Справа № 761/29943/15-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді Степанюка А.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Міністерства оборони України (далі - Відповідач, Міноборони України) про:

- визнання бездіяльності щодо невиконання чинного законодавства про забезпечення постійним житлом Позивача згідно чинного законодавства;

- зобов'язання Відповідача зробити бюджетний запит на купівлю трикімнатної квартири у м. Києві згідно чинного законодавства.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.10.2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись із викладеним в ухвалі рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою направити справу для продовження розгляду по суті.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд ухвалою від 07.12.2015 року залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам статті 187 КАС України. При цьому невідповідність приписам статті 187 КАС України, на думку суду, виявилася у тому, що Позивачем до апеляційної скарги не додано документу про сплату судового збору, а зазначені Апелянтом підстави для звільнення від сплати судового збору були визнані необґрунтованими.

Апелянту було надано строк для усунення недоліків - двадцять днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Копію зазначеної ухвали Позивач отримав 11.12.2015 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху Апелянтом до канцелярії суду 17.12.2015 року подано клопотання про звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування необхідності відстрочення сплати судового збору Позивач зазначив, що останній у період з 24.10.2015 року по 04.11.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні у центрі медичної реабілітації та санаторного лікування «Пуща-Водиця», для чого брав кредит та який виплачує по теперішній час.

Оцінюючи заявлене ОСОБА_1 клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Інститут відстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати особи, яка через важкий майновий стан не може його сплатити, направлено на забезпечення доступності до правосуддя та реалізацію права таких осіб на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічні положення закріплені у ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

При цьому зі змісту наведених норм випливає, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан заявника. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Наведена позиція підтримується Вищим адміністративним судом України у постанові Пленуму від 23.01.2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Водночас, всупереч вимог ст. 88 КАС України, а також ст. 8 Закону України «Про судовий збір» Апелянтом не наведено доказів неможливості виконання зобов'язань зі сплати судового збору, оскільки останнім не подано доказів здійснення оплати лікування в центрі медичної реабілітації та санаторного лікування «Пуща-Водиця», отримання кредиту на вказану мету, а також інших документів, які підтверджують скрутне матеріальне становище.

У зв'язку з викладеним суд приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору відсутні.

Відповідно до ч.5 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього кодексу, застосовуються правила ст. 108 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 3 статті 108 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу апелянту.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 189, 212 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності та зобов'язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. ст. 211, 212 КАС України.

Суддя Степанюк А.Г.