Справа № 554/10413/15-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 р. Справа № 554/10413/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Управління Служби безпеки України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 06.10.2015р. по справі № 554/10413/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Служби зовнішньої розвідки України , Управління Служби безпеки України в Полтавській області, Пенсійного фонду України

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач 1, ГУПФУ в Полтавській області), Служби зовнішньої розвідки України (далі - відповідач 2, СЗРУ) та Управління Служби безпеки України в Полтавській області (далі - відповідач 3, УСБУ в Полтавській області), у якому просив визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо віднесення його до категорії пенсіонерів Служби зовнішньої розвідки України та зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області віднести його знову до пенсіонерів Служби безпеки України, видати відповідну офіційну довідку та нове пенсійне посвідчення, що надасть йому можливість відновити втрачені соціальні пільги.

Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 06 жовтня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо віднесення ОСОБА_1 до пенсіонерів Служби зовнішньої розвідки України. Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області віднести ОСОБА_1 до обліку, як пенсіонера Служби безпеки України. У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду в частині задоволених позовних вимог, Управлінням Служби безпеки України в Полтавській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області подано апеляційні скарги на вказану постанову суду, в яких, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, просять суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач надав письмові заперечення на апеляційні скарги, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Відповідач 2 надав письмові заперечення на апеляційні скарги, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційні скарги відповідача 1 та відповідача 3 - без задоволення.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2015 залучено до участі у справі в якості відповідача - Пенсійний фонд України.

Представники сторін в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, був звільнений в запас наказом Голови СБУ №1867 від 02.09.2004 року з оперативної посади в Департаменті розвідки СБУ (м. Київ) у званні підполковника.

Відповідно до пенсійного посвідчення, виданого 14.10.2004 року серії УДО №004318 ОСОБА_1 як пенсіонеру СБУ призначена пенсія за вислугу років із 01.09.2004 року. Крім того, позивач ОСОБА_1 є ветераном військової служби (посвідчення серії СБВ №010409 від 14.10.2004 року та станом на 2007 рік обліковувався як пенсіонер СБУ.

Згідно довідки від 24.06.2015 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, одержує пенсію згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за вислугу років та обліковується як пенсіонер СЗР.

За зверненням позивача ОСОБА_1 до УСБУ в Полтавській області про надання пільгової путівки на санаторно-курортне лікування, йому було відмовлено із розясненням права звернення до СЗР.

Водночас, Службою зовнішньої розвідки України позивачеві також відмовлено у наданні таких путівок, з огляду на те, що пенсія йому призначалась органом Служби безпеки України, тому він є пенсіонером СБУ.

Головне Управління пенсійного фонду України в Полтавській області також відмовило позивачеві ОСОБА_1 в здійсненні обліку його пенсійної справи як пенсіонера Служби безпеки України.

Позивач, не погодившись із вказаними діями відповідачів, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 відноситься до пенсіонерів Служби безпеки України, тому має таким чином і обліковуватись в ГУПФУ в Полтавській області, у звязку з чим віднесення його до пенсіонерів Служби зовнішньої розвідки України слід визнати протиправним із зобовязанням вчинити належні дії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач є пенсіонером Служби безпеки України, оскільки матеріалами справи підтверджено, що він проходив службу в структурних підрозділах Служби безпеки України, звідки звільнений у звязку з виходом на пенсію в 2004 році.

При цьому, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо віднесення ОСОБА_1 до пенсіонерів Служби зовнішньої розвідки України та щодо зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області віднести ОСОБА_1 до обліку, як пенсіонера Служби безпеки України, виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу сімнадцятого пункту 3 «Порядку обліку, зберігання, оформлення та видачі пенсійних посвідчень в Пенсійному фонді України та його органах», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 березня 2004 року № 4-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 квітня 2004 р. за № 427/9026 (далі - Порядок) особам, яким призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у пенсійному посвідченні після виду пенсії зазначається назва органу, в якому особа перебувала на військовій службі.

Згідно п. 1 Порядку документом, який підтверджує призначення громадянину пенсії, є пенсійне посвідчення (далі - посвідчення), що видається органом Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 3 Порядку Пенсійний фонд України забезпечує у місячний строк виготовлення пенсійних посвідчень на підставі таких відомостей: 1) реєстраційного номера облікової картки платника податків або номера та серії паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку у паспорті); 2) прізвища, ім'я та по батькові; 3) дати народження; 4) статі; 5) номера особового рахунку; 6) виду пенсії: за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника, за вислугу років; 7) групи, причини інвалідності; 8) терміну дії посвідчення.

Зазначені відомості, що сформовані щодо кожної особи, якій призначено пенсію, подаються Управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, а також у містах та районах до відповідних головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі щотижня в електронній формі до 12-ї години понеділка тижня, наступного після того, у якому ці відомості були зібрані. Разом із зазначеними відомостями подається електронна копія фотокартки особи, якій призначено пенсію.

Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі зобов'язані не пізніше 12-ї години вівторка тижня, у якому збиралися відомості, подати до Пенсійного фонду України в електронній формі зведені відомості разом з електронними копіями фотокарток.

Пенсійний фонд України до початку виготовлення пенсійних посвідчень забезпечує перевірку наявності раніше призначених пенсій (виготовлених посвідчень) особам, щодо яких подано зазначені відомості. Посвідчення виготовляється на ім'я особи, якій призначено пенсію.

Особам, яким призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у пенсійному посвідченні після виду пенсії зазначається назва органу, в якому особа перебувала на військовій службі.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеного Порядку саме Пенсійний фонд України забезпечує виготовлення пенсійних посвідчень на підставі відомостей, сформованих та надісланих Управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, а також у містах та районах до відповідних головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі щодо кожної особи, якій призначено пенсію, то в даному випадку, колегія суддів вважає, що відсутні протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо віднесення ОСОБА_1 до пенсіонерів Служби зовнішньої розвідки України.

Також, вказаним Порядком чітко визначено, що саме Пенсійний фонд України забезпечує виготовлення пенсійних посвідчень та вказує у посвідченні назва органу, в якому особа перебувала на військовій службі, тому колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області віднести ОСОБА_1 до обліку, як пенсіонера Служби безпеки України.

Окрім того, визнаючи в мотивувальній частині постанови неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, судом першої інстанції в постанові не обґрунтовано які саме дії є протиправними.

Відповідно до ст. 11 КАС України, за загальним правилом суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може застосовувати інший спосіб захисту, ніж зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших законодавчих приписів, ніж ті, про які зазначає позивач.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 3 постанови Пленуму № 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення», вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов: лише у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача; повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Колегія суддів, вважає, можливим вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача та зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області направити до Пенсійного фонду України документи відносно ОСОБА_1, визначені «Порядком обліку, зберігання, оформлення та видачі пенсійних посвідчень в Пенсійному фонді України та його органах», необхідні для виготовлення пенсійного посвідчення і зобовязати Пенсійний фонд України виготовити пенсійне посвідчення на імя ОСОБА_1 із зазначенням назви органу, в якому особа перебувала на військовій службі - Служба безпеки України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Управління Служби безпеки України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задовольнити частково.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 06.10.2015р. по справі № 554/10413/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Служби зовнішньої розвідки України, Управління Служби безпеки України в Полтавській області, Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області направити до Пенсійного фонду України документи відносно ОСОБА_1, визначені "Порядком обліку, зберігання, оформлення та видачі пенсійних посвідчень в Пенсійному фонді України та його органах", необхідні для виготовлення пенсійного посвідчення.

Зобовязати Пенсійний фонд України виготовити пенсійне посвідчення на імя ОСОБА_1 із зазначенням назви органу, в якому особа перебувала на військовій службі - Служба безпеки України.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4

Повний текст постанови виготовлений 21.12.2015 р.