Справа № 826/25443/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закінчення підготовчого провадження

28 грудня 2015 року м. Київ № 826/25443/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Арсірія Р.О., за участю секретаря судового засідання Шевченко М.В., розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу № 3399-о від 26.10.2015, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 23.11.2015 року відкрито провадження по справі та призначено попереднє судове засідання.

У попередньому судовому засіданні 28.12.2015 судом поставлено на обговорення питання щодо можливості зупинення провадження по справі до розгляду Конституційним судом України об'єднаного конституційного подання за поданням 47 народних депутатів та поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України "Про очищення влади" від 16.09.2014 № 1682-VІІ .

Судом встановлено, що ухвалами колегії суддів Конституційного Суду України відкриті конституційні провадження у справах та ухвалами колегії суддів Конституційного Суду України об'єднано в одне конституційне провадження подання сорока семи народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 3 і 6 статті 1; ч. 1, 2, 3, 4, і 8 статті 3, п. 2 ч. 5 статті 5; п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади", подань Верховного суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 3 ст. 1, п. 7, 8, 9 ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 3, п. 2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про очищення влади" та щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень п. 6 ч. 1, п. 2, 13 ч. 2, ч. 3 ст. 3 Закону України "Про очищення влади". Об'єднана справа розглядається Конституційним Судом України з 16.04.2015.

Також, 28.12.2015 до Конституційного Суду України надійшло конституційні подання Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Конституції України частини третьої статті 4 Закону України "Про очищення влади".

Представник позивача та позивач заперечували щодо зупинення провадження по справі, оскільки на їхню думку конституційні подання не стосуються обставин за якими звільнено позивача.

Представник відповідача не заперечував щодо зупинення провадження по справі.

Розглянувши поставлене на обговорення питання, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, позивач серед іншого просить визнати протиправним та скасувати наказ Державної фіскальної служби України № 3399-о від 26.10.2015, згідно з яким ОСОБА_1 звільнений з посади заступника директора Департаменту організації митного контролю та оформлення Державної фіскальної служби України з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади".

Згідно відомостей офіційного сайту Конституційного Суду України, на розгляді колегії суддів Конституційного Суду України перебуває об'єднане конституційне подання Верховного Суду України та 47 народних депутатів щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про очищення влади" від 16.09.2014 № 1682-VІІ ч. 3 і 6 ст. 1; ч. 1, 2, 3, 4, і 8 ст. 3, п. 2 ч. 5 статті 5; п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади", ч.3 ст.1, п. 7, 8, 9 ч. 1, п. 4 ч.2 ст.3, п.2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про очищення влади" та щодо відповідності Конституції України (конституційності) п. 6 ч. 1, п. 2, 13 ч. 2, ч. 3 ст. 3 Закону України "Про очищення влади".

Тобто, предметом вказаних конституційних подань стали, норми положень Закону України "Про очищення влади", які були підставою для звільнення позивача із посади.

Відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до свавілля (п. 5.4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005).

Принцип законності передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (п. 3 Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 № 3-рп/2012).

Принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22.09.2005 № 5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 № 23-рп/2010, від 11.10.2011 № 10-рп/2011).

Такий підхід узгоджується з практикою ЄСПЛ. Так, у рішенні від 13.12.2001 у справі Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 Закону України "Про Конституційний Суд України" у разі якщо в процесі розгляду справи за конституційним поданням чи конституційним зверненням виявлено невідповідність Конституції України інших правових актів (їх окремих положень), крім тих, щодо яких відкрито провадження у справі, і які впливають на прийняття рішення чи дачу висновку у справі, Конституційний Суд України визнає такі правові акти (їх окремі положення) неконституційними.

Згідно ст.ст. 63, 69-70 цього Закону рішення і висновку Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання. У разі необхідності Конституційний Суд України може визначити у своєму рішенні, висновку порядок і строки їх виконання, а також покласти на відповідні державні органи обов'язки щодо забезпечення виконання рішення, додержання висновку. Рішення і висновки Конституційного Суду України є остаточними і не підлягають оскарженню.

Таким чином, враховуючи зазначене, Конституційний Суд України, за результатами розгляду конституційного подання, може визнати окремі положення Закону України "Про очищення влади" такими, що не відповідають Конституції України, а отже правове регулювання суспільних відносин пов'язаних із очищенням влади відповідно до цього закону може змінитися.

Тобто, результат розгляду Конституційним Судом України вказаних вище подань може істотно вплинути на прийняття законного та обґрунтованого рішення, а отже наявні підстави для зупинення провадження по даній справі.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.156 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Відповідно до ст. 110 Кодексу адміністративного судочинства України, підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі.

Згідно ч.1 ст.121 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками підготовчого провадження суд у порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) зупинення провадження у справі;

3) закриття провадження у справі;

4) закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду.

Оскільки, надаючи правову оцінку оскарженому наказу, який прийнято відповідно до Закону України "Про очищення влади", суд зобов'язаний врахувати висновки Конституційного Суду України надані за результатом вирішення об'єднаної конституційного подання за поданням сорока семи народних депутатів України від 20.01.2015 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 3 і 6 статті 1; ч. 1, 2, 3, 4, і 8 статті 3, п. 2 ч. 5 статті 5; п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади", подань Верховного суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 3 ст. 1, п. 7, 8, 9 ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 3, п. 2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про очищення влади" та щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень п. 6 ч. 1, п. 2, 13 ч. 2, ч. 3 ст. 3 Закону України "Про очищення влади", отже суд вбачає наявними підстави для зупинення провадження у справі до вирішення Конституційним Судом України зазначеного подання.

На підставі викладеного, керуючись ст.121, ст.156, ст.160, ст.165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у справі № 826/25443/15 до вирішення Конституційним Судом України об'єднаного конституційного подання сорока семи народних депутатів України від 20.01.2015 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 3 і 6 статті 1; ч. 1, 2, 3, 4, і 8 статті 3, п. 2 ч. 5 статті 5; п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади", подань Верховного суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 3 ст. 1, п. 7, 8, 9 ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 3, п. 2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про очищення влади" та щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень п. 6 ч. 1, п. 2, 13 ч. 2, ч. 3 ст. 3 Закону України "Про очищення влади".

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій