Справа № 806/5497/14
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" січня 2016 р. м. Київ К/800/46884/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кошіля В.В.

Суддів Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НК «Синтез»

на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2015

та постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 14.04.2015

у справі № 806/5497/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НК Синтез»

до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НК Синтез» звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 19.09.2014.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.04.2015 позов задоволено частково; визнано протиправним і скасовано спірне податкове повідомлення-рішення в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 122 369,53 грн. основного платежу та 30 592 грн. штрафних (фінансових) санкцій; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2015 постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасовано та прийнято в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог; в решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Позивач в касаційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та рішення суду апеляційної інстанції повністю; прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами проведеної позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ «НК Синтез» з питань взаємовідносин з ТОВ «Барилит Плюс» та ТОВ «Київ Ліквід Петролеум» з 01.05.2014 по 31.05.2014, складено акт № 5241/22-03/37151707 від 22.08.2014, в якому зафіксовано порушення п. 44.1 ст. 44, п. п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту в загальній сумі податку на додану вартість 868 043,54 грн. за травень 2014 року.

На підставі результатів проведеної перевірки, 19.09.2014 відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1 085 055 грн., в т.ч.: 868 044 грн. основного платежу та 217 011 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Матеріалами справи встановлено, що в спірний період часу позивач мав взаємовідносини з двома контрагентами - Товариством з обмеженою відповідальністю «Барилит Плюс» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Київ Ліквід Петролеум».

Відмовляючи частково в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем в податковій звітності відображені правові взаємовідносини з ТОВ «Барилит Плюс» без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об'єкта оподаткування, несплати податків. Надані позивачем докази, не підтвердили підставність позовних вимог та не спростували висновків податкового органу, наведених в акті перевірки щодо взаємовідносин з ТОВ «Барилит Плюс»; в частині задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що первинні документи свідчать про наявність зв'язку між фактом придбання газу у ТОВ «Київ Ліквід Петролеум» і господарською діяльністю позивача.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що господарські операції між ТОВ «НК Синтез» та постачальником ТОВ «Київ Ліквід Петролеум» не підтверджуються, виходячи з врахуванням реального часу здійснення таких операцій, відсутності майна, наявності трудових ресурсів, приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, транспорту та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов реального настання результатів відповідної господарської діяльності.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 зазначеного Кодексу право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Згідно з ч. 1 п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: у паперовому вигляді; в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 зазначеного Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг. Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської діяльності, визначальною ознакою якої є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

За відсутності ж факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатись до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій з підтвердженням матеріалів справи, у травні 2014 року TOB «НК Синтез» здійснювало господарські операції з отримання від ТОВ «Барилит Плюс» нафтопродуктів (паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки В виду II) на суму 4 474 044, 05 грн., в т.ч. ПДВ 745 674, 01 грн.

ПДВ з придбання палива дизельного підвищеної якості (Євро) марки В виду II було віднесено до складу податкового кредиту травня 2014 року в сумі 745 674,01 грн.

Відповідно до умов договору поставки № 01/78НП від 01.05.2014 ТОВ «Барилит Плюс» виписано податкову накладну щодо придбання на загальну суму 4 474 044,05 грн., в т.ч. ПДВ 745 674,01 грн.

З контрагентом ТОВ «Барилит Плюс» по рах. 63.1.12 «Розрахунки за закупку ГСМ» за травень 2014 року рахується кредиторська заборгованість в сумі 4 474 044,05 грн.

Оплата за поставлені нафтопродукти на день перевірки не проводилася.

При проведеному аналізі відхилень згідно з Системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України, між сумами податкових зобов'язань та/або податкового кредиту з податку на додану вартість TOB «НК Синтез» та його контрагента ТОВ «Барилит Плюс» за травень 2014 року встановлено розбіжності, а саме завищення податкового кредиту в сумі 745 674,01 грн. ПДВ.

Дана розбіжність зумовлена тим, що ТОВ «Барилит Плюс» не прозвітувалось з податку на додану вартість за травень 2014 року.

TOB «НК Синтез» в травні 2014 року подано заяву-скаргу на постачальника (Д8), а саме: на ТОВ «Барилит Плюс» (податкова накладна № 340 від 31.05.2014 на суму ПДВ 745 674,01 грн.).

