Справа № П/811/4408/14
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 рокусправа № П/811/4408/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 березня 2015 року у справі №П/811/4408/14 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15 грудня 2014 року звернулась до суду з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, згідно з яким просить визнати протиправним та скасувати прийняте відповідачем податкове повідомлення - рішення № від 18 листопада 2014 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вказане податкове повідомлення-рішення повинно бути скасовано, оскільки висновки відповідача, щодо реалізації позивачем алкогольних напоїв без відповідної ліцензії, викладені у акті від 06 листопада 2014 року №10/2100/НОМЕР_1 на підставі якого його було прийнято є безпідставними та необґрунтованими.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована висновками перевіряючи осіб, щодо порушення позивачем ч.12 ст.15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: здійснення реалізації алкогольних напоїв без відповідної ліцензії.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідачем було проведено фактичну перевірку з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

За результатами вказаної перевірки відповідачем складено акт №10/2100/НОМЕР_1 від 06 листопада 2014 року, в якому зроблено висновок про порушення позивачем ч.12 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Згідно з актом перевірки перед початком перевірки бармену кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» громадянці ОСОБА_3 були представлені направлення на перевірку та вручено копію наказу від 05 листопада 2014 року №53 «Про проведення фактичної перевірки». ОСОБА_4 ознайомившись з вказаними документами, повідомила, що вона працює - барменом у ФОП ОСОБА_1 підписи в направленнях відмовилося ставити, про що було складено відповідний акт відмови (а.с.42). Перевіркою проведеною в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» розташованому на території Центрального Ринку в м. Кіровограді встановлено реалізацію горілки на розлив (100 гр. х 2) за ціною 8,00 грн. за сто грам. Також, перевіряючими встановлено, що на час проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями не мала.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 19 листопада 2014 року №, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 17000,00 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що не встановивши місце здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 та особу яка здійснює підприємницьку діяльність у кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», податковим органом проведена перевірка за результатами якої сформовані помилкові висновки, щодо порушень позивачем Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Положеннями частини 12 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Абзацами 5 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачається застосування фінансових санкцій у вигляді штрафів в разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 грн.

Частиною 4 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

З аналізу зазначених норм права вбачається, що до компетенції органів доходів і зборів входить прийняття рішення про стягнення з суб'єкта господарювання штрафів, зокрема, у разі продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів без наявності ліцензії.

Згідно з статтею 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, основний вид діяльності - діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

На час проведення податковим органом фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» перебувало в оренді ФОП ОСОБА_6, який здійснював свою підприємницьку діяльність відповідно до договору оренди торгівельної площі НОМЕР_2,14 від 01 січня 2014 року, укладеного між підприємством «Кооперативний ринок» та ФОП ОСОБА_7 (а.с.60).

Крім того, згідно з довідкою підприємства «Кооперативний ринок» позивач здійснював торгівельну діяльність на території Центрального ринку у період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року (а.с. 12).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо відсутності діяння, вчинення якого є підставою для притягнення позивача до відповідальності за порушення податкового законодавства.

Крім того, підтверджуючі документи того, що ОСОБА_3, як найманий працівник працювала у позивача на час проведення перевірки відсутні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не виконано обов'язку передбаченого ч.2 ст. 71 КАС України, оскільки не доведено належними та допустимими доказами причетність позивача до діяльності в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» розташованому на території Центрального ринку в м. Кіровограді.

З огляду на викладене, враховуючи те, що на момент проведення перевірки в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» розташованому на території Центрального ринку в м. Кіровограді здійснював підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_6 на підставі договору оренди, а не позивач, та враховуючі відсутність доказів перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах з позивачем, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем в акті перевірки, який став підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, не наведено тих обставин, які б свідчили про порушення саме позивачем вимог Податкового кодексу України.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області - залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 березня 2015 року у справі №П/811/4408/15 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 15 січня 2016 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко