Справа № 809/4389/15
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2016-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2016 р. Справа № 809/4389/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Григорука О.Б.

при секретарі Дмитрашко О.М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Дутки - Гефко Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

до відповідача: Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 27.04.2015.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач протиправно, в порушення положень Податкового кодексу України, всупереч фактичним обставинам, необґрунтовано за наслідками проведеної перевірки виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення за № від 27.04.2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем на суму 83 708,98 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 41 854,49 грн. Вважає визначення вказаного грошового зобов'язання безпідставним, оскільки позивачем фактично здійснено придбання у ТОВ "Опт Альянс-Трейд" на підставі укладеного договору поставки №1964 від 16.06.2013 ізоляторів ПС 70Е у кількості 1100 шт. Реальність здійснення господарських операцій із вказаним контрагентом підтверджується належно оформленими фінансово-бухгалтерськими документами, які є підставою для податкового обліку. На підставі вказаних первинних документів позивачем віднесено до складу витрат, що враховуються для цілей визначення чистого оподатковуваного доходу, витрати у сумі 105 424,00 грн. за липень-серпень 2013 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.04.2015.

Відповідач позовні вимоги не визнав, його представником суду надано письмове заперечення проти заявлених вимог (а.с.104-105). У задоволені позову просив відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази, судом встановлено наступне.

15.01.2003 ОСОБА_3 зареєстрований Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області як фізична особа-підприємець (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) та 17.01.2003 року взятий на податковий облік як платник податків ДПІ у м. Івано-Франківську (а.с.10).

Судом встановлено, що посадовими особами ДПІ у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України та наказу №275 від 03.03.2015, направлень на перевірку №№00000284, 00000285 від 12.13.2015 та відповідно до плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання проведено документальну планову виїзну перевірку ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення, нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2014.

За наслідками перевірки складено акт за №1647/09-15-17-01-09/ від 14.04.2015, в якому зафіксовано порушення позивачем, зокрема, п.138.1 ст.138, п.167.1 ст.167, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податку з доходів, отриманих від здійснення підприємницької діяльності в сумі 83 708,98 грн. (а.с.9-42).

У зв'язку із виявленими порушенням чинного законодавства, на підставі акту перевірки 14.04.2015, пп.54.3.2 п.54.3 ст.54, п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № від 27.04.2015, згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на 125 563,47 грн., з яких 83 708,89 грн. - за основним платежем та 41 854,49 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.8).

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його у судовому порядку.

Судом встановлено, що підставою для визначення грошових зобов'язань слугував висновок відповідача про те, що позивачем за липень-серпень 2013 року до складу витрат, що враховуються для цілей визначення чистого оподатковуваного доходу, який є об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб, включено витрати у сумі 105 424,00 грн. за господарськими операціями із ТОВ "Опт Альянс Трейд", які були безтоварними, що у свою чергу призвело до заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб за вказаний період.

Висновки податкового органу ґрунтуються на тому, що позивачем в ході перевірки не надано документів на транспортування товару (ізоляторів ПС 70Е у кількості 1100 шт.) від даного контрагента, у зв'язку з чим не можливо підтвердити факт передачі товару від постачальника до покупця. При цьому ДПІ у м. Івано-Франківську посилається на висновки Оперативного управління ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів в м. Києві, якими встановлено відсутність підприємства за податковою адресою, відсутність трудових ресурсів, виробничого обладнання, транспортного та торгівельного обладнання, матеріалів для основного виду діяльності, а також на те, що вироками Дніпровського районного суду м. Києва директорів ТзОВ "Опт Альянс Трейд" (ОСОБА_5 та ОСОБА_6) визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України.

Крім того, підставою для визначення грошових зобов'язань з податку доходи фізичних осіб слугував висновок відповідача про те, що позивачем до складу витрат, що враховуються для цілей визначення чистого оподатковуваного доходу, який є об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб, за серпень 2013 року включено безнадійну кредиторську заборгованість по контрагенту - постачальнику ТОВ "Пасмар Лот" у сумі 387 765,34грн., яка виникла внаслідок поставки останнім електромонтажних виробів, сталі, щебеню та металу, тоді як витрати за поставлений товар позивачем понесені не були.

З урахуванням наведеного, відповідач вважає, що позивачем занижено чистий оподатковуваний дохід за 2013 рік на 493 189,34 грн., внаслідок включення до складу витрат за господарськими операціях із вказаними контрагентами, оскільки первинні бухгалтерські документи, складені на оформлення цих операцій, не мають юридичної сили, не можуть бути підставою для бухгалтерського та податкового обліку, так як не відповідають вимогам ст.1, 4, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України за №88 від 24.05.1995 року, ст. 44 Податкового кодексу України.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, яку правову норму належить застосувати до спірних правовідносин, суд виходить з чинних на час виникнення правовідносин нормативно-правових актів та зазначає їх зміст у відповідній редакції.

Пунктом 44.1 ст.44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Як випливає із змісту вказаних правових норм, наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника податків.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", зокрема, повинні відображати реальні товарні операції.

Згідно п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом ІІІ цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 1 п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на доходи фізичних осіб навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Досліджуючи фактичність проведених господарських операцій із контрагентом ТОВ "Опт Альянс Трейд" та їх зв'язок з господарською діяльністю позивача, формування витрат для визначення об'єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб судом встановлено наступне.

16.06.2013 року між позивачем та ТОВ "Опт Альянс Трейд" в особі директора ОСОБА_5 укладено договір поставки № 1964, за умовами якого постачальник взяв на себе зобов'язання поставити і передати у власність покупцю - позивачу товар, передбачений у рахунку -фактурі, а саме ізоляторів ПС 70Е у кількості 1100шт. ( а.с.73-75, 76).

Реальність здійснення господарських операцій з ТзОВ "Опт Альянс Трейд" на думку представника позивача підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами, зокрема податковою накладною №19 від 10.07.2013 року (а.с.78), видатковою накладною № РН-0000034 від 10.07.2013 (а.с.77), платіжними дорученнями (а.с.79-82).

За умовами Договору поставки від 16.06.2013 постачання продукції проводиться транспортом постачальника на об'єкт покупця (позивача), автогараж в селі Садове, Шахтарського району Донецької області (пункт 7.1 Договору).

Законом України "Про автомобільний транспорт" визначені засади організації та діяльності автомобільного транспорту, у відповідності до статті 48 якого визначений перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення, частина 2 вказаної норми Закону встановлює, що документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частиною 3 ст.47 даного Закону закріплено, що правила перевезень вантажів транспортними засобами затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Наказом Міністерства транспорту України за №363 від 14.10.1997 затверджено Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, розділом І яких визначено, що товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Розділом 11 Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні встановлено правила оформлення документів на перевезення, відповідно до яких основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (ветеринарні, санітарні та якісні - сертифікати, свідоцтва, довідки, паспорти тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів (пункт 11.1).

Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом) (пункт 11.5).

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри (пункт 11.6).

Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику (пункт 11.7).

Однак, ні позивачем, ні його представником не подано суду документальне підтвердження про те, що товар було доставлено в автогараж в селі Садове, Шахтарського району Донецької області, де його було отримано фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 або його уповноваженою особою (товарно-транспортні накладні з відомостями про вантажовідправника, водія, з відмітками про місця завантаження, розвантаження, рахунки-фактури, акти приймання-передачі товару тощо).

Представником позивача також не подано суду сертифікати відповідності на придбані ізолятори ПС 70Е, якими за умовами п.3.1 Договору поставки від 16.06.2013 року, підтверджується якість та комплектність товару, що повинна відповідати ГОСТу, ТУ.

Згідно пояснень ОСОБА_3, адресованих ДПІ в м. Івано-Франківську, книга обліку доходів і витрат у період з 01.01.2013 по 31.12.2014 не велася (а.с.95).

При цьому, судом з'ясовано, що за результатам проведеного посадовими особами висновку ОУ ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів в м. Києві відпрацювання ризикованого платника податків встановлено, що ТОВ "Опт Альянс Трейд" за податковою адресою (02125, м. Київ, пр-т Визволителів, 3-А, офіс16) не знаходиться про що складено відповідну довідку за формою Ф2 (висновок від 25.09.2013 №07/09-13/188) (а.с.26).

Оперативним управлінням ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів в м. Києві також надано висновки щодо наявності ознак «фіктивності»та відсутності факту здійснення господарських операцій ТОВ "Опт Альянс Трейд" від 25.09.2013 №06/10-13/611-22, №612/05-10-13/22, №04/10-13/628-22, №08/10-13/627-22, якими встановлено відсутність підприємства за податковою адресою, відсутність трудових ресурсів, виробничого обладнання, транспортного та торгівельного обладнання, матеріалів для основного виду діяльності (а.с.25).

Судом встановлено, що директора ТОВ "Опт Альянс-Трейд" ОСОБА_5, яким укладено Договір поставки від 16.06.2013 року із позивачем, вироком Дніпровського районного суду м.Києва у справі № 755/20581/14-к від 14.11.2013 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України, а саме створення юридичної особи - ТОВ "Опт Альянс-Трейд" з метою прикриття незаконної діяльності, шляхом підписання 16.01.2013 року за грошову винагороду попередньо виготовлених невстановленою досудовим розслідуванням особою статуту ТОВ "Опт Альянс-Трейд", згідно якого виступив одноособовим засновником та власником товариства (а.с.89-90).

Згідно постанови слідчого першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ДПІ у Києво- Святошинському районі ГУ Міндоходів у Києвській області Мамчика О.Д.від 23.09.2014 встановлено, що під час допиту директор ТзОВ "Опт Альянс-Трейд" ОСОБА_6 визнав, що він у грудні 2013 року перереєстрував вказане підприємство на себе за грошову винагороду без мети зайняття підприємницькою діяльністю. При цьому зазначив, що документи фінансово-господарської звітності не підписував (а.с.93).

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/20581/14-к від 12.08.2014 громадянина ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України, а саме надання згоди на перереєстрацію на своє ім'я, придбанні суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної особи - ТОВ "Опт Альянс-Трейд") з метою прикриття незаконної діяльності (а.с.91-92).

При цьому, суд зазначає, що як ОСОБА_5, так і ОСОБА_6 беззастережно визнали свою винуватість за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205 Кримінального кодексу України, шляхом укладання з прокурором угод про винуватість.

Крім того, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.02.2015 у справі №809/4012/14, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2015 у справі №876/4033/15, відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні поданого ним позову до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.11.2014 року, яким ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за липень 2013 року, у зв'язку із зменшенням суми податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаний період за господарськими операціями із ТОВ "Опт Альянс-Трейд" відповідно до укладеного Договору поставки від 16.06.2013.

У даних рішеннях суду зазначили, що доводи податкового органу щодо безтоварності господарських операцій позивача із контрагентом ТОВ "Опт Альянс-Трейд" є обґрунтованими, а долучені позивачем документи суди залишили без уваги, оскільки саме лише перерахування коштів контрагенту та документальне оформлення господарської операції не можуть свідчити про її реальний характер (а. с. 84-85, 86-88).

Враховуючи вищевикладене, а також приписи частин 1 та 4 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про те, що господарські операції між позивачем та ТзОВ "Опт Альянс-Трейд" були безтоварними, а надані позивачем документи, не підтверджують реальності виконання господарських операцій між позивачем та ТОВ "Опт Альянс-Трейд".

Підпунктом 14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно п.139.1 ст.139 Податкового кодексу, не включаються до складу витрат: витрати не пов'язані з провадженням господарської діяльності (пп.139.1.1).

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що позивачем безпідставно включено до складу витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб за липень-серпень 2013 року витрати у розмірі 105 424,00 грн. за господарськими операціями із ТОВ "Опт Альянс-Трейд".

Досліджуючи правомірність включення позивачем до складу витрат, що враховуються для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб, за серпень 2013 року витрат у розмірі 387 765,34 грн. за господарськими операціями із ТОВ "Пасмар Лот" суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що за умовами Договору №19.12-1 від 19.12.2011, укладеного позивачем та ТОВ "Пасмар Лот", постачальник взяв на себе зобов'язання поставити і передати у власність покупцю - позивачу товар, вказаний у специфікації, а саме електромонтажних виробів, сталі, щебеню та металу (а.с.65-68).

Факт поставки ТОВ "Пасмар Лот" товару на загальну суму 387 765,34 грн. (без ПДВ) позивач підтверджує наявністю у нього податкової накладної №123 від 25.12.2011, видаткової накладної №РН-0000132 від 23.12.2011 та товарно-транспортної накладної від 23.11.2011 (а.с.69, 70, 71-72).

У судовому засіданні представник позивача вказав суду, що оплату за поставлений ТОВ "Пасмар Лот" товар фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 проведено не було.

25.07.2013 державним реєстратором проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ "Пасмар Лот" у зв'язку з визнанням її банкрутом (а.с. 22-23).

Судом встановлено, що позивачем в силу приписів пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України до складу доходів, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб, включено вартість товару, який поставлений ТзОВ "Пасмар Лот" безоплатно.

Одночасно фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 до складу витрат, що враховуються для цілей визначення чистого оподатковуваного доходу, який є об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб, включено витрати у розмірі 387 765,34 грн. (вартість поставленого контрагентом товару).

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу, не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що позивачем безпідставно включено до складу витрат, що враховуються для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб, за серпень 2013 року витрати за господарськими операціями із ТзОВ "Пасмар Лот" у розмірі 387 765,34 грн., оскільки такі витрати позивачем понесені не були.

Згідно пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка в грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаної з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивачем занижено чистий оподатковуваний дохід за період липень-серпень 2013 року, внаслідок заниження валових витрат за липень-серпень 2013 року на 105 424,00 грн. та за серпень 2013 року на 387 765,34 грн. за господарськими операціями із ТОВ "Опт Альянс-Трейд" та ТОВ "Пасмар Лот" відповідно.

За таких обставин, податкове повідомлення-рішення № від 27.04.2015, згідно якого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 125 563,47 грн., відповідачем винесено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та Податковим кодексом України, а тому підстави для його скасування відсутні, а позовні вимоги є такими, що до задоволення не підлягають.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Григорук О.Б.

Постанова складена в повному обсязі 16.01.2016 .