Справа № 2а-46/12/1370
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2012-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2012 р. № 2а-46/12/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Павлишина Ю.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Дельта-Сервіс» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару та стягнення з державного бюджету України грошових коштів, |

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Дельта-Сервіс»(надалі по тексту ТзОВ «Компанія «Дельта-Сервіс»звернулось до суду з позовом до Львівської митниці, в якому із врахуванням уточнення до позовних вимог від 17.02.12, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару від 05.12.11 № КТ-209-2829-2011 та стягнути з Державного бюджету України 10 898, 39 грн. ввізного мита.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та ВСО Technology GmbH укладено договір поставки, згідно з яким позивач купив пігментні пасти під торговою маркою ECOTINT (надалі товари).Після придбання партії товару, позивач 31.10.2011р. подав відповідачу ВМД №209120000/2011/042519, в графі 31 якої зазначив вказані товари та в графі 33 вказав код товару НОМЕР_1 для товару №1 та НОМЕР_2 для товару №2. Відповідач не погоджуючись із зазначеними кодами товару відібрав їх зразки та відправив на експертизу в Ужгородську службу з експертного забезпечення митних органів, яка надала відповідний висновок №19-785 від 02.12.2011 р. Після чого, відділом контролю митної вартості та класифікації товарів Львівської митниці винесено Рішення про визначення коду товару № КТ-209-2829-2011 від 05.12.2011р., згідно з яким відповідач визначив код НОМЕР_3 товарам №1 та №2, що вказані в графі 31 ВМД № 209120000/2011/042519 від 31.10.2011р. і як наслідок позивачу надано картку відмови в митному оформленні вказаних товарів на підставі кодів, зазначених у ВМД. Зважаючи на те, що позивачу відмовлено в митному оформленні вказаних товарів в порядку подання тимчасової митної декларації до остаточного вирішення питання про визначення кодів товарів, позивач змушений був повторно подати ВМД №209120000/2011/051875 від 16.12.2011р. та вказані товари задекларував із вказанням коду товару, який визначив відповідач НОМЕР_3.

Позивач вказує, що згідно з Рішенням про визначення коду товару № КТ-209-2829-2011 від 05.12.2011р. відповідач визначив для придбаних позивачем товарів код НОМЕР_3, яким відповідно до Митного тарифу України та УКТЗЕД позначаються : 3212 90 90 00 - барвники та інші пігменти, розфасовані у формах або упаковках для роздрібної торгівлі. В той час позивач, вказав у митній декларації для товару №1 код НОМЕР_1, яким відповідно до Митного тарифу України та УКТЗЕД позначаються: пігменти та препарати, виготовлені на їх основі. Для товару №2 Позивач, вказав у митній декларації код НОМЕР_2, яким відповідно до Митного тарифу України та УКТ ЗЕД позначаються: підгрупа 3206 - інші барвникові матеріали; препарати, зазначені у примітці 3 до цієї групи, що відрізняються від матеріалів товарних позицій 3203, 3204 або 3205; неорганічні продукти видів, які використовують як люмінофори, з визначеним і або не визначеним хімічним складом: - пігменти та препарати, виготовлені на основі діоксиду титану: 3206 49 80 90 - інші.

Позивач вважає, що основною класифікаційною ознакою для визначення даних товарів коду НОМЕР_3, а не кодів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 є факт фасування барвників та інших пігментів у формах або упаковках для роздрібної торгівлі.

Таким чином, Позивач вважає, що дії митного органу щодо митного оформлення товару за класифікаційним рішенням №209-2829-2011 від 05.12.11, згідно з яким вказані препарати класифіковані за кодом НОМЕР_3 за УКТ ЗЕД, суперечать законодавству, у зв'язку з чим також просить повернути надміру сплачені платежі у сумі 10 898, 39 грн.

Відповідач проти позову заперечив, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Свої заперечення обґрунтовує тим, що відповідно до статті 313 Митного кодексу України, рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими для підприємств і громадян та визначати код товару УКТЗЕД для цілей митного оформлення уповноважені виключно митні органи України. Код товару, зазначений у товаросупровідних документах (рахунку-фактурі, CMR тощо), сертифікаті відповідності (сертифікаті УкрСЕПРО), експертному висновку за результатами дослідження зразка товару або в іншому документі, поданому для митного оформлення товару, не є обов'язковим чи визначальним при класифікації товару для митних цілей, а носить інформативний характер. Зазначені документи не стосуються класифікації товарів згідно з вимогами товарної номенклатури Митного тарифу України, а стосуються виключно питань, що належать до компетенції органів, установ та підприємств, які їх оформили.

У звязку із виникненням складного питання класифікації, підрозділом митного оформлення проведений відбір зразків товару, скерування їх на дослідження до Ужгородської служби з експертного забезпечення митних органів та направлення запиту до ВКМВ та КТ у встановленому порядку. За результатами проведеного дослідження (висновок УСзЕЗМО від 02.12.11 №19-785), відповідно до вимог УКТ ЗЕД, на підставі додатково наданих документів та форми пакування речовин, винесене класифікаційне рішення №209-2829-2011 від 09.12.10, згідно з яким вказані препарати класифіковані за кодом НОМЕР_3 за УКТ ЗЕД.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Додатково пояснив, що відповідач не беручи до уваги наданих позивачем документів та висновку Ужгородської служби з експертного забезпечення митних органів від 02.12.2011р. № 19-785, відділ контролю митної вартості та класифікації товарів Львівської митниці виніс Рішення про визначення коду товару № КТ-209-2829-2011 від 05.12.2011р. Внаслідок прийняття відповідачем неправомірного Рішення про визначення коду товару № КТ-209-2829-2011 від 05.12.2011р. та декларування товару за новим кодом, позивач зайво переплатив до державного бюджету 10898,39 грн. ввізного мита. Просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у запереченні. Додатково пояснив, що за результатами проведеного дослідження (висновок УСзЕЗМО від 02.12.11 №19-785), відповідно до вимог УКТ ЗЕД, на підставі додатково наданих документів та форми пакування речовин, винесене класифікаційне рішення №209-2829-2011 від 09.12.10, згідно з яким вказані препарати класифіковані за кодом НОМЕР_3 за УКТ ЗЕД. При проведенні класифікації, відповідач керувався наступними чинниками: препарати за фізичним та хімічним складом є пігментованими пастами, із значною кількістю пігментів, диспергованих у водному середовищі, які не містять плівкоутворюючих речовин; за призначенням препарати є готовими універсальними тонувальними пастами для забарвлення різноманітних фарб та лаків в промислових умовах та в тонуючих системах; препарати поставляються на митну територію України у пластикових ємностях (банках) місткістю 1 л. Таким чином, класифікаційне рішення Львівської митниці від 09.12.11 №КТ-209-2829-2011 відповідач вважає винесеним відповідно до вимог УКТ ЗЕД і відповідно підстави для його скасування відсутні. Просив задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд зазначає, що для цілей митного оформлення класифікація товарів, наданих до митного оформлення, здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД - товарної номенклатури Митного тарифу України, затвердженої Законом України від 05.04.01 № 2371-ІІI «Про Митний тариф України»із змінами і доповненнями.

Товарна номенклатура Митного тарифу України складається з трьох складових частин - Основних правил інтерпретації класифікації товарів, приміток до розділів та груп та безпосередньо номенклатури товарів (текстовий опис угруповань ТН (розділ, група, позиція, підпозиція, категорія, підкатегорія) та їх цифрове позначення - код товарів.

Відповідно до Основного правила інтерпретації класифікації товарів (далі ОПІ) №1, затверджено Законом України від 05.04.01 № 2371-ІІІ Про Митний тариф України, для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарної позиції. Згідно з ОПІ №6 для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, категоріях і підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищенаведених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації.

Відповідно до п. 16 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19 квітня 2007 р. № 104, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 8 листопада 2007 р. за № 1257/14524 (далі - Правила) здійснюючи продаж непродовольчих товарів вітчизняного та іноземного виробництва, працівники суб'єкта господарювання зобов'язані надати споживачам необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про товари в супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів товарів. Вказані Правила не встановлюють нанесення всього обсягу інформації, передбаченої ними, виключно в маркуванні товару.

Враховуючи статтю 313 Митного кодексу України, рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими для підприємств і громадян та визначати код товару УКТЗЕД для цілей митного оформлення уповноважені виключно митні органи України.

З аналізу наведених норм вбачається, що до компетенції митних органів відноситься визначення коду товару УКТЗЕД для цілей митного оформлення.

Судом встановлено, що 06.07.2011р. між позивачем та ВСО Technology GmbH укладено Договір поставки №ВСО Technology-Delta-Service, згідно з яким позивач купив пігментні пасти під торговою маркою ECOTINT (надалі товари). Після придбання партії товару, позивач 31.10.2011р. подав відповідачу ВМД № 209120000/2011/042519, в графі 31 якої зазначив вказані товари та в графі 33 вказав код товару НОМЕР_1 для товару №1 та НОМЕР_2 для товару №2. Відповідач не погоджуючись із зазначеними кодами товару та у звязку із виникненням складного питання класифікації, підрозділом митного оформлення проведений відбір зразків товару, скерування їх на дослідження до Ужгородської служби з експертного забезпечення митних органів та направлення запиту до ВКМВ та КТ у встановленому порядку. За результатами проведеного дослідження (висновок УСзЕЗМО від 02.12.11 №19-785), відповідно до вимог УКТ ЗЕД, на підставі додатково наданих документів та форми пакування речовин, винесене класифікаційне рішення №209-2829-2011 від 09.12.10, згідно з яким вказані препарати класифіковані за кодом НОМЕР_3 за УКТ ЗЕД. Як наслідок позивачу надано картку відмови в митному оформленні вказаних товарів на підставі кодів, зазначених у ВМД. Зважаючи на те, що позивачу відмовлено в митному оформленні вказаних товарів в порядку подання тимчасової митної декларації до остаточного вирішення питання про визначення кодів товарів, позивач змушений був повторно подати ВМД №209120000/2011/051875 від 16.12.2011р. та вказані товари задекларував із вказанням коду товару, який визначив відповідач НОМЕР_3.

До митного оформлення за ВМД №209120000/2011/042519 від 31.10.11 були заявлені наступні товари:

№1 «Органічні синтетичні пігменти…»за кодом НОМЕР_1 за УКТ ЗЕД;

№2 «пігменти неорганічні»за кодом НОМЕР_2 за УКТ ЗЕД.

При проведенні класифікації, митниця керувалася наступними чинниками:

- препарати за фізичним та хімічним складом є пігментованими пастами, із значною кількістю пігментів, диспергованих у водному середовищі, які не містять плівкоутворюючих речовин;

- за призначенням препарати є готовими універсальними тонувальними пастами для забарвлення різноманітних фарб та лаків в промислових умовах та в тонуючих системах;

- препарати поставляються на митну теориторію України у пластикових ємностях (банках) місткістю 1 л.

На підставі вищенаведеного, згадане упакування за своїм обємом та використанням відповідає терміну «упаковка для роздрібної торгівлі», оскільки на упаковках нанесене маркування виробника з торговою маркою та назвою продукту.

Не заслуговує на увагу твердження позивача про відсутність маркування на товарі, оскільки, відповідно до графи 31 ВМД № 209120000/2011/042519 від 31.10.11 позивачем самостійно було внесено інформацію про товар, зокрема вказано: «пластмасові ємності місткістю 1 л з нанесеним маркуванням виробника».

Окрім того, відповідно до п. 16 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19 квітня 2007 р. № 104, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 8 листопада 2007 р. за № 1257/14524 (далі - Правила) здійснюючи продаж непродовольчих товарів вітчизняного та іноземного виробництва, працівники суб'єкта господарювання зобов'язані надати споживачам необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про товари в супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів товарів. Вказані Правила не встановлюють нанесення всього обсягу інформації, передбаченої ними, виключно в маркуванні товару.

Також, листом Державної митної служби від 17.09.2004 N 25/4-14-37/11415-ЕП надано розяснення, що згідно із чинним законодавством України, що регулює митну справу, відповідальність за перевірку правильності коду за УКТЗЕД задекларованого товару покладено на посадову особу митного органу, яка здійснює митне оформлення, за винятком випадків коли рішення про класифікацію цього товару прийнято підрозділом митниці, до компетенції якого належить вирішення питань класифікації товарів, або митним органом вищого рівня. Код товару, зазначений у товаросупровідних документах (рахунку-фактурі, CMR тощо), сертифікаті відповідності (сертифікаті УкрСЕПРО), експертному висновку за результатами дослідження зразка товару або в іншому документі, поданому для митного оформлення товару, не є обов'язковим чи визначальним при класифікації товару для митних цілей, а носить інформативний характер. Зазначені документи не стосуються класифікації товарів згідно з вимогами товарної номенклатури Митного тарифу України, а стосуються виключно питань, що належать до компетенції органів, установ та підприємств, які їх оформили.

Враховуючи наведене, не заслуговує на увагу посилання позивача на документи виробника (продавця) товару та декларацію заводу-виробника про відповідність типів пігментних паст до конкретних митних кодів.

Судом беруться до уваги також твердження відповідача проте, що за своїм зовнішнім виглядом, призначенням та місткістю, ємкості, у яких поставлявся товар на митну територію України, не відповідав терміну «виробнича/цехова тара»згідно з термінологією ДСТУ 2890-94 «Тара і транспортування». Згідно з положеннями цього ДСТУ термін «виробнича/цехова тара»- тара, призначена для зберігання, переміщення та складування вантажів у виробництві. В цьому випадку пакування барвників (банки ємкістю 1л) носить характер комерційного, тобто споживчого, оскільки саме у цьому пакуванні товар був реалізований постачальником. На ньому присутнє відповідне маркування (назва товару, артикул та фірма-виробник).

Із врахуванням наведеного вище, Львівська митниця мала передбачені законом підстави для прийняття Рішення про визначення коду товару №КТ-209-2829-2011 від 05.12.2011р., а вказане рішення, в свою чергу, відповідає вимогами УКТЗЕД - товарної номенклатури Митного тарифу України, затвердженої Законом України від 05.04.01 № 2371-ІІI «Про Митний тариф України»із змінами і доповненнями та нормативно-правовим документам, які регулюють митну справу.

З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що рішення Львівської митниці про визначення коду товару від 05.12.11 № КТ-209-2829-2011 від 05.12.2011р. є правомірним, а тому позов задоволенню не підлягає.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись наведеним вище, та ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 09 квітня 2012 року.

Суддя Гулик А.Г.