При цьому товариством не було надано паспорт якості на кожну партію відвантаженого товару.

Згідно з наданим до перевірки договором зберігання № 2607/10-2 від 26.07.2010 ВАТ «Дніпронафтпродукт» і TOB «НК Синтез» уклали цей договір про зберігання Товару.

Листом № 100/07-БП від 01.05.2014 ТОВ «Барилит Плюс» повідомило TOB «НК Синтез» про те, що придбані нафтопродукти знаходяться на зберіганні в ПАТ «Дніпронафтопродукт».

TOB «НК Синтез» надано акти прийому-передачі від 31.05.2014 до Договору № 2607/10-02 від 26.07.2010 зі зберігання між ТОВ «НК Синтез» і ПАТ «Дніпронафтопродукт» про те, що ПАТ «Дніпронафтопродукт» отримав на зберігання паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки В виду II в кількості 263,179 тонн (ПАТ «Дніпронафтопродукт» знаходиться в м. Дніпропетровську, вул. К. Лібхента, 11).

Автоперевізником є ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс» на підставі договору № 99 від 28.11.2012.

Згідно з ТТН ТОВ «НК Синтез», пунктом навантаження нафтопродуктів є TOB «Еквіта» (м. Кременчук, проїзд Галузевий, 80, згідно договору № 3220 від 04.01.2013 з ПАТ «Дніпронафтопродукт»).

За висновками акту перевірки ТОВ «НК Синтез» укладено договір зберігання з ПАТ «Дніпронафтопродукт» від 26.07.2010, а ПАТ «Дніпронафтопродукт» укладено договір (предмет якого не відомий) з ТОВ «Еквіта» від 04.01.2013, останній вважається пунктом навантаження нафтопродуктів ТОВ «НК Синтез». Не зважаючи на те, що ТОВ «НК Синтез» має договір перевезення з ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс», ТОВ «НК Синтез» також надає послуги перевезення ПП «Капрайя» (м. Хмельницький, вул. Чорновола, 127), а пункт навантаження Дунаєвецька нафтобаза (смт. Дунаївці, вул. Гагаріна, 26).

Також існують розбіжності у змінних звітах 17-НП та ТТН.

Крім того, з ціллю перевезення нафтопродуктів зі складів зберігання ПАТ «Дніпронафтопродукт», позивачем укладалися договори перевезення вантажів автомобільним транспортом, а саме: договір № Е04/13 перевезення вантажів від 18.03.2013 з ТОВ «ЕКО-ВЕЙ»; договір № 99 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 28.11.2012 з ТОВ «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс»; договір перевезення вантажів автомобільним транспортом № 3004-5/13 від 30.04.2013 з ПП «Капрайя», на виконання яких свідчать акти прийому-передачі виконаних робіт, датовані 31.05.2014, картка обліку роботи автомобілів.

Однак, у позивача на підтвердження поставки від ТОВ «Барилит Плюс» дизпалива є в наявності лише один акт прийому-передачі дизельного палива від 31.05.2014 № 00108 на суму ПДВ 745 674,01 грн., податкова накладна № 340 від 31.05.2014 на повну кількість товару, тоді як згідно з журналом форми 13-НП, наявних ТТН, змінних звітів, звітів про рух пального, роздруківки/картки рахунку 28.1, відвантаження на АЗС дизельного палива здійснювалась протягом місяця, починаючи з 01.05.2014.

Також, в судовому порядку встановлено, що у ТОВ «НК Синтез» існує заборгованість перед ТОВ «Барилит Плюс», що свідчить про відсутність списання коштів з рахунків позивача.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про фіктивність здійснення господарських операцій між TOB «НК Синтез» та постачальником ТОВ «Барилит Плюс», враховуючи час здійснення операцій зафіксований документально 31.05.2014, а реалізація на АЗС придбаного товару (нафтопродуктів) вже з 01.05.2014 та відсутність фактичної сплати податку на додану вартість у ціні придбаних товарів, що не дає права платнику на формування податкового кредиту з податку на додану вартість за такими господарськими операціями, в результаті чого податковий орган правомірно визначив позивачу до сплати суму податку на додану вартість у розмірі 745 674,47 грн. основного платежу та 186 419 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Також, матеріалами справи встановлено, що у травні 2014 року TOB «НК Синтез» мало господарські операції з отримання від ТОВ «Київ Ліквід Петролеум» газу вуглеводневого скрапленого паливного для комунально-побутового споживання марки СПБТ (надалі Товар) на суму 734 217,17 грн., в т.ч. ПДВ 122 369,53 грн.

ПДВ з придбання даних ТМЦ було віднесено до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за травень 2014 року в сумі 122 369,53 грн.

Відповідно до умов договору поставки від 27.03.2014 № 22/14-П, ТОВ «Київ Ліквід Петролеум» виписано видаткові накладні на відпуск товару на загальну суму 734 217,17 грн., в т.ч. ПДВ 122 369,53 грн.

При проведеному аналізі з системою співставлення реєстру отриманих накладних та даними Єдиного реєстру податкових накладних (податковий кредит) встановлено наявність незареєстрованих ТОВ «Київ Ліквід Петролеум» податкових накладних, а саме:

- № 344 від 14.05.2014 на загальну суму 89 607,04 грн., в т.ч. ПДВ - 14 934,51 грн.;

- № 416 від 17.05.2014 на загальну суму 54 740,02 грн., в т.ч. ПДВ - 9 123,34 грн.;

- № 435 від 18.05.2014 на загальну суму 45 220,02 грн., в т.ч. ПДВ - 7 536,67 грн.;

- № 485 від 20.05.2014 на загальну суму 57 600 грн., в т.ч. ПДВ - 9 600 грн.;

- № 532 від 22.05.2014 на загальну суму 27 600 грн., в т.ч. ПДВ - 4 600 грн.;

- № 554 від 23.05.2014 на загальну суму 66 000 грн., в т.ч. ПДВ - 11 000 грн.;

- № 626 від 26.05.2014 на загальну суму 79 530,02 грн., в т.ч. ПДВ - 13 255 грн.;

- № 703 від 29.05.2014 на загальну суму 77 120,03 грн., в т.ч. ПДВ - 12 853,34 грн.;

- № 758 від 31.05.2014 на загальну суму 19 280 грн., в т.ч. ПДВ - 3 213,33 грн.

TOB «НК Синтез» до декларації з податку на додану вартість за травень 2014 року подано заяву про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) (Додаток 8), в якій заявлено про порушення продавцем - ТОВ «Київ Ліквід Петролеум» порядку реєстрації в Єдиному реєстрі зазначених вище податкових накладних.

У наданому до перевірки договорі поставки від 27.03.2014 № 22/14-П зазначено: «Умови поставки - склад Покупця (АЗС). Допускається постачання товару кількома партіями. Місця поставки для кожної партії Товару узгоджується за домовленістю сторін».

Податковий орган в акті перевірки вказував на не надання жодних первинних документів та пояснень з приводу того, транспортом якої із Сторін договору Товар від Постачальника транспортувався до Покупця; факт отримання товару підприємством не доведено по причині не надання до перевірки журналу виданих довіреностей та самих довіреностей на отримання товару, будь-яких перевізних та приходних документів (журнал виїзду та повернення транспорту, наказ на відрядження працівника, авансові звіти, тощо); невідповідність прізвищ операторів, які приймали газ у травні 2014 року та розписувались за нього у ТТН; до перевірки не надано всіх паспортів якості на Товар, товарну книгу кількісного руху СВГ за формою № 15-ГС; на кінець періоду, що перевірявся, кредиторська заборгованість за розрахунками ТОВ «Київ Ліквід Петролеум» становить 516 697,13 грн.

При проведеному аналізі відхилень згідно з Системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України, між сумами податкових зобов'язань та/або податкового кредиту з податку на додану вартість TOB «НК Синтез» та його контрагента ТОВ «Київ Ліквід Петролеум» за травень 2014 року встановлено розбіжності, а саме: завищення податкового кредиту в сумі 146 641,2 грн. ПДВ.

Така розбіжність обумовлена тим, що податкову декларацію з ПДВ ТОВ «Київ Ліквід Петролеум» за травень 2014 року ДПІ у Печерському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві не визнано податковою звітністю.

Матеріалами справи встановлено, що між позивачем (Покупець) і ТОВ «Київ Ліквід Петролеум» (Постачальник) укладено договір поставки від 27.03.2014 № 22/14-П, за умовами якого Постачальник зобов'язаний передати (поставити) у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити газ вуглеводневий скраплений марки СПБТ (надалі Товар). Умови поставки-склад Покупця (АЗС). Допускається постачання товару кількома партіями. Місця поставки для кожної партії товару узгоджується за домовленістю сторін.

25.08.2014 між вказаними сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору поставки № 22/14-П від 27.03.2014, згідно з якою сторони дійшли згоди викласти пункт 4.1 у наступній редакції: «Покупець зобов'язаний провести оплату за фактично поставлений товар до 31.12.2014 включно шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, або іншим способом погодженим між сторонами, що не суперечить чинному законодавству України.

Крім того, були укладені інші додаткові угоди до договору поставки № 22/14-П.

На виконання умов вищезазначеного договору позивачеві було поставлено товар на суму 734 217,17 грн., в т.ч. ПДВ 122 369,53 грн., що підтверджено податковими та видатковими накладними, платіжним дорученням, товарно-транспортними накладними, карткою рахунку 361.

Транспортування і доставка газу вуглеводневого скрапленого була здійснена ТОВ «Букаєвиця» ЛТД (Експедитор) на підставі договору транспортного експедирування № 01-04/14 тр-2 від 01.04.2014 і акту наданих послуг. Сторони також дійшли згоди відносно того, що при відвантаженні Експедитор здійснює прийом вантажів на підставі Інструкції про порядок прийому, транспортування, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для побутового використання і автомобільного транспорту, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України № 332 від 03.06.2002.

Як на підставу неправомірності віднесення позивачем суми ПДВ в розмірі 122 369,53 грн. до складу податкового кредиту відповідач також вказує на встановлені розбіжності у контрагента позивача, яка обумовлена тим, що податкову декларацію з ПДВ ТОВ «Київ Ліквід Петролеум» за травень 2014 року ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві не визнано як податкову звітність.

Однак, як вірно зазначено судом першої інстанції, чинне податкове законодавство України не встановлює обов'язок покупця перевіряти відомості щодо декларування контрагентами своїх зобов'язань з податку на додану вартість, виконання ними таких зобов'язань перед бюджетом.

За таких обставин покупець не може нести відповідальність як за несплату податків продавцями, так і за можливе недекларування відомостей про них, за умови необізнаності покупця щодо такої.

Недекларування контрагентами зобов'язань зі сплати ПДВ до бюджету тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо них і не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту у разі, якщо останній виконав усі передбачені законодавством умови щодо такого формування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Також, слід зазначити, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків, у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Господарські операції між позивачем і ТОВ «Київ Ліквід Петролеум» підтверджені первинними документами, відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Податкового кодексу України.

Договір, укладений між позивачем і ТОВ «Київ Ліквід Петролеум», спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, не містить положень, які б суперечили вимогам чинного законодавства або інтересам сторін.

Наведене свідчать про наявність зв'язку між фактом придбання газу у ТОВ «Київ Ліквід Петролеум» та господарською діяльністю ТОВ «НК Синтез».

Таким чином, позивачем правомірно віднесено до складу податкового кредиту податок на додану вартість у сумі 122 369,53 грн. з вартості придбаного у ТОВ «Київ Ліквід Петролеум» газу вуглеводневого скрапленого, а збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість по таким господарським операціям на суму 122 369,53 грн. основного платежу і 30 592 грн. штрафних (фінансових) санкцій є необґрунтованим.

Викладене дозволяє погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

За таких обставин, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «НК Синтез» підлягає частковому задоволенню, постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2015 скасуванню в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.09.2014 про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 122 369,53 грн. основного платежу та 30 592 грн. штрафних (фінансових) санкцій - скасуванню, а постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 14.04.2015 в цій частині - залишенню в силі, в решті судові рішення підлягають залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 222, 223, 224, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НК Синтез» задовольнити частково.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2015 скасувати в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.09.2014 про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 122 369,53 грн. основного платежу та 30 592 грн. штрафних (фінансових) санкцій та залишити в силі в цій частині постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 14.04.2015.

В іншій частині постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2015 та постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 14.04.2015 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кошіль
Судді І.В. Борисенко
О.А. Моторний