Справа № 815/6780/15
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6780/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврогіпс-Одеса» до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати картку відмови м/п «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060703/2015/00061 від 27.05.2015 р.; визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 500060703/2015/000008/1 від 27.05.2015 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що державним інспектором Одеської митниці ДФС безпідставно прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару, яким було здійснено коригування митної вартості товару «гіпсовий матеріал для фінішної обробки поверхонь…/ для вирівнювання поверхні…», в результаті чого вартість товару збільшилася з 209061 дол. США на 251478 дол. США. В обґрунтування цього відповідач послався на п.2 ст.58 МК України, зважаючи на те, що використані декларантом відомості не підтверджені документально, тому на підставі п.3 ст.58 МК України застосовано другорядні методи, визначені п.2 ст.57 МК України. При цьому документи, які підтверджували визначення факту договірної ціни були надані відповідачу у необхідному обсязі. Відповідач не надав жодного доказу того, що Товариством занижено митну вартість товарів, що ввозилися на територію України; не навів фактів передбачених ч.1 ст.58 Митного кодексу України, які унеможливлюють застосування основного методу при митному оформленні товару; не обґрунтував невизнання заявленої декларантом митної вартості на підставі вже поданих документів тощо, що підтверджує необґрунтованість оскаржуваних рішення про коригування митної вартості та картки відмови.

До суду з'явився представник позивача, який позовні вимоги із викладених вище підстав підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача до суду не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно наданих до суду заперечень, відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що за результатом проведеної шляхом електронного листування консультації між митним органом та декларантом було обрано другорядний метод визначення митної вартості - щодо ідентичних товарів. Митна вартість оцінюваних товарів визначена з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі. В результаті проведеного аналізу баз даних ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС ДФС встановлено, що рівень митної вартості подібних (з аналогічним індексом навантаження та іншими технічними характеристиками), митне оформлення яких вже здійснено, є більшим (митна декларація від 16.02.2015 р. № 500060703/2015/001164), тому митну вартість визначено на рівні 2,82/2,35/2,35 дол. США за 1 мішок відповідного товару. Зважаючи на правомірність оскаржуваних рішень, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що 01.06.2013 р. між ТОВ «Єврогіпс-Одеса» (Покупець) та Gips Gelistirilmis Instaat Malzemeleri ve Perliti Siva Sanayi Tic. A.S. (Продавець), Туреччина, укладено зовнішньоекономічний контракт № 16-13, предметом якого є будівельні матеріали, що придбаваються Покупцем у Продавця в кількості та за цінами, які визначаються у специфікаціях до контракту (п.1.1).

Згідно п.2.2 контракту ціна товару по кожній поставці встановлюється у специфікаціях до контракту та підтверджується Продавцем у рахунках-фактурах (інвойсах).

Відповідно до п.2.3 контракту Продавець надає Покупцю калькуляцію ціни, в якій зазначається ціна упаковки, транспортування та перевалювання товару. Калькуляція ціни, в якій зазначається ціна упаковки, транспортування та перевалювання товару, повинна бути погоджена Покупцем та є невід'ємною частиною контракту.

Згідно з п.3.1 контракту розрахунки здійснюються на умовах сплати 100% ціни за товар по кожній поставці відповідно до рахунку-фактури не пізніше 60 місяців від дня прийняття товару Покупцем.

Відповідно до п.4.1 контракту виконання останнього здійснюється на умовах, погоджених в його тексті, в тексті специфікацій до нього, а також відповідно до положень Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс-2000».

20 березня 2015 р. між сторонами укладено додаткову угоду № 3-15, відповідно до якої сторони домовились про надання додаткової знижки на товари у зв'язку зі зміною законів України, введенням додаткового мита на імпортовані товари та для збереження конкурентної ціни на ринках України (п.1.1). Продавець постачає гіпсові суміші на умовах CIF-Одеса по цінах: гіпсовий матеріал для фінішної обробки поверхонь Saten (30 кг) - 2,31 дол. США; гіпсовий матеріал для вирівнювання поверхні IZO (30 кг) - 1,95 дол. США; гіпсовий матеріал для фінішної обробки поверхонь (25 кг) - 1,95 дол. США.

На виконання вищевказаного контракту 20.03.2015 р. між ТОВ «Єрогіпс-Одеса» та Gips Gelistirilmis Instaat Malzemeleri ve Perliti Siva Sanayi Tic. A.S. складено та підписано додаток № 2-15 до контракту № 16-13, відповідно до якого на умовах специфікації викладено відомості про поставки партії товарів: гіпсовий матеріал для фінішної обробки поверхонь Saten (30 кг) - 6750 МТ - 6750 МТ- 2,31 дол. США - 225000 шт.; гіпсовий матеріал для вирівнювання поверхні IZO (30 кг) - 54000 МТ - 1,95 дол. США - 1800000 шт.; гіпсовий матеріал для фінішної обробки поверхонь Saten (25 кг) - 27000 МТ - 1,95 дол. США- 1080000 шт.

Згідно п.4 додатку № 2-15 до контракту № 16-13 Gips Gelistirilmis Instaat Malzemeleri ve Perliti Siva Sanayi Tic. A.S. виписано інвойс № 426960 про поставку товару (гіпсовий матеріал для фінішної обробки поверхонь Saten (30 кг) - 4500 шт. за ціною 2,31 дол. США (10395 дол. США); гіпсовий матеріал для фінішної обробки поверхонь Saten (25 кг) - 38880 шт. за ціною 1,95 дол. США (75816 дол. США); гіпсовий матеріал для вирівнювання поверхні IZO (30 кг) - 63000 шт. за ціною 1,95 дол. США. (122850 дол. США)) на умовах CIF Одеса на загальну суму 209061 дол. США.

Сторонами в порядку п.2.3 контракту № 16-13 погоджено калькуляцію вартості поставки товару на підставі наданого 08.05.2015 р. продавцем прайс-листа щодо вищевказаної поставки товару. В калькуляції відображено вартість товару на умовах EXW та CIF-Одеса. 11 травня 2015 р. партія товару завантажена на судно «M/C Lime» згідно митної декларації № 15411800ЕХ000374.

Для здійснення митного оформлення товару ТОВ «Єврогіпс-Одеса» була подана до Одеської митниці ДФС електронна митна декларація № 500060703/2015/003948 від 18.05.2015 р. із додатками (коносамент від 11.05.2015 р. № 1; зовнішньоекономічний договір від 01.06.2013 р. № 16-13; додатки до договору від 20.03.2015 р. № 2-15 та № 3-15; інвойс від 08.05.2015 р. № 426960; прайс-лист від 08.05.2015 р. б/н; сертифікат про походження товару від 08.05.2015 р. № В0745455; копія митної декларації країни відправлення від 08.05.2015 р. № 15411800ЕХ000374). в якій митна вартість товару визначена за першим методом - за ціною договору.

18 травня 2015 р. позивачем отримано електронне повідомлення від інспектора митного органу, в якому вказано, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не містяться всі відомості, що підтверджують числові значення складової митної вартості. Зокрема, у поданій до митного оформлення калькуляції від 08.05.2015 р. при розрахунку вартості товару вказано умови постави EXW без зазначення пункту відправлення, і калькуляція зроблена на невизначений період та підписана невизначеною особою; у прайс-листі від 08.05.2015 р. не визначено період дії вказаних цін та не визначена особа, що його склала; у коносаменті від 11.05.2015 р. № 1 вказана стор. 2 і не надана стор. 1; в електронному інвойсі МД вказано найменування товару «штукатурка гіпсова», а в інвойсі від 08.05.2015 р. № 426960 - «гіпсовий матеріал»; в гр.44 МД не вказано термін дії зовнішньоекономічного договору від 01.06.2013 р. № 16-13 до 31.12.2020 р.; в указаному зовнішньоекономічному договорі від 01.06.2013 р. № 16-13 умови поставки визначені за Інкотермс-2000, а в даний час діє Інкотермс-2010; в копії декларації країни відправлення вказано інший код товару, ніж у МД від 18.05.2015 р. № 500060703/2015/003948.

22 травня 2015 р. ТОВ «Єврогіпс-Одеса» надано митному органу пояснення та додаткові документи: прайс-лист виробника від 08.05.2015 р; калькуляція товару від виробника від 18.05.2015 р. з перекладом; лист ТОВ «Єврогіпс-Одеса» № 21-1 від 18.05.2015 р. з перекладом; лист виробника (експортера) № 41/112 від 19.05.2015 р. з перекладом; бухгалтерська документація (податкові накладні на продаж товару на території України № 22 від 07.05.2015 р., № 3 від 05.05.2015р.); висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» № 1348 від 22.05.2015 р.; висновок ДП «Держзовнішінформ» № 12/119 від 22.05.2015 р.; висновок ГО «Одеський обласний фонд підтримки підприємництва в Одеській області» № 6-юр від 21.05.2015 р.; довідка ТОВ «Юридична компанія «Сі.Ел.Ес» № 38 від 22.05.2015 р.

За результатами візуальної перевірки наданих разом із МД документів та співставлення даних, поданих декларантом для здійснення митного контролю та оформлення на етапі контролю правильності визначення митної вартості товарів, задекларованих у МД від 18.05.2015 р. № 500060703/2015/003948, встановлено, що у документах містяться розбіжності, а також надані Товарисвтом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена бо підлягає сплаті за ці товари.

Зокрема, наданий до митниці лист «ответ для таможни» викладений не на бланку, не має номеру, дати, печатки, не визначено ким складений та підписаний; у наданому висновку ДП «Держзовнішінформ» вказана компанія Gips Gelistirilmis Instaat Malzemeleri ve Perluri Siva Sanayi Tic. A.S., хоча згідно товаросупровідних документів повинна бути назва компанії - Gips Gelistirilmis Instaat Malzemeleri ve Perliti Siva Sanayi Tic. A.S.; у висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» вказано «предметом імпорту є штукатурка гіпсова», що не відповідає зазначеним у товаросупровідних документах даним «гіпсовий матеріал»; згідно податкових накладних кількість гіпсового матеріалу Saten (25 кг) складає 800 мішків (350+450), а згідно МД від 18.05.2015 р. № 500060703/2015/003948 та товаросупровідних документів кількість дорівнює 720 мішків, що унеможливлює ідентифікувати зазначені накладні з поставою товару за вказаною МД.

За результатами опрацювання поданої ЕМД митним органом винесена картка відмови у прийнятті митної декларації № 500060703/2015/00061 від 27.05.2015 р. та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 500060703/2015/000008/1 від 27.05.2015 р., яким митну вартість товару визначено за ціною щодо ідентичних товарів на рівні: гіпсовий матеріал для фінішної обробки поверхонь Saten (30 кг) - 2,82 дол. США; гіпсовий матеріал для вирівнювання поверхні IZO (30 кг) - 2,34 дол. США; гіпсовий матеріал для фінішної обробки поверхонь (25 кг) - 2,35 дол. США.- в загальному розмірі 251478 дол. США.

В подальшому товар випущено у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом, та сплатою різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає оскаржувані рішення необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

З огляду на матеріали справи, рішення про коригування митної вартості прийнято у зв'язку з виявленням розбіжностей у поданих декларантом документах. При цьому за допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних деклараціях, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі ЄАІС ДФС встановлено, що рівень митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже було здійснено, є більшим ніж заявлений (МД № 500060703/2015/001164 від 16.02.2015 р.). За результатами проведеного аналізу було обрано метод визначення митної вартості щодо ідентичних товарів.

У відповідності до ч.1 ст.53 МК України, згідно з якою контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, Одеською митницею здійснено контроль правильності визначення митної вартості товарів, в ході якого встановлено, що подані декларантом документи на підтвердження заявленої митної вартості містять розбіжності.

Митним кодексом України встановлено, що митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщується через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою особою під час декларування товарів (ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України).

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відповідно до частин 1-3 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частин 2-7 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч. 2).

Другою частиною статті 53 Митного кодексу України визначено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, а третя частина цієї ж статті передбачає, що якщо документи, зазначені у частині другій статті 53, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним ба на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) документи.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев'ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Вирішуючи спір, суд враховує, що в калькуляції виробника від 08.05.2015 р. вказані окремі категорії цін для поставки за EXW та за CIF, що вбачається зі змісту калькуляції (а.с. 52), у зв'язку із чим суд критично оцінює посилання відповідача на неможливість встановити ціну товари при поставці на умовах CIF. При цьому в калькуляції наявне посилання на інвойс 426960 від 08.05.2015 р., контракт № 13-13 від 01.06.2013 р., що свідчить про те, що калькуляція відноситься саме до конкретної поставки товару. Також позивачем до митного органу було надано відповідь продавця (а.с. 87) щодо уповноваженої особи на підписання документів (інвойсів, калькуляцій, прайс-листів, контрактів, листів та ін.) - ОСОБА_1, що не було взято відповідачем до уваги.

Крім того, суд критично оцінює посилання митного органу на те, що позивачем було надано лише другу сторінку коносаменту, оскільки по-перше, в подальшому (22.05.2015 р.) зазначена сторінка була надана, а по-друге, зворотній бік коносаменту містить лише міжнародні правила перевезень вантажу на морському транспорті і ці уніфіковані положення жодним чином не впливають на визначення митної вартості поставки товару експортером на користь позивача.

Також суд критично оцінює посилання митного органу на те, що наданий декларантом прайс-лист не містить посилань на умови поставки, вантаж та ін., як підставу для висновку про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору.

При розгляді наданих декларантом каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару контролюючий орган має упевнитись, що інформацію, яка містяться в зазначених документах, можна ідентифікувати з поставкою оцінюваних товарів.

В комерційній практиці при просуванні товару на ринок одними із методів встановлення контактів з потенційними покупцями є направлення продавцем комерційної пропозиції (оферти) або прейскуранта (прайс-листа).

Під комерційною пропозицією (офертою) зазвичай розуміється письмова пропозиція продавця, спрямована можливому покупцю або конкретним покупцям про продаж партії товару на певних умовах. У випадках, коли між сторонами раніше вже було укладено аналогічний договір, комерційна пропозиція (оферта) може містити лише деякі умови. Відносно решти умов робиться посилання на раніше укладений договір. Комерційна пропозиція (оферта) може мати персональні умови і персональні знижки, які зазвичай не розповсюджуються на необмежену кількість потенційних покупців.

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. На практиці термін "прейскурант" частіше використовується для зазначення цін на перелік послуг.

Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов'язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок, виробника/виробників, умови поставки, умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

В комерційній практиці відмінність комерційної пропозиції від прейскуранта (прайс-листа) полягає в його персоналізації обмеженому колу покупців. Відомості, зазначені в комерційній пропозиції продавця, адресовані безпосередньо конкретному покупцю.

З наданого позивачем до митного оформлення документу вбачається, що останній містить відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування певних товарів, ціну, умови поставки та інші відомості. При цьому такий документ і не повинен містити посилань на дату поставки саме позивачу.

Чинне законодавство не встановлює будь-яких вимог щодо форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись контрагентами у довільній формі та на власний розсуд, про що неодноразово зазначав Вищий адміністративний суд України (ухвала від 26.11.2015 р. № К/800/23193/14), у зв'язку із чим суд критично оцінює відповідне обґрунтування митного органу в якості підстави для сумнівів у митній вартості товару, задекларованого Товариством.

Крім того, вартість страхування включається до вартості товару, що поставляється на умова CIF. Отже якщо певні витрати вже включені до контрактної вартості товару, то митний орган не може запитувати додаткові документи для підтвердження їх числових показників, про що Вищий адміністративний суд України вказав у рішеннях від 28.08.2014 у справі №826/3364/13-а, від 07.10.2014 у справі №826/528/14 та від 16.12.2014 у справі №826/8398/14. Так, за висновком суду касаційної інстанції поставка товару на умовах CIF передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі перевезення), тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.

Суд також визнає неспроможними доводи митного органу щодо різної назви товару у електронному інвойсі (штукатурка гіпсова) та інвойсі № 426960 (гіпсовий матеріал), оскільки позивачем було здійснено спробу привести у відповідність назву в електронному інвойсі з товарно-транспортними документи, проте відповідачем було відмовлено на підставі п.34 Постанови Кабінету Міністрів України № 450 від 21.05.2012 р., зокрема у зв'язку із тим, що з поданих документів не випливає необхідність змінювати зазначені у цій митній декларації відомості. Тобто фактично визнано відсутність такої необхідності.

Щодо посилань митного органу на незазначення в гр.44 МД № 500060703/2015/003948 від 18.05.2015 р. терміну дії зовнішньоекономічного договору від 01.06.2013 р. № 16-13 «до 31.12.2020 р.», суд виходить із того, що це жодним чином не впливає на митну вартість товару, що імпортується. При цьому митним органом також було відмовлено декларанту у можливості внести зміни до МД, зокрема щодо виправлення вищевказаної технічної помилки. В той же час, декларантом було надано до митного оформлення додатки, які містять положення щодо встановлення цін та правил взаємодії між експортером та позивачем на період до 31.12.2015 р., з яких вбачається строк дії вищевказаного контракту.

Крім того, суд критично оцінює зауваження митного органу на визначенням умов поставки «Інкотермс-2000» за зовнішньоекономічним контрактом, з огляду на те, що на даний час діють «Інкотермс-2010», як підставу для неприйняття заявленої декларантом митної вартості за ціною договору.

Так, метою Інкотермс є забезпечення комплекту міжнародних правил по тлумаченню найбільше широко використовуваних торговельних термінів в області зовнішньої торгівлі. Таким чином, можна уникнути або, принаймні, у значній мірі скоротити невизначеність різної інтерпретації таких термінів у різних країнах. Суб'єкти господарювання мають право застосовувати будь-яку редакцію Правил Інкотермс, роблячи відповідне посилання у договорі.

Застосування Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів в Україні передбачено Господарським кодексом України, Митним кодексом України, Законом Україну «Про державну підтримку сільського господарства України», Законом України «Про транспортно-експедиторську діяльність», Законом України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» та Законом України «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну».

У зв'язку з цим суб'єкти господарської діяльності мають можливість укладати контракти, використовуючи при цьому правила Інкотермс будь якої редакції, узгодженої сторонами контракту, в тому числі і Правила ICC по використанню термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі в редакції 2010 року, які почали застосовуватися в світі з 01.01.2011 р.

Абзацом 1 пункту 4 статті 179 ГК України передбачено, що сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

При цьому чинним законодавством України не передбачена відповідальність учасників господарських відносин за невикористання правил «Інкотермс» в договорах, укладених з українськими суб'єктами господарської діяльності.

Частиною третьою статті 53 МК встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

В постановах від 15.10.2013 р. у справі N 21-270а13 та від 22.10.2013 р. у справі N 21-342а13 Верховний Суд України за результатами аналізу Митного кодексу України 2002 року (втратив чинність 01.06.2012 р.) зазначає, що підставою для витребовування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості може бути наявність в спеціалізованих програмно-інформаційних комплексах Єдиної автоматизованої системи Держмитслужби (далі - ЄАС) інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів.

Аналогічної позиції дотримується на сьогодні і Вищий адміністративний суд України під час перегляду справ про скасування рішень про коригування митної вартості, прийнятих вже на підставі норм Митного кодексу України 2012 року.

Наприклад, в ухвалах від 30.01.2014 р. у справі N К/800/41272/13 та від 17.12.2013 р. у справі N К/800/28635/13 Вищий адміністративний суд України зазначає, що аналіз норм Митного кодексу України 2012 року дає підстави вважати, що контроль правильності обчислення декларантом митної вартості може здійснюватися, в тому числі, шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням ЄАС, яка містить відповідну інформацію.

При цьому суд вважає, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

За позицією митного органу, надані 22 травня 2015 р. ТОВ «Єврогіпс-Одеса» митному органу пояснення та додаткові документи (прайс-лист виробника від 08.05.2015 р; калькуляція товару від виробника від 18.05.2015 р. з перекладом; лист ТОВ «Єврогіпс-Одеса» № 21-1 від 18.05.2015 р. з перекладом; лист виробника (експортера) № 41/112 від 19.05.2015 р. з перекладом; бухгалтерська документація (податкові накладні на продаж товару на території України № 22 від 07.05.2015 р., № 3 від 05.05.2015р.); висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» № 1348 від 22.05.2015 р.; висновок ДП «Держзовнішінформ» № 12/119 від 22.05.2015 р.; висновок ГО «Одеський обласний фонд підтримки підприємництва в Одеській області» № 6-юр від 21.05.2015 р.; довідка ТОВ «Юридична компанія «Сі.Ел.Ес» № 38 від 22.05.2015 р.) не підтверджують митну вартість товару в повному обсязі. Такий висновок митного органу ґрунтується на тому, що, зокрема, наданий до митниці лист щодо наданого до митниці листа «ответ для таможни» викладений не на бланку, не має номеру, дати, печатки підприємства, не визначено ким складений та підписаний.

В даному випадку, суд враховує, що протягом 22-27 травня 2015 р. позивачем неодноразово надавалися пояснення в електронному вигляді митному органу. Зокрема, відповідне повідомлення виконано згідно програмного забезпечення ТОВ «НВО Поверхность», навчальних і методичних матеріалів, містить електронний цифровий підпис уповноваженої особи ТОВ «Єврогіпс-Одеса», що засвідчує походження повідомлення. При цьому аналогічні текстові повідомлення були прийняті працівниками митного органу, а на самі повідомлення надходили їх відповіді, що спростовує безпідставне посилання про необізнаність джерела походження електронного повідомлення.

Крім того, суд не визнає обґрунтованим посилання митного органу на технічну помилку в довідці ДП «Держзовнішінформ» від 22.05.2015 р. № 12/119, де вказано «Perluli» замість «Perlitli», внаслідок чого вказана довідка визнана митним органом неприйнятною. Так, зазначена довідка носить рекомендаційний характер та була самостійно витребувана митним органом. При цьому позивачем до митного органу також було надано лист ДП «Держзовнішінформ» від 24.06.2015 р. № 4.78/1301, згідно якого у висновку від 22.05.2015 р. № 12/119 замість «Perluli» слід читати «Perlitli», чим усунено вищезазначену неточність, проте це було проігноровано митним органом.

Оцінюючи підставу для коригування митної вартості - невідповідність терміну «штукатурка гіпсова» зазначеному у товарно-транспортних документах «гіпсовий матеріал», суд виходить із того, що ці поняття є синонімічними та не потребують додаткового уточнення. Зазначена невідповідність не може спричиняти наслідки у вигляді невизнання митної вартості за ціною договору, оскільки жодним чином не впливає на числові показники такої вартості.

Крім того, умовивід співробітника митного органу про те, що у висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» зазначено, що ціни відповідають поточній кон'юнктурі ринку, але не зазначено, яким саме цінам, - на думку суду є безпідставним. Так, згідно висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 20.05.2015 р. № 1348 за ціновою інформацією, отриманою у відповідь від Gips Gelistirilmis Instaat Malzemeleri ve Perliti Siva Sanayi Tic. A.S., та виходячи з аналізу комерційних пропозицій постачальників відповідної продукції, цін реалізації на внутрішньому ринку України, можна вважати, що рівень цін на штукатурку гіпсову, що імпортується згідно з інвойсом № 426960 від 08.05.2015 р. та додатками № 2-15, 3-15 від 20.03.2015 р. до контракту № 16-13 від 01.06.2013 р. на умовах поставки CIF - м. Білгород-Днісровський/Одеса, відповідає поточній кон'юнктурі ринку (з посилання на джерела інформації - інтеренет-ресурси).

Слово «кон'юнктура» в широкому розумінні означає сукупність умов, що склалися на ринку у певний момент часу. Таким чином, саме поняття «кон'юнктура» містить у собі сукупність взаємозалежних між собою умов, що визначають перехід з одного стану в інший. Загальногосподарська кон'юнктура характеризує стан усього світового господарства чи економіки якої-небудь однієї країни чи регіону на той чи інший період часу. Кон'юнктура товарних ринків, на відміну від загальногосподарської кон'юнктури, вивчає поточ ні зміни й коливання у сфері виробництва і збуту окремих конкретних товарів. Функціонування ринку, його розширення чи скорочення, зміна рівня товарних цін, попиту чи пропозиції - усе це залежить від кон'юнктури.

Основою руху загальногосподарської й товарної кон'юнктури є циклічні закономірності розвитку економіки. Для того щоб розуміти процеси на товарних ринках, недостатньо фіксувати коливання цін, рух запасів і зміну інших показників. Науковий аналіз ринкової кон'юнктури вимагає знання циклічних закономірностей розвитку економіки, у тому числі характерних ознак кожної фази циклу та умов переходу з однієї фази в іншу, тому що основ ні повороти в русі кон'юнктури відбуваються саме за умови такого переходу. Одна кон'юнктура притаманна кризі і зовсім інша - підйому.

Відповідачем не враховано, що вартість товару виробника не є прив'язаною саме до долару США, оскільки Gips Gelistirilmis Instaat Malzemeleri ve Perliti Siva Sanayi Tic. A.S. є турецькому компанією та собівартість виходить зі складових його внутрішнього ринку, не перебуваючи в залежності від дол. США. При цьому станом на вересень 2014 р. вартість 1 дол. США складала 12,949185 грн., а станом на 01.02.2015 р. - 16,157817 грн., на 16.02.2015 р. - 25,918523 грн. Отже вартість товару за погодженим додатком, яка залишилась незмінною, зросла в національній валюті не через об'єктивні складові собівартості товару, а виключно внаслідок значних інфляційних процесів в Україні (що мало наслідком зменшення обсягів продажу товарів).

Фактично митний орган залишив поза увагою рекомендаційні висновки спеціалізованих експертних організацій, які ним же й були витребувані. При цьому вказані висновки підтвердили правильність визначення митної вартості ТОВ «Єврогіпс-Одеса», однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги.

Верховний Суд України вже неодноразово (постанова № 21-127а15 від 31.03.2015 р.) зазначав, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з положеннями статті 57 МК визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з пунктом 2 параграфу (a) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Згідно з пунктом 2 параграфу (c) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України 2012 року підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю є виключно наявність обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/ або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Правильному застосуванню вказаної норми може сприяти розуміння логіки правової позиції Верховного Суду України, висловленої ним в постанові від 01.10.2013 р. у справі N 21-354а13.

У вказаній постанові Верховний Суд України дійшов висновків, що сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

В разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому в даному випадку митним органом використано МД № 500060703/2015/001164 від 16.02.2015 р., за якою ТОВ «Єврогіпс-Одеса» здійснено митну процедуру товару, отриманого від Gips Gelistirilmis Instaat Malzemeleri ve Perliti Siva Sanayi Tic. A.S., що не відповідає вищевказаним нормативним приписам Митного кодексу України.

Вирішуючи спір, суд враховує, що Одеська митниця ДФС жодним чином не довела, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Ні в рішенні про коригування митної вартості, ні в письмових запереченнях до позову не обґрунтовано, чому наданих документів не достатньо для визначення митної вартості товару. Митницею не доведено наявність обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих декларантом відомостей щодо ціни товару, а тому відомості про митну вартість є об'єктивними, та такими, що піддаються обчисленню і підтверджуються документально.

Будь-яких інших доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, митним органом під час судового розгляду не надано. Крім того, відповідач не надав доказів неможливості застосування кожного з попередніх методів при визначенні митної вартості ввезеного позивачем товару.

При цьому митним органом не було спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об'єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 Митною кодексу України. Відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Аналогічну правову позицію висловлено Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 11.11.2014 р. по справі № 826/18065/13-а.

В той же час, судом встановлено, що надані позивачем до митниці документи на підтвердження вартості товару не містять розбіжностей та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, що свідчить про порушення митним органом передбаченого ст.57 Митного кодексу України порядку визначення митної вартості товару.

Крім того, процедура консультацій з декларантом та досягнення згоди щодо неможливості застосування методів визначення митної вартості, які передбачені статтями 50 - 63 Митного кодексу України не проведена. В даному випадку в заявлених позивачем до митного оформлення документах митним органом на ознаки підробки вказано не було, а числові значення були однаковими в усіх документах, в т.ч. листі виробника, інвойсі, декларації країни походження відправлення, висновками експертних установ. Розбіжностей, що могли б вплинути на достовірність визначених числових значень не зазначено, що свідчить про формальний характер проведеної процедури консультацій.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов'язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що митним органом в порушення приписів вищенаведених норм було необґрунтовано відмовлено у прийнятті митних декларацій, митному оформленні товарів, а рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон прийняті відповідачем із порушенням встановленої законодавством процедури (ч. 3 ст. 53, ч. 6 ст. 54, ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України та всупереч правилам, визначеним ст.58 цього Кодексу), без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, у зв'язку із чим адміністративний позов підлягає до задоволення.

На підставі положень ч.2,3 ст.162 КАС України суд вважає за необхідне винести постанову, яка б гарантувала дотримання та захист прав, свобод, інтересів особи, яка звернулась за судовим захистом.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврогіпс-Одеса»задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови м/п «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060703/2015/00061 від 27.05.2015 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500060703/2015/000008/1 від 27.05.2015 р.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя _______________ І.В. Завальнюк