Справа № 826/3328/13-а
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 року м. Київ К/800/9512/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого суддіБорисенко І.В.
суддів Кошіля В.В.
Моторного О.А.,
за участю секретаряКалініна О.С.
та представників сторін: від позивача Буній Г.Я.
від відповідача-1 від відповідача-2 від відповідача-3Ткаченко М.П. не з'явився Майданік А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргуДержавної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
на постановуКиївського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013

у справі № 826/3328/13-а
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Майстер нових технологій»
до1. Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва Державної податкової служби 2. Головного державного податкового ревізора-інспектора відділу зустрічних звірок управління податкового контролю Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва Державної податкової служби Яременка Миколи Юрійовича 3. Начальника СТКЗР Білоцерківського МВ НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області Майданіка Андрія Васильовича
третя особаНДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області
провизнання протиправними дій ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстер нових технологій» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва Державної податкової служби, головного державного податкового ревізора-інспектора відділу зустрічних звірок управління податкового контролю Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва Державної податкової служби Яременка Миколи Юрійовича, начальника СТКЗР Білоцерківського МВ НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області Майданіка Андрія Васильовича, за участю третьої особи - НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області, у якому, з урахуванням уточнених вимог, просить:

- визнати протиправними дії службової особи ДПІ у Дарницькому районі м. Києва ДПС Яременка М.Ю. та ДПІ у Дарницькому районі м. Києва ДПС щодо проведення зустрічної звірки та складання акту про неможливість проведення такої №639/23-60/35945083 від 06.09.2012;

- визнати протиправними дії начальника СТКЗР Білоцерківського МВ НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області Майданіка А.В. щодо проведення почеркознавчого дослідження та складання висновку №414 від 03.09.2012.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.07.2013 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.07.2013 скасовано, адміністративний позов задоволено частково - визнано протиправними дії Головного державного податкового ревізора-інспектора відділу зустрічних звірок управління податкового контролю Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва Державної податкової служби Яременка Миколи Юрійовича, Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва Державної податкової служби щодо проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстер нових технологій», за результатами якої складено акт «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Майстер нових технологій» з суб'єктом господарювання ПАТ «Об'єднання «Прогрес» за період діяльності червень 2012 року» від 06.09.2012 №639/23-60/35945083. Провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «Майстер нових технологій» до начальника СТКЗР Білоцерківського МВ НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області Майданіка Андрія Васильовича про визнання протиправними дій щодо проведення почеркознавчого дослідження та складання висновку №141 від 03.09.2012 закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач-1 подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, оскільки вважає, що постанову суду апеляційної інстанції було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У письмовому заперечені на касаційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтованими, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

У судовому засіданні суду касаційної інстанції представником відповідача-1 заявлено клопотання про заміну відповідача-1 (Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва Державної податкової служби) його правонаступником - Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Суд касаційної інстанції, розглянувши заявлене клопотання, дійшов висновку про його обґрунтованість та необхідність його задоволення.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-1 та відповідача-3, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що:

- 23.08.2012 податковим органом направлено на адресу позивача інформаційний запит №10062/10/15-224 про надання завірених копій документів з питань правильності декларування податкових зобов'язань та податкового кредиту за період червень 2012 року по взаємовідносинам з ПрАТ «Об'єднання прогрес»;

- 31.08.2012 позивач листом №31/08/12 надав письмові пояснення по взаємовідносинам з ПрАТ «Об'єднання прогрес» із доказами на підтвердження господарських відносин;

- головним державним податковим ревізором-інспектором відділу зустрічних звірок управління податкового контролю ДПІ у Дарницькому районі м. Києва ДПС на підставі п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України здійснено заходи з метою проведення зустрічної звірки щодо підтвердження реального здійснення, товарності, фінансово-господарських операції між ТОВ «Майстер нових технологій» та ПАТ «Об'єднання «Прогрес» у червні 2012 року, за результатами яких складено акт №639/23-60/35945083 від 06.09.2012 про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Майстер нових технологій» з господарювання ПрАТ «Об'єднання «Прогрес» за період червень 2012 року;

- названим актом встановлено порушення позивачем ч.1, ч.5 ст.203, ч.1, ч. ст.215, ст.228 Цивільного кодексу України при укладенні угоди з ПАТ «Об'єднання «Прогрес». Зазначені висновки податкового органу ґрунтуються на дослідженому висновку начальника СТКЗР Білоцерківського МВ НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області Майданіка Андрія Васильовича №414 від 03.09.2012, згідно якого підписи у наданих позивачем на підтвердження господарських взаємовідносин з ПАТ «Об'єднання «Прогрес» документах виконані від імені директора ТОВ «Майстер нових технологій» іншою особою.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, вважаючи, що податковим органом проведено зустрічну звірку за відсутності правових підстав для її проведення, з порушенням порядку та форми її проведення, а при проведенні почеркознавчого дослідження та складанні висновку №414 від 03.09.2012 експертом було допущено грубі порушення Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Мінюста № 53/5 від 08.10.1998.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України відзначає, що звертаючись до адміністративного суду з вимогами про визнання протиправними дій контролюючого органу, позивач скористався гарантованим Конституцією України правом на звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод.

Дане право закріплене і в ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного суду України, в якій зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Крім того, відповідно до ст.2, п.1 ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Із наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Проте, ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин особи, яка звернулася за їх захистом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанцій виходив з того, що при здійсненні заходів щодо проведення зустрічної звірки та складання акту про неможливість проведення зустрічної звірки податковий орган не порушив вимог чинного законодавства.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оспорювані дії щодо проведення зустрічної звірки та складання акту про неможливість проведення такої звірки №639/23-60/35945083 від 06.09.2012 вчинені не на підставі та не у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України та Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1232 від 27.12.2010.

