ст.129 Закону України від 07.07.2010р. №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» було встановлено, що суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі 15 відсотків - за наявності стажу роботи до 5 років.
Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» не містять положення стосовно збереження за суддями, які на момент набрання ним чинності мали стаж роботи на посаді судді менше 3 років, щомісячної доплати за вислугу років, яку вони отримували відповідно до законодавства, що діяло на день набрання ним чинності.
Водночас, відсутність такої норми є обмеженням соціальних гарантій суддів, передбачених Конституцією і законами України, оскільки зміст та обсяг досягнутого суддями рівня матеріального забезпечення не може були звужено або скасовано шляхом внесення змін до чинного законодавства.
Так, відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно п.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.
Отже, судді, стаж роботи яких на посаді судді на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд», складав менше 3 років, але які отримували щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків, із набуттям чинності вказаним Законом, право на отримання такої щомісячної доплати не втрачають та мають право її отримувати до набуття ними стажу роботи на посаді судді до 3-х років.
Суд зазначає, що у відповідності до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що, в свою чергу, зумовило необхідність звернення позивачки за захистом свого порушеного права до суду.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За наслідками розгляду справи суд погоджується з твердженням позивачки про те, що п.1 наказу голови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області №29 від 15.04.2015р. в частині скасування п.2 наказу голови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області №46 від 05.11.2013р., є протиправними та підлягає скасуванню, оскільки призвів до порушення права позивачки на одержання щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу.
Водночас, суд враховує те, що протиправні акти не можуть породжувати жодних законних наслідків.
Тому, обираючи спосіб захисту порушеного права, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області провести нарахування і виплату (відповідно до положення частини 5 статті 129 Закону України від 07.07.2010р. № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів») судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15% посадового окладу, починаючи з 15.04.2015р. по дату прийняття рішення в цій справі, тобто 18.11.2015 року.
Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області в подальшому нараховувати суддівську винагороду з щомісячною доплатою за вислугу років за стаж роботи до 5 років 15% посадового окладу, оскільки судом було скасовано пункт 1 наказу голови Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.04.2015р. №29 в частині скасування п.2 наказу голови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області №46 від 05.11.2013р. та зобовязано відповідача провести нарахування та виплату посадового окладу, починаючи з 10.04.2015р., а отже підстав для не виконання вказаних вимог не має.
За таких обставин позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Керуючись cт.ст. 128, 158-165, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати незаконним та скасувати пункт 1 наказу голови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.04.2015р. № 29 в частині скасування пункту 2 наказу № 46 від 05.11.2013р. «Про зарахування до штату Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська», яким встановлено судді Замковій Яні Василівні щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу.
Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області провести нарахування і виплату (відповідно до положення частини 5 статті 129 Закону України від 07.07 2010р. N 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів») судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15% посадового окладу, починаючи з 15.04.2015р. по 18.11.2015р.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_3