Справа № 2-а-237/1-10
Суддя: Бартащук Л. П.
Дата ухвалення: 2010-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-237/1- 2010 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2010 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі :

Головуючого судді БАРТАЩУК Л.П.,

при секретарі Тилка І.В..

з участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, з участю представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про здійснення перерахунку та виплату недотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації та просив визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації стосовно відмови у нарахуванні щорічної допомоги на оздоровлення неправомірними та стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації недоплачену суму компенсації за 2002-2009 роки, а також зобовязати в подальшому нараховувати та виплачувати суму на оздоровлення в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача і позивач уточнили позовні вимоги, просили залучити в якості другого відповідача ОСОБА_4 міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, визнати відмову відповідачів щодо відмови позивачу у здійсненні виплати щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеного відповідно до ст. 14 Закону «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2002 - 2009 роки, неправомірними, зобовязати відповідачів здійснити перерахунок та виплату сум допомоги за 2002-2009 роки та зобовязати відповідачів в подальшому нараховувати та виплачувати суму на оздоровлення в повному обсязі.

Судом за клопотанням позивача було залучено в якості другого відповідача ОСОБА_4 міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом ІІ групи з 22.12.1994 року довічно, на нього поширюється дія Закону «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , оскільки він являється учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», він має право на отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат. Нарахування та виплата йому щорічної допомоги на оздоровлення за 2002 -2009 роки, здійснювалася відповідачами відповідно до постанов КМУ в розмірі, значно меншому, ніж це встановлено базовим Законом. Розмір мінімальної заробітної плати визначається Законами України «Про Державних бюджет» на відповідні роки і цей розмір береться для розрахунку на момент виплати допомоги. Оскільки відповідачі так і не здійснили перерахунок та виплату щорічної грошової допомоги в розмірі, передбаченому Законом України, позивач просить суд захистити його порушене право та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач і його представник позовні вимоги підтримали з урахуванням уточнень, просили задовольнити, також позивач пояснив суду, що пропустив строк звернення до суду, оскільки не обізнаний в законодавстві і не знав, що йому недоплачують значну суму коштів.

Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не зявилася, направила письмові заперечення, посилаючись в них на те, що нарахування та виплата позивачу щорічної грошової допомоги проводилась у повній відповідності з вимогами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Постановами КМУ «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Крім того, представник вказала на пропуск позивачем строку звернення до суду, наполягала на застосуванні судом ст. 99, 100 КАС України та просила в позові відмовити, а справу розглянути у відсутність представника в порядку письмового провадження..

Представник відповідача ОСОБА_4 міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених в письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи, зокрема, просила застосувати ст.ст. 99, 100 КАС України, зазначивши, що юридична необізнаність не може бути визнана судом поважною причиною пропуску позивачем річного строку звернення до суду, просила в позові відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії відповідно до положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що підтверджується копією посвідчення та довідкою МСЕК (а.с. 9,10), перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації та має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення згідно ст. 48 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 48 Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції 06.06.96 р., яка набрала чинності 20.06.1996 року, передбачено, що учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії мають право на отримання щорічної грошової допомоги в розмірі 5 - ти мінімальних заробітних плат.

Положення вказаної статті діяли до прийняття Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 року, яким дію абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було зупинено в частині виплати компенсацій і допомоги.

Законом України від 19.12.2006 року № 489-V «Про Державний бюджет на 2007 рік» дію зазначених вище абзаців та частин ст. 48 Закону України"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" також було зупинено в частині виплати компенсацій і допомоги в розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати, проте зупинення визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007р.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, що набрав чинності 01.01.2008 року, текст абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було викладено в такій редакції: «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Проте, вказані зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 р.

Згідно з ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, позивач має право на отримання щорічної грошової допомоги в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно Типового положення про Управління праці та соціального захисту населення районної, районної у м. Києві та Севастополі державної адміністрації, затвердженого постановою КМУ від 30.10.2007 року №790, Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації є структурним підрозділом Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, основним завданням якого є забезпечення у межах своїх повноважень додержання законодавства про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

ОСОБА_4 міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, згідно з п. 4.1. Положення про центр здійснює виплату соціальної допомоги, інших грошових виплат за розпорядженнями та списками, які надходять від органів праці та соціального захисту населення, також, жодним нормативно-правовим актом Центру не надано повноважень встановлювати розміри щорічної допомоги на оздоровлення.

