Справа № 2а-4802/10
Суддя: Цвіркун О.С.
Дата ухвалення: 2010-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рівненський міський суд Рівненської області
Справа №2а-4802/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі:

головуючого судді Цвіркуна О.С.,

при секретарі Власюк О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС взводу №5 старшого сержанта ОСОБА_2 Управління ВДАІ УМВС України Луцького району про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення серії АС1 №079951 від 04.11.2010 року, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Інспектора ДПС взводу №5 старшого сержанта ОСОБА_2 Управління ВДАІ УМВС України Луцького району про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення серії АС1 №079951 від 04.11.2010 року.

В адміністративному позові просив суд: визнати постанову про накладення адміністративного стягнення серії АС1 №079951 від 04.11.2010 року недійсною.

Позивач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про дату та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату та час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, всебічно дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволенняз наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 04 листопада 2010 року, Інспектором ДПС взводу №5 старшим сержантом ОСОБА_2, було винесено постанову серії АС1 №079951 від 04.11.2010 року та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за порушення п.п. 11.2, 11.5ПДР.

Відповідно до п. 11.2 ПДР України нерейкові транспортні засоби повинні рухатися як найближче до правого краю проїзної частини. Пунктом 11.5 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюються на публічно-правові справи: про накладення адміністративних стягнень, тобто ці справи підлягають розгляду у судах загальної юрисдикції у порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч. 5 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до ст. 288 КУпАП Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Інспектором не було навіть кваліфіковано дії позивача, про що свідчить запис в Постанові, яку він виніс, а саме він зазначив лише його дії, не зазначивши, що я порушив і написав, що відповідальність за його дії, передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Оскільки в диспозиції ч. 2 ст. 122 КУпАП визначено велику кількість правопорушень, відповідальність за які передбачено в цій статті, то Інспектору слід би було зазначити, які правила позивач саме порушив. Інспектор зазначив в Постанові в справі про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 порушив п.п. 11.2, 11.5 ПДР України, тобто Інспектор зазначив п.п. 11.2, 11.5 ПДР - порушення водіями транспортних засобів правил розташування транспортних засобів на проїзній частині. Позивач стверджує, що ПДР України не порушував, оскільки рухався по лівій смузі, у звязку з тим, що по правій рухався автомобіль, випередження якого ОСОБА_1 здійснював. Протилежного відповідачем доведено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Жодних з вище перелічених доказів, інспектором зібрано не було.

Оцінивши всі подані працівниками ДАІ докази про винуватість ОСОБА_1 та зважаючи на конституційне право презумпції невинуватості суд вважає, що вина його не доведена, а у його діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчиненоадміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, оцінивши всі обставини справи у їх сукупності, приходить до переконання, що постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а докази вини вчинення правопорушення ОСОБА_1 відсутні.

Оскільки, стаття 247 КУпАП передбачає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення, тому провадження по справі слід закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 251, 268, 272, 280, 287, 288, 289 КУпАП, ст. 17, 71, 112, 160-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора ДПС взводу №5 старшого сержанта ОСОБА_2 Управління ВДАІ УМВС України Луцького району про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення серії АС1 №079951 від 04.11.2010 року - задоволити.

Переглянути та скасувати постанову серії АС1 №079951 від 04 листопада 2010 року по справі про адміністративне правопорушення, як незаконну.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна. Оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду О.С. Цвіркун