Також суд апеляційної дійшов висновку, що справа в частині позовних вимог про визнання протиправними дій начальника СТКЗР Білоцерківського МВ НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області Майданіка А.В. щодо проведення почеркознавчого дослідження та складання висновку №414 від 03.09.2012 не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що стало підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі в цій частині, оскільки експерт не є суб'єктом владних повноважень по відношенню до позивача, у таких відносинах відсутня ознака підлеглості чи підпорядкування, яка притаманна для адміністративних правовідносин. Експерт не реалізовує надані законом владні управлінські функції по відношенню до осіб, щодо яких проводиться експертиза.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з позицією суду апеляційної інстанції в частині закриття провадження у справі та в частині задоволення позову, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Враховуючи наведені положення названого Кодексу, колегія суддів касаційної інстанції вважає вірним висновок суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій начальника СТКЗР Білоцерківського МВ НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області Майданіка А.В. щодо проведення почеркознавчого дослідження та складання висновку №414 від 03.09.2012, оскільки спірні правовідносини не є публічно-правовими, а експерт не є суб'єктом владних повноважень по відношенню до позивача в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо спірних правовідносин, які виникли з приводу проведення відповідачем зустрічної звірки, за результатами якої складено акт про неможливість проведення зустрічної звірки, колегія суддів касаційної інстанції виходить з наступного.

Згідно пп.62.1.3 п.6.2.1 ст.62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин..

За змістом п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Згідно пункту 2 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1232 від 27.12.2010, зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

Відповідно до пункту 3 названого Порядку з метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних.

Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту.

Судами попередні апеляційної інстанцій встановлено, що відповідач листом №10062/10/15-224 від 23.08.2012 звернувся до позивача із запитом про надання інформації та її документального підтвердження щодо господарських відносин останнього з ПАТ «Об'єднання «Прогрес» за червень 2012 року. Позивачем листом №31/08/12 від 31.08.2012 надав запитувану податковим органом інформацію та підтверджуючі документи.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що акт №639/23-60/35945083 від 06.09.2012 та запит про надання інформації та її документального підтвердження №10062/10/15-224 від 23.08.2012 не містять будь-яких посилань щодо ініціатора необхідності проведення зустрічної звірки. Окрім цього, встановлено, що згідно акта документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Об'єднання «Прогрес» №725/15/03587448 від 25.10.2012 Славутицькою ОДПІ у Хмельницькій області ДПС було направлено запит №6128/7/15-013 від 19.09.2012 щодо проведення зустрічної звірки позивача, тобто, його складено після складання спірного акту про неможливість проведення зустрічної звірки позивача від 06.09.2012.

Вищезазначені обставини справи підтверджується матеріалами справи та не спростовуються доводами касаційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що Державна податкова інспекція у Дарницькому районі м.Києва Державної податкової служби не мала правових підстав самостійно ініціювати проведення звірки, оскільки контрагент позивача ПАТ «Об'єднання «Прогрес» перебуває на обліку у Славутицькій об'єднаній державній податковій інспекції у Хмельницькій області Державної податкової служби.

Згідно пп.4.4 п.4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом ДПА України №236 від 22.04.2011, у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, реєструє його у журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

При подальшому залученні суб'єкта господарювання (посадових осіб суб'єкта господарювання) до проведення зустрічної звірки відповідальний підрозділ органу ДПС забезпечує проведення такої звірки.

Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що згідно додатку 3 до Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом ДПА України №236 від 22.04.2011, в акті про неможливість проведення зустрічної звірки лише засвідчується факт неможливості її проведення без встановлення висновків стосовно документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснюються між ними, з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

За змістом ч.1 ст.18 названого Закону якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Згідно ч.11 ст.19 названого Закону юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Відповідно до ч.12 ст.19 названого Закону у разі ненадходження в установлений частиною одинадцятою цієї статті строк реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати, встановленої для подання реєстраційної картки, юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору зазначеної реєстраційної картки.

У разі надходження державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Згідно з пунктом 4.2 Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 17 травня 2010 року № 336, підрозділ податкової міліції при прийнятті рішення про організацію заходів із встановлення місцезнаходження платника податків обов'язково здійснює вихід за його адресою.

У разі незнаходження за адресою платника податків необхідно: якщо платник податків зареєстрований за адресою жилого приміщення (квартири), опитати власника такого приміщення (квартири) (за згодою) щодо місцезнаходження за вказаною адресою платника податків, а також місцезнаходження посадових осіб платника податків, та оформити відповідно такі заходи (пояснення або рапорт); якщо платник податків зареєстрований за адресою приміщення, в якому розташовано виробництво, офіси тощо, необхідно опитати власника приміщення-орендодавця (за згодою) щодо оренди та місцезнаходження платника податків, вказаного у запиті (пояснення або рапорт).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачами не надано будь-яких доказів на підтвердження вчинення контролюючим органом дій, передбачених пунктом 4.2 Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 17 травня 2010 року №336.

З огляду на усе вищезазначене та за встановлених обставин даної справи, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій з проведення зустрічної звірки позивача.

Доводи касаційної скарги вищенаведені висновки суду апеляційної інстанції не спростовують, а тому не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанцій були порушені норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Допустити заміну відповідача-1 (Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва Державної податкової служби) його правонаступником - Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві.

2. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення.

3. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 залишити без змін.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Борисенко

В.В. Кошіль

О.А. Моторний