З наведеного вбачається. що Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації та ОСОБА_4 міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є належними відповідачами в даній справі.

Суд не приймає доводи відповідачів в тій частині, що відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розмір щорічної допомоги на оздоровлення нараховувався та виплачувався відповідно до Постанов КМУ, оскільки надання законодавцем права Кабінету Міністрів України на встановлення порядку виплат не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом.

Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити порядок, не порушуючи положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри виплати одноразової компенсації та щорічної допомоги на оздоровлення.

Таким чином, доводи відповідачів про нарахування та виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення виключно на нормах, які встановлені Постановами Кабінету Міністрів України, не можуть прийматись судом, як доказ правомірності їх діянь, оскільки вказані правовідносини регулюються Законами і саме Законом чітко вказаний розмір такої допомоги.

Відповідно до ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень і зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

Згідно зі ст.71 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідачами не надано жодного доказу того, що їх посадовими особами вживалися будь-які дії, в тому числі щодо направлення запитів на розяснення постанов КМУ, які суперечили нормам Закону, щодо збільшення сум призначених виплат, щодо правильності проведення нарахування сум щорічної допомоги на оздоровлення, направлених на виконання положень ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже, суд вважає доведеним факт протиправного діяння (бездіяльності) відповідача ОСОБА_4 міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, а також факт протиправного діяння (дій та бездіяльності) Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації щодо відмови позивачу в здійсненні перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до вимог ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При розгляді даної справи, встановлюючи час, з якого потрібно зробити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення, суд враховує положення частини 4 статті 99 КАС України - якщо Законом встановлена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то обчислення строку звернення до адміністративного суду починається з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Як вбачається з листа № 54/13-3922 від 05.06.2009 року від Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації на адресу позивача, саме з цього часу позивач дізнався про те, що йому відмовлено у здійсненні перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі, передбаченому Законом «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Дніпровського районного суду як адміністративного лише 21 грудня 2009 року.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги щодо здійснення перерахунку та виплати щорічної грошової допомоги підлягають задоволенню в межах річного строку звернення до суду, встановленого ст.ст. 99, 100 КАС України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача слід зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок суми щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік, враховуючи суми вже здійснених виплат, а ОСОБА_4 міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити на підставі здійсненого перерахунку належні позивачеві суми.

Суд не може прийняти доводи представника позивача з приводу того, що позивач є літньою людиною, яка не слідкує за законодавством, а тому це є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки, не отримавши грошову компенсацію у 2002-2008 роках в належному розмірі, передбачену законом, позивач з цього часу і повинний був дізнатися про порушення своїх прав.

Юридична необізнаність позивача та постійні зміни і суперечності в законодавстві не можуть бути визнані поважними причинами для поновлення строку звернення до суду, оскільки закони та інші нормативно-правові акти є доступними для ознайомлення всіма громадянами та можливість людини дізнатися про те чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання людини.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про необхідність зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення позивачеві за 2009 рік відповідно до ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат, з урахуванням проведених позивачеві за цей період виплат, а ОСОБА_4 міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат зобовязати виплатити позивачу суми перерахованої щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік, в позовних вимогах про зобовязання виплатити позивачу суми перерахованої щорічної допомоги на оздоровлення за 2002-2008 роки відмовити на підставі ст.ст. 99, 100 КАС України.

Також суд вважає, що слід відмовити в позовних вимогах ОСОБА_1 щодо зобовязання відповідачів нараховувати і виплачувати йому в майбутньому належні суми компенсації, оскільки чинним КАС України не передбачено вирішення спорі на майбутнє.

. Згідно п. 18 ч. 1 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито» за № 7-93 від 21.01.1993 року позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 19, 46, 55, 92 Конституції України, ст. 48, 71 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись ст. 11, 17, 71, 99, 100, 158-163, 167, 186 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про здійснення перерахунку та виплату недотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення задовольнити частково.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік відповідно до ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, враховуючи нараховані та виплачені позивачеві суми допомоги.

Зобовязати ОСОБА_4 міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління соціального захисту населення виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік на підставі здійсненого Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення.

Постанова може бути оскаржена до ОСОБА_4 апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 10 днів, з дня складання заяви про апеляційне оскарження та наступним поданням протягом 20 днів з дня подання заяви апеляційної скарги.

СУДДЯ: