Справа № 2а/0470/7598/12
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2015 р. м. Київ К/9991/72922/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Латишева Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2012 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2012 року

у справі № 2а/0470/7598/12

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологія Україна»

до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби (правонаступником якої є Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області)

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Екологія Україна» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби (далі - відповідач) про скасування повністю податкових повідомлень-рішень від 05 липня 2012 року № , № , № (в редакції заяви про зміну позовних вимог - т.2 арк. справи 125).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2012 року позов був задоволений повністю. Скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області ДПС від 05 липня 2012 року: № № - про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 119597,00 грн.; № - про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2106028,25 грн.; № - про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1785723,50 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Екологія Україна» в рахунок повернення судового збору 2146,00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2012 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2012 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області ДПС, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2012 року і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У запереченні на касаційну скаргу ТОВ «Екологія Україна», посилаючись на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанції є законними та обґрунтованими, а положення касаційної скарги жодним чином це не спростовують, просить відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити без змін постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2012 року.

У відповідності до положень частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у справі здійснено заміну відповідача - ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області ДПС його правонаступником - ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, та які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області ДПС була проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Екологія Україна» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2011 року, за результатами якої складений акт № 213/221/32576064 від 04 квітня 2012 року.

За висновками акта перевірки позивачем були порушені, зокрема: вимоги підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4, пункту 5.1 статті 5, підпункту 5.2.9 пункту 5.2 статті 5, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135, підпункту 138.1.1 пункту 138.1 статті 138, підпункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за період, який перевірявся, на загальну суму 1756659,00 грн.; вимоги підпунктів 7.4.4, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», пунктів 138.1, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість у періоді, який перевірявся, на загальну суму 1980016,00 грн. та до завищення суми від'ємного значення з податку на додану вартість за лютий 2011 року на 119527,00 грн.

На вказаний акт перевірки позивачем були подані заперечення, за результатами розгляду яких ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області ДПС надала відповідь за вих. № 3892/10/22-110 від 18 квітня 2012 року, згідно якої до висновків акту перевірки були внесені зміни.

З урахуванням внесених до акту перевірки змін позивачем були порушені, зокрема: вимоги підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4, пункту 5.1 статті 5, підпункту 5.2.9 пункту 5.2 статті 5, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135, підпункту 138.1.1 пункту 138.1 статті 138, підпункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за період, який перевірявся, на загальну суму 1756659,00 грн., у тому числі: за 4 квартал 2010 року - 116254,00 грн., за 1 квартал 2011 року - 855042,00 грн., за 2 квартал 2011 року - 389588,00 грн., за 3 квартал 2011 року - 395775,00 грн.; вимоги підпунктів 7.4.4, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», пунктів 138.1, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість у періоді, який перевірявся, на загальну суму 1890385,00 грн. (у тому числі: за жовтень 2010 року - 45832,00 грн., за листопад 2010 року - 28423,00 грн., за грудень 2010 року - 163608,00 грн., за січень 2011 року - 138458,00 грн., за лютий 2011 року - 142837,00 грн., за березень 2011 року - 266284,00 грн., за квітень 2011 року - 300042,00 грн., за травень 2011 року - 94885,00 грн., за червень 2011 року - 85330,00 грн., за липень 2011 року -- 102498,00 грн., за серпень 2011 року - 110548,00 грн., за вересень 2011 року - 131106,00 грн., за жовтень 2011 року - 101766,00 грн., за листопад 2011 року - 77916,00 грн., за грудень 2011 року) та до завищення суми від'ємного значення з податку на додану вартість за лютий 2011 року на 119527,00 грн.

Зокрема, в акті перевірки (з урахуванням внесених змін) було вказано, що позивач (покупець) неправомірно сформував валові витрати (витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування) та податковий кредит за господарськими операціями, здійсненими з ТОВ «Соната-трейдер», з ТОВ «Єва-Дніпро», з МПП «Промтехресурс», з ТОВ «Оріал», ТОВ «Компанія Квік Дан» та ПП фірмою «Попов і К», оскільки: згідно акту ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська № 2832/23-109/30710822 від 29 серпня 2011 року «Про результати позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Соната-трейдер» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства України за період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2010 року» ТОВ «Соната-трейдер» мало фінансово-господарські відносини (щодо вивезення негабаритних відходів) із ТОВ «Екокомстандарт», яке має ознаки фіктивності (не знаходиться з місцезнаходженням, не має власних вантажних транспортних засобів, остання податкова звітність з податку на прибуток подавалась за півріччя 2009 року, а з податку на додану вартість - за жовтень 2009 року, яка має статус «не дійсна» тощо), з урахуванням того, що згідно листа ТОВ «Соната-трейдер» воно не є кінцевим споживачем послуг по вивезенню негабаритних відходів, а фактично покупцями послуг, які були придбані у ТОВ «Екокомстандарт», були ТОВ «Екологія Україна» (у повному обсязі) та ТОВ «Грінко-Дніпро» (частково); за висновками вказаного акту перевірки ТОВ «Соната-трейдер» були порушені вимоги частини 1 статті 203, статей 215, 228, 901, 902 Цивільного кодексу України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, що свідчить про те, що такі правочини не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених по ланцюгу з ТОВ «Екологія Україна» та з ТОВ «Грінко-Дніпро»; згідно акту Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська №1101/2302/35544098 від 14 липня 2011 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Єва-Дніпро» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01 квітня 2009 року по 01 травня 2011 року» встановити місцезнаходження ТОВ «Єва-Дніпро» та його посадових осіб не видається можливим, у зв'язку з чим перевірка проведена на підставі даних облікової картки, матеріалів, отриманих від підрозділів податкової міліції, АІС «Аудит», АІС «Бест Звіт», АІС «Перелік платників податків за результатами автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України»; за результатами документів, які є в обліковій справі, даних податкової звітності та інформації з зовнішніх джерел встановлено відсутність у ТОВ «Єва-Дніпро» трудових ресурсів (за даними форми № 1-ДФ загальна чисельність працюючих складає 1 особа), виробничого обладнання, транспортних засобів та торгівельного обладнання (за даними декларацій з податку на прибуток підприємства), що свідчить про те, що правочини, укладені ТОВ «Єва-Дніпро» з позивачем, є нікчемними в силу положень частини 1 статті 203, пунктів 1, 2 статті 215, статті 228 Цивільного кодексу України; згідно акту Алчевської ОДПІ № 2101/236/24857403 від 14 грудня 2011 року «Про результати документальної невиїзної перевірки МПП «Промтехресурс» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства України за період з 01 грудня 2010 року по 31 серпня 2011 року» встановити місцезнаходження МПП «Промтехресурс» та його посадових осіб не видається можливим, у зв'язку з чим перевірка проведена на підставі даних АРМ «Облік податків та платежів», АРМ «Аудит», АРМ «Бест Звіт», АІС «Податки», АРМ «Облік платників податків», АІС «Реєстр платників податків», Звітної форми «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України»; 19 вересня 2011 року Алчевською ОДПІ було направлено лист № 30257/236-3/475-266 директору МПП «Промтехресурс» - ОСОБА_2 про надання первинних документів податкового та бухгалтерського обліку та регістрів бухгалтерського обліку; за даними форми № 1-ДФ загальна чисельність працюючих МПП «Промтехресурс» складає 1 особа; згідно пояснень директора МПП «Промтехресурс» - ОСОБА_2, наданих до Алчевської ОДПІ, ОСОБА_2 має вищу освіту, є одночасно керівником та головним бухгалтером МПП «Промтехресурс», основним видом діяльності підприємства є оптова торгівля, фактично МПП «Промтехресурс» знаходиться за адресою: м. Алчевськ, вул. Металургів,47, на інші запитання ОСОБА_2 відповіді не надав, посилаючись на статтю 63 Конституції України, у зв'язку з чим перевіркою встановлено відсутність у МПП «Промтехресурс» об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за період з грудня 2010 року по серпень 2011 року, які підпадають під визначення підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14, статей 22, 185 Податкового кодексу України; згідно акту Алчевської ОДПІ № 1798/236/36917523 від 11 листопада 2011 року «Про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «Оріал» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства України за період з 01 січня 2011 року по 30 вересня 2011 року» встановити місцезнаходження ТОВ «Оріал» та його посадових осіб не видається можливим, у зв'язку з чим перевірка проведена на підставі даних АРМ «Облік податків та платежів», АРМ «Аудит», АРМ «Бест Звіт», АІС «Податки», АРМ «Облік платників податків», АІС «Реєстр платників податків», Звітної форми «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», податкової звітності; згідно матеріалів зустрічних звірок контрагентів ТОВ «Оріал» було встановлено, що ТОВ «Оріал» мало фінансово-господарські відносити з ПП «Тиссона», з ТОВ «Укрстройсервіс ЛТД», з ТОВ «Агротехпостач», які мають ознаки фіктивності; за даними форми № 1-ДФ загальна чисельність працюючих ТОВ «Оріал» становила: 1 особа - у 1 кварталі 2011 року, 2 особи - у 2 кварталі 2011 року; до податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2 квартал 2011 року додаток АМ не подавався, що свідчить про відсутність у що ТОВ «Оріал» власних основних засобів; згідно пояснень сусідів ОСОБА_3 (який значиться директором та засновником ТОВ «Оріал») ОСОБА_3 за своїми морально-діловими якостями та рівнем освіти не може вести господарську діяльність як директор товариства; за висновками вказаного акту перевірки ТОВ «Оріал» були порушені вимоги частин 1, 5 статті 203, пунктів 1, 2 статті 215, пункту 1 статті 216, статті 228 Цивільного кодексу України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, що свідчить про те, що такі правочини не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах; згідно акту Алчевської ОДПІ № 2005/2360/372884 від 02 грудня 2011 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Компанія Квік Дан» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства України за період з 01 грудня 2010 року по 31 серпня 2011 року» встановити місцезнаходження ТОВ «Компанія Квік Дан» та його посадових осіб не видається можливим, у зв'язку з чим перевірка проведена на підставі даних АРМ «Облік податків та платежів», АРМ «Аудит», АРМ «Бест Звіт», АІС «Податки», АРМ «Облік платників податків», АІС «Реєстр платників податків», Звітної форми «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», податкової звітності; згідно пояснень ТОВ «Компанія Квік Дан» - ОСОБА_4, наданих до Алчевської ОДПІ, ОСОБА_4 має вищу освіту, є одночасно керівником та головним бухгалтером ТОВ «Компанія Квік Дан», основним видом діяльності товариства є оптова торгівля, фактично ТОВ «Компанія Квік Дан» знаходиться за адресою: м. Алчевськ, вул. Кірова, буд. 136, оф. 136, на інші запитання ОСОБА_4 відповіді не надав, посилаючись на статтю 63 Конституції України; ТОВ «Компанія Квік Дан» у період з 01 грудня 2010 року по 31 серпня 2011 року формувало податковий кредит по господарських операціях з підприємствами (ПП Орієнм», ПП «Прокард», ПП «Тиссона»), по яких за висновками актів перевірок встановлені порушення статей 203, 215, 228, 662, 655, 656 Цивільного кодексу України в частині недодержання вимог зазначених статей у момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настанняя правових наслідків, що обумовлені ними; за висновками вказаного акту перевірки ТОВ «Компанія Квік Дан» були порушені вимоги частин 1, 5 статті 203, частини 1 статті 207, статті 215, пункту 1 статті 216, статті 228 Цивільного кодексу України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, що свідчить про те, що такі правочини не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах; у значній кількості товарно-транспортних накладних, отриманих позивачем від ПП фірми «Попов і К», у графі «Пункт розвантаження» вказано лише м. Дніпропетровськ та не вказано ким одержано товар, у зв'язку з чим неможливо встановити яким чином та на який скла був відвантажений товар. Вказані обставини також слугували підставою для висновків податкового органу про те, що товари (роботи, послуги), отримані позивачем від вказаних вище контрагентів, є безоплатно отриманими, з огляду на що позивач зобов'язаний був включити їх вартість до складу валових доходів.

05 липня 2012 року ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області ДПС на підставі вказаного акту перевірки та з урахуванням процедури адміністративного оскарження прийняла податкове повідомлення-рішення №, яким згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України збільшила ТОВ «Екологія Україна» суму грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток на 1785723,50 грн., у тому числі: 1756659,00 грн. - за основним платежем, 29064,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

05 липня 2012 року ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області ДПС на підставі вказаного акту перевірки та з урахуванням процедури адміністративного оскарження прийняла податкове повідомлення-рішення №, яким згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України збільшила ТОВ «Екологія Україна» суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на 2106028,25 грн., у тому числі: 1890385,00 грн. - за основним платежем, 215643,25 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

05 липня 2012 року ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області ДПС на підставі вказаного акту перевірки та з урахуванням процедури адміністративного оскарження прийняла податкове повідомлення-рішення №, яким згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України зменшила ТОВ «Екологія Україна» розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2011 року на 119527,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що: при укладенні договорів з ТОВ «Соната-трейдер», з ТОВ «Єва-Дніпро», з МПП «Промтехресурс», з ТОВ «Оріал», ТОВ «Компанія Квік Дан» та ПП фірмою «Попов і К» про придбання товарів (робіт, послуг) у позивача була наявна господарська мета, а саме - використання придбаного товару (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, що свідчить про фактичне здійснення господарських операцій; доказів наявності умислу у сторін оспорюваних договорів на укладення їх з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства (вирок суду про притягнення сторін цього договору до кримінальної відповідальності тощо) податковий орган не надав; дії податкових органів щодо проведення перевірок МПП «Промтехресурс» (акт Алчевської ОДПІ від 14 грудня 2011 року № 2101/236-24857403), ТОВ «Компанія Квік Дан» (акт Алчевської ОДПІ від 02 грудня 2011 року № 2005/236-37288477), ТОВ «Оріал» (акт Алчевської ОДПІ від 11 листопада 2011 року № 1798/236-36917523) були оскаржені вказаними суб'єктами господарювання до Луганського окружного адміністративного суду, який за результатами розгляду справ за позовами вказаних товариств позовні вимоги задовольнив.

Однак, повністю погодитись з такими висновками судів колегія суддів не може, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Абзацом 3 підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За приписами абзацу 1 підпункту 7.4.5 пункту 7.4 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 44.1 статті 44, абзацу 1 пункту 44.2 статті 44 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Пунктами 135.1, 135.2 статті 135 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу. Доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) інші доходи включають, зокрема, вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Підпунктом 14.1.3 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що безоплатно надані товари, роботи, послуги: а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Згідно з підпунктами 14.1.191, 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) постачання товарів - це будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду; продаж (реалізація) товарів - це продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

За приписами пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктами 138.5, 138.10 - 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що витрати операційної діяльності включають, зокрема: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Абзацами 1, 2 пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів, крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно положень абзацу 1 пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За приписами абзацу 1 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування реальності господарських операцій з ТОВ «Соната-трейдер», з ТОВ «Єва-Дніпро», з МПП «Промтехресурс», з ТОВ «Оріал», ТОВ «Компанія Квік Дан» та ПП фірмою «Попов і К» позивач посилався наявність належним чином оформлених первинних бухгалтерських документів, зокрема, податкових та видаткових накладних, актів приймання-передачі послуг, товарно-транспортних накладних, сертифікатів відповідності (т.2 арк. справи 172-193, 197-250, т.3 арк. справи 1-37, 41-83, 86-142, 146-147), виписаних належним чином зареєстрованими юридичними особами та платниками податку на додану вартість, з урахуванням того, що дії податкових органів щодо проведення перевірок МПП «Промтехресурс» (акт Алчевської ОДПІ від 14 грудня 2011 року № 2101/236-24857403), ТОВ «Компанія Квік Дан» (акт Алчевської ОДПІ від 02 грудня 2011 року № 2005/236-37288477), ТОВ «Оріал» (акт Алчевської ОДПІ від 11 листопада 2011 року № 1798/236-36917523) були оскаржені вказаними суб'єктами господарювання до Луганського окружного адміністративного суду, який за результатами розгляду справ за позовами вказаних товариств позовні вимоги задовольнив. Вказані рішення набрали законної сили (т.2 арк. справи 67-121).

В свою чергу, в обґрунтування правомірності оспорюваних податкових повідомлень-рішень податковий орган посилався на те, що відомості, зазначені у первинних бухгалтерських документах, виписаних позивачу ТОВ «Єва-Дніпро», з МПП «Промтехресурс», з ТОВ «Оріал», ТОВ «Компанія Квік Дан» та ПП фірмою «Попов і К», не відповідають дійсності, з огляду на обставини, викладені у актах перевірок ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська № 2832/23-109/30710822 від 29 серпня 2011 року, Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська №1101/2302/35544098 від 14 липня 2011 року, Алчевської ОДПІ № 2101/236/24857403 від 14 грудня 2011 року, Алчевської ОДПІ №1798/236/36917523 від 11 листопада 2011 року, Алчевської ОДПІ № 2005/2360/372884 від 02 грудня 2011 року, а також зважаючи на те, що деякі товарно-транспортні накладні, виписані ПП фірмою «Попов і К», складені з недоліками.

Разом з цим, вказані обставини взагалі не були перевірені судами попередніх інстанцій, зокрема, суди попередні інстанцій не дослідили реальність господарських операцій, здійснених між позивачем та вказаними вище контрагентами.

Суд касаційної інстанції вказує, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до Закону України Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) необхідні для віднесення витрат на оплату вартості товарів (робіт, послуг) до складу валових витрат (витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування), а сум податку на додану вартість, сплачених у складі вартості придбаних товарів (робіт, послуг) до податкового кредиту, не є безумовною підставою для формування валових витрат (витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування) та податкового кредиту за такими операціями, якщо податковий орган доведе, що відомості, які містяться в таких документах, не відповідають дійсності, як у випадку нездійснення самих операцій.

При цьому, колегія суддів вказує, що при кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Також, суди не перевірили, чи була у позивача при укладенні договорів з ТОВ «Єва-Дніпро», з МПП «Промтехресурс», з ТОВ «Оріал», ТОВ «Компанія Квік Дан» мета на отримання необґрунтованої податкової вигоди, зокрема, не перевірили такі обставини: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку.

Колегія суддів зазначає, що в умовах дії закріпленого статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України принципу офіційного з'ясування обставин у справі обов'язковому дослідженню та оцінці підлягають доводи як позивача, так і відповідача, у зв'язку з чим усі обставини, якими сторони обґрунтовують свої доводи, мають бути ретельно перевірені.

Таким чином, суд касаційної інстанції не може визнати законними і обґрунтованими судові рішення попередніх інстанцій, оскільки останні ухвалені без повного та всебічного з'ясування обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи те, що суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, а порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права могли призвести до неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної інстанції, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2012 року та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2012 року підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді суди повинні також врахувати, що чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди - покупця товарів (робіт, послуг), яка є платником податків, не покладено обов'язку за можливі будь-які неправомірні дії постачальників товарів (робіт, послуг) зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат (витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування) та податкового кредиту. Лише достовірне встановлення в ході судового розгляду на підставі належних доказів факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов'язань може слугувати підставою для відмови у праві на включення понесених витрат до складу валових (витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування) та у праві на податковий кредит. При цьому, такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого правильного визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняте обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 55, 160, 167, 210, 220, 221, 223, ч. 2, ч. 4 ст. 227, ст. ст. 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2012 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна