Справа № 806/5156/15
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м.Житомир справа № 806/5156/15

час прийняття: 11 год. 25 хв. категорія 6.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Черниш А.В.,

за участю: представника позивача Новобранець Т.В.,

представника відповідача Сергійчук С.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Нова" до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області про визнання протиправними та скасування постанови №9-ю від 29.10.2015 і припису № 14/15-К від 19.10.2015,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просив скасувати припис Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області № 14/15-К про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.10.2015; визнати протиправною та скасувати постанову відповідача №9-ю від 29.10.2015 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та визнання винним ТОВ "Еко Нова" у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності"; судові витрати в сумі 3720,60 грн присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Нова". При цьому позивач вказував, що зазначення Товариством в декларації про готовність об'єкта до експлуатації найменування закінченого будівництвом об'єкта "Реконструкція будівлі котельні по вул. Івана Франка, 104-А, м. Баранівка, Житомирська область", а не "Реконструкція недіючої котельні під цех утилізації відходів по вул.Івана Франка, 104-А, м. Баранівка Житомирська область" не призвело до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вважають, що в діях ТОВ "Еко Нова" відсутні будь - які події і склад правопорушення у сфері містобудівної діяльності та наявності умислу як складової частини правопорушення, що виключає можливість притягнення до відповідальності і свідчить про незаконність оскаржуваних рішень.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви та заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача у засіданні суду позов не визнала, просила відмовити ТОВ "Еко Нова" у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з мотивів наведених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Встановлено, що 19 жовтня 2015 року головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Житомирській області Сичик В.В., на підставі колективного звернення громадян міста Баранівка вх. № 1006-В-414/15 від 18.09.2015 та направлення на проведення позапланової перевірки № 26/15-к від 07.10.2015, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко Нова", а саме об'єкту будівництва "Реконструкція будівлі котельні по вул. Івана Франка, 104-А, м. Баранівка Житомирська область".

За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 19.10.2015, в якому, зокрема, вказано, що під час проведення позапланової перевірки перевірено достовірність даних, наведених у декларації про готовність об'єкта до експлуатації на об'єкт "Реконструкція будівлі котельні по вул. Івана Франка, 104-А, м. Баранівка Житомирська область", яка зареєстрована управлінням Державної архітектурно - будівельної інспекції у Житомирській області 10.08.2015 за № ЖТ 44 та виявлено недостовірні дані. Так як у вказаній декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 10.08.2015 найменування закінченого будівництвом об'єкта, відповідно до затвердженого проекту, має назву "Реконструкція котельні по вул. Івана Франка, 104-А, м. Баранівка Житомирська область", а проектна документація шифр проекту 26.09.2014-ПЗ.ВД, розроблена ТОВ "Архітектурний дім", яка затверджена замовником - генеральним директором ТОВ "Еко Нова", має назву "Реконструкція недіючої котельні під цех утилізації відходів по вул. Івана Франка, 104-А в м. Баранівка Житомирська область". У зв'язку з цим уповноважена особа контролюючого органу дійшла висновку, що інформація, що зазначена замовником про найменування закінченого будівництвом об'єкта, відповідно до затвердженого проекту, у декларації про готовність об'єкта до експлуатації є недостовірною, що є порушенням вимог п. 16 Порядку прийняття закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011, ч. 10 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Окрім акту, виявлені порушення були зафіксовані в складеному 19.10.2015 протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в якому також указано, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться о 09 год. 30 хв. 29.10.2015 у приміщенні Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Житомирській області, та приписі від 19.10.2015 № 14/15-К про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Приписом № 14/15-К від 19.10.2015 відповідач, з метою усунення виявлених порушень, вимагав усунути вищезазначені порушення відповідно до вимог чинного містобудівного законодавства до 19.11.2015.

Від підписання і отримання зазначеного припису та інших документів, складених відносно позивача, генеральний директор ТОВ "Еко Нова" Далакішвілі О.Г. відмовився.

29 жовтня 2015 року головний інспектор будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Житомирській області Сичик В.В., розглянувши матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, акт перевірки від 19.10.2015, протокол і припис від 19.10.2015, фотоматеріали та лист від 19.10.2015 вих. № К-12/3642, прийняв постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 9-Ю. Вказаною постановою визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко Нова" винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф у сумі 124020,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-V I встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно зі ч. 1 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI ( у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 3038-VI), державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, визначено процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

За змістом пп. 1 п. 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. N 553 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (п. 5 Порядку).

Відповідно до статті 4 Закону України "Про архітектурну діяльність", під час створення об'єкта архітектури виконується комплекс робіт, який, зокрема, включає прийняття спорудженого об'єкта в експлуатацію.

Частиною 1 статті 39 Закону № 3038-VI визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката (ч. 5 ст. 39 Закону № 3038-VI).

У пункті 18 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, визначено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та вносить їх до реєстру. Після проведення реєстрації один примірник декларації повертається замовнику особисто або рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням, другий - залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який її зареєстрував.

Відповідно до ч. 6 ст. 39 Закону № 3038-VI, орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об'єкта до експлуатації може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду.

Згідно зі ч. 10 ст. 39 Закону № 3038-VI, замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Аналогічні приписи наведені у п. 16 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461.

Положеннями пункту 11 Порядку передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема: складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлена Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14.10.1994 № 208/94-ВР (зі змінами та доповненнями).

Згідно зі абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14.10.1994 № 208/94-ВР, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення як експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

При цьому суд відмічає, що недостовірними вважаються дані, які не відповідають дійсності або викладені неправдиво, тобто містять відомості про події та явища, яких не існувало взагалі.

Аналізуючи наведене суд приходить до висновку, що за правопорушення у сфері містобудівної діяльності суб'єкти містобудування підлягають юридичній відповідальності. При цьому заходами впливу та стягнення до осіб, які вчинили правопорушення, зокрема, є припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; застосування штрафу шляхом винесення постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Варто зазначити, що правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності, у розумінні ч. 1 ст. 1 вищенаведеного Закону, є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

У контексті наведеного необхідно відмітити, що обов'язковою ознакою будь - якого правопорушення є наявність вини - внутрішнього негативного ставлення суб'єкта до інтересів людей, суспільства.

У юридичній науці виокремлюють ряд ознак правопорушення, за якими його характеризують як поведінку, що має протиправний характер, тобто суперечить приписам правових норм; залежить від волі правопорушника; призводить до настання негативних наслідків; знаходить своє вираження у діянні (дії або бездіяльності) суб'єкта, тощо.

В той же час, підставами юридичної відповідальності є сукупність обставин, наявність яких робить юридичну відповідальність можливою і необхідною. Відсутність сукупності таких обставин виключає таку відповідальність.

Основною підставою притягнення до юридичної відповідальності є наявність складу правопорушення (системи ознак правопорушення, необхідних та достатніх для застосування до правопорушника заходів юридичної відповідальності та при наявності яких діяння визнається правопорушенням).

Підставами настання юридичної відповідальності визначено сукупність обставин, наявність яких робить юридичну відповідальність належною, тобто такою, що переслідує легітимну мету, та необхідною в демократичному суспільстві, тобто пропорційною переслідуваній меті.

Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2004 №15-рп/2004 (справа про призначення судом більш м'якого покарання) зазначив, що: "... Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об'єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. ... Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню." (пункт 4.1).

Таким чином, застосована уповноваженими органами держави відповідальність має бути співрозмірною із вчиненим особою правопорушенням.

Про те, що суду слід встановити чи був застосований до особи захід відповідальності необхідний у демократичному суспільстві для досягнення мети неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 30.10.2014 (справа "Швидка проти України") вказано, що при оцінці пропорційності втручання слід враховувати, серед інших чинників, характер та суворість застосованих стягнень (див. рішення у справах «Джейлан проти Туреччини» (Ceylan v. Turkey) [ВП], заява № 23556/94, п. 37, ECHR 1999-IV, «Таммер проти Естонії» (Tammer v. Estonia), заява № 41205/98, п. 69, ECHR 2001-I, та «Скалка проти Польщі» (Skalka v. Poland), заява № 43425/98, п. 38, від 27 травня 2003 року).

У пункті 168 Рішення Європейського Суду з прав людини від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Суд вказав, що: "будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).".

Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що суб'єкт містобудування може бути визнаний винним у вчиненні правопорушення у сфері містобудівної діяльності та нести відповідальність за таке правопорушення, зокрема у відповідності до абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14.10.1994 № 208/94-ВР, у разі встановлення в ході перевірки, що наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації спричинило невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Судом встановлено, що 24 червня 2015 року за № ЖТ 32 Управлінням державної архітектурно - будівельної інспекції у Житомирській області здійснено реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт об'єкта будівництва "Реконструкція котельні по вул. Івана Франка, 104-А, у м. Баранівка, Житомирської області", ІІІ категорії складності, поданої замовником - ТОВ "Еко Нова".

У серпні 2015 року позивачем до Управління державної архітектурно - будівельної інспекції у Житомирській області подано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації. У цій декларації найменування закінченого будівництвом об'єкта ІІІ категорії складності визначено: "Реконструкція котельні по вул. Івана Франка, 104-А, у м. Баранівка, Житомирської області".

Вказана декларація зареєстрована відповідачем 10.08.2015 за № ЖТ-44. Найменування об'єкта будівництва у деклараціях вказано однакове.

В засіданні суду підтверджено, що на доопрацювання замовнику декларація про готовність об'єкта до експлуатації відповідачем не поверталася, що свідчить про те, що під час її прийняття відповідач визнав факт її оформлення без порушень установлених законодавством вимог і того, що в ній зазначені всі дані, які співпадають з документами, що були подані до контролюючого органу для її реєстрації.

При цьому суд звертає увагу, що ані акт перевірки, ані протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності жодних посилань на те, що зазначення у декларації найменування об'єкта відмінного від того, яке вказане у робочому проекті, розробленому ТОВ "Архітектурний дім", - "Реконструкція недіючої котельні під цех утилізації відходів по вул. І.Франка 101-А, у м. Баранівка, в Житомирській області" призвело до невиконання або неналежного виконання ТОВ "Еко Нова" вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами не містять.

Натомість представником відповідача під час судового розгляду справи підтверджено, що перевіркою порушень позивачем будівельних норм не виявлено.

Окрім цього, судом з'ясовано, що допущена позивачем помилка у написанні найменування об'єкта реконструкції в декларації про готовність об'єкта до експлуатації не спричинила ні зміну категорії складності об'єкта будівництва, ні необхідності отримання додаткових дозволів, ні виконання додаткових робіт з боку замовника.

За таких обставин, суд вважає, що висновки контролюючого органу про наведення позивачем недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації є формальними і необ'єктивними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 3 ст. 2 КАС України).

При цьому суд враховує, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів. Рішення, вчинення дії суб'єктом владних повноважень повинно бути прийнято (вчинено) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії. Цей критерій відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити усі матеріали, що мають доказове значення при прийнятті рішення, вчиненні дії. При прийнятті рішення, вчинення дії суб'єкт владних повноважень повинен діяти розумно (розсудливо). Рішення є розсудливим, коли воно прийняте після уважного вивчення усіх обставин, що мають значення, і є найкращим способом його поведінки.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті оспорюваних припису та постанови діяв не з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи, несправедливо, необґрунтовано та з використанням повноваження всупереч меті, з якою це повноваження надано.

Відтак відповідачем без наявності на те обґрунтованих підстав, зроблено висновок, що ТОВ "Еко Нова" винне у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Згідно зі ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Нова" є обґрунтованими, припис Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області № 14/15-К від 19 жовтня 2015 року та постанова №9-ю від 29 жовтня 2015 року - неправомірними, тому їх необхідно скасувати, а позов - задовольнити.

Керуючись статтями 86, 158 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати припис Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області № 14/15-К від 19 жовтня 2015 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області №9-ю від 29 жовтня 2015 року.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 31 грудня 2015 р.