Справа № 150/928/15-а
Суддя: Суперсон С. П.
Дата ухвалення: 2015-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №150/928/15-а
Провадження по справі №2-а/150/50/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Суперсона С.П.,

при секретарі Бровко Д.Г.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі про визначення неправомірними дій щодо відмови у відновленні виплати пенсії і зобовязання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду Вінницької області звернулась ОСОБА_2 з позовом до управління Пенсійного фонду України (далі - УПФУ) у Чернівецькому районі про визначення неправомірними дій щодо відмови у відновленні виплати пенсії і зобовязання вчинення певних дій. Позов обґрунтований тим, що з 01.10.2014 по теперішній час позивач перебуває на обліку в УПФУ у Чернівецькому районі та отримує пенсію по втраті годувальника, інвалід дитинства відповідно до вимог ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». З моменту призначення позивачу пенсії, вона працює головним бухгалтером фінансового управління Чернівецької районної державної адміністрації . Дана посада віднесена до посад державних службовців. Проте, з 1 квітня 2015 року відповідачем було призупинено позивачу виплату пенсії по втраті годувальника, інвалід дитинства, так як з 01 квітня 2015 року набули чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213, відповідно до якого у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особи, які мають право на призначення пенсії/щомісячного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», «Про прокуратуру» пенсії, призначені відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не виплачуються. На думку позивача, вказані дії відповідача є порушенням вимог Конституції України, ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». Тому, просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у відновленні виплати її пенсії, зобовязати відповідача поновити ОСОБА_2 пенсію з 01.06.2015 та здійснити її виплату, стягнути з державного бюджету на її користь сплачений судовий збір, а також допустити рішення до негайно виконання.

Позивач просила в позовній заяві розглянути справу у її відсутність.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог та подав письмове заперечення. З заперечення слідує, що відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213 внесено зміни до статті 47 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058 в частині, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року в період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» пенсії, призначені у відповідності до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» - не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до закону поновлюється. Враховуючи, що позивач, перебуває на обліку в УПФУ у Чернівецькому районі та отримувала до 01.04.2015 пенсію по втраті годувальника, інвалід дитинства, проте працює на державній службі їй було припинено виплату пенсії. З наведеного вважає дії УПФУ законними, а позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Зясувавши позицію сторін, дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи та зібрані по ній докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області та отримувала пенсію по втраті годувальника, інвалід дитинства, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач працює на посаді головного бухгалтера фінансового управління Чернівецької районної державної адміністрації., дана посада віднесена до посад державних службовців.

З 01.04.2015 р. позивачу припинено виплату пенсії.

Вирішуючи питання правомірності припинення виплати пенсії позивачу, суд виходить з такого.

Як встановлено абзацом 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) в редакції, яка чинна з 01.04.2015 р., тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", «Про державну службу», "Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідач вважає, що оскільки позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», то в період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року пенсія, призначена згідно з Законом № 1058, виплачуватись не повинна.

Суд зазначає, що станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач, дійсно, давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу було припинено.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів", «Про статус народного депутата України", «Про Кабінет Міністрів України", «Про судову експертизу", «Про Національний банк України", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

На даний час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 ст. 54 Закону № 1058 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

З огляду на вказане, суд вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону № 1058, підлягає відновленню, у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати. При цьому суд вважає, що поновити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову.

Судові витрати, здійснені позивачем при зверненні до суду, які документально підтверджені, у відповідності до ч.1 ст.94 КАС України підлягають стягненню на його користь з Державного бюджету України відповідно до задоволених вимог.

Згідно вимог статті 256 КАС України, постанови про присудження виплати пенсій виконуються негайно в межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 10, 11, 17, 19, 67, 69, 70, 71, 86, 90, 91, 94, 98, 160, 161, 162, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі про визначення неправомірними дій щодо відмови у відновленні виплати пенсії і зобовязання вчинення певних дій - задоволити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області щодо відмови у відновленні виплати пенсії ОСОБА_2.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області поновити ОСОБА_2 пенсію з 01 червня 2015 року та здійснити її виплату.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 487 /чотириста вісімдесят сім/ гривень 20 копійок, понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Допустити постанову до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ст.186 КАС України апеляційна скарга на постанову подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Чернівецький районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено у відповідності до вимог статті 160 КАС України.

СУДДЯ С.П. СУПЕРСОН