Справа № 820/568/13-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 р. Справа № 820/568/13-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретарів судового засідання - Шалаєвої І.Т., Ружинської К.О., Дудки О.А.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2015р. по справі № 820/568/13-а

за позовом Науково-виробничої фірми "СінталД" - товариство з обмеженою відповідальністю

до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2013 року Науково-виробнича фірма "СінталД" - товариство з обмеженою відповідальністю (далі по тексту - НВФ "СінталД" - ТОВ, позивач) звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Харківської області ДПС, в якому просила скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.11.2012 року № НОМЕР_1 та податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_2 від 14.11.2012 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29.04.2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2013 року, позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби № від 14.11.2012 р. про збільшення (нарахування) грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 6 493 155,00 грн. основного платежу та 38 340,50 грн. штрафні санкції, та податкове повідомлення-рішення № від 14.11.2012 р. про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2-4 квартали 2011 року в сумі 18 603 741,00 грн. та 1 півріччя 2012 року в сумі 3 920 639,00 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 09.12.2014 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби задоволено частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.04.2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2013 року скасовано та справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 року позов задоволено.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Харківської області ДПС від 14.11.2012 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 прийняті щодо науково-виробничої фірми "Сінтал' Д" - товариство з обмеженою відповідальністю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідача НВФ "СінталД" - ТОВ, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2015р. допущено заміну відповідача - Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Харківської області ДПС, на правонаступника - Державну податкову інспекцію у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

В порядку ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представників сторін, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що НВФ "Сінтал'Д" - ТОВ зареєстровано виконавчим комітетом Харківської міської ради 6 березня 1992 р., реєстраційна справа № 325 від 19.03.1992 р. Статут НВФ "Сінтал'Д" ТОВ (нова редакція) зареєстрований 19.07.2010 р., № запису 5019994 (т. 1 а.с. 187-191).

Відповідно до ст. 4 Статуту НВФ "Сінтал'Д" ТОВ (нова редакція), Sintal Agriculture Public Limited є єдиним учасником НВФ "Сінтал'Д" ТОВ. Sintal Agriculture Public Limited є нерезидентом України, з місцезнаходженням зареєстрованого офісу Лампоусас 1, 1095 Нікосія, Республіка Кіпр (а.с. 188 т. 1).

НВФ "Сінтал'Д" ТОВ має код 14073681, видами діяльності за КВЕД-2010 є: 10.81: виробництво цукру, 35.11: виробництво електроенергії, 46.21: оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, 46.75: оптова торгівля хімічними продуктами, 62.09: інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп'ютерних систем, 68.20: надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с. 186 т. 1). Позивач перебуває на податковому обліку в ДПІ у Київському районі м. Харкова з 21.04.2002 р. за № 655.

Фахівцями ДПІ у Київському районі м. Харкова Харківської області ДПС в період з 07.09.2012 р. по 18.10.2012 р. проведено планову виїзну документальну перевірку НВФ "Сінтал' Д" -ТОВ з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011р. по 30.06.2012р., за результатами якої складено акт перевірки № 2356/22-106/14073681 від 25.10.2012 р. (а.с. 13-42 т. 1).

Згідно висновків акту перевірки № 2356/22-106/14073681 від 25.10.2012 р. ДПІ встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме:

- п.п. 14.1.27, п.п.14.1.36, п.14.1, ст.14, п.п. 135.5.4, п. 135.5, ст.135 та п. 138.2 п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755 (зі змінами та доповненнями) НВФ "Сінтал'Д" -ТОВ занизило податок на прибуток на суму 6 687 181,00 грн., у т.ч. за 4 квартал на суму 6 339 793,00 грн., за 1 півріччя 2012р. на суму 347388,00 грн., та зависило від'ємне значення податку на прибуток на суму 18 603 741 грн. за 2-4 квартали 2011 року, та як наслідок зависило від'ємне значення податку на прибуток за 1 півріччя 2012р. на суму 3 920 639 грн.

- п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 розділу ІV Податкового кодексу України №2755 від 02.12.2010 року у періоді з 01 липня 2011 року по 30 червня 2012 року податок на доходи фізичних осіб у бюджет перераховувався несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим нараховано штрафних санкцій у розмірі 25% у сумі 314122,37 грн.

Не погодившись з висновками акту перевірки, НВФ "Сінтал'Д" -ТОВ подало до ДПІ у Київському районі м. Харкова Харківської області ДПС письмові заперечення на акт перевірки.

Відповідач листом від 09.11.2012р. №12950/10/22-110 повідомив, що, розглянувши заперечення на акт перевірки, дійшов до висновку щодо зменшення донарахованого зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 194026 грн., у т.ч. за 2 квартал 2012р. у сумі 194026 грн. по контракту № 08-05-0001/W від 27.05.2008 р., в іншій частині висновки, що викладені в акті від 25.10.2012р. №2356/22-106/14073681 "Про результати планової виїзної перевірки НВФ "Сінтал'Д" -ТОВ () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2011р. по 30.06.2012р." є правильними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства (а.с. 48-53 т. 1).

За результатами перевірки ДПІ у Київському районі м. Харкова Харківської області ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення № від 14.11.2012р., яким підприємству позивача збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток в сумі 6 531 495,50 грн., з яких: за основним платежем - 6 493 155,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 38340,50 грн., та податкове повідомлення-рішення № від 14.11.2012р., яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2-4 кв. 2011р. в сумі 18603741 грн. та 1 півріччя 2012р. в сумі 3920639 грн. (а.с. 43-46 т. 1).

Позивач скористався правом адміністративного оскарження та 27.11.2012 р. подав скаргу на вказані податкові повідомлення - рішення № 2711/СП (а.с. 54-59 т. 1). Процедуру адміністративного оскарження завершено з отриманням позивачем рішення ДПС України, яким податкові повідомлення - рішення залишені без змін, а скарга - без задоволення (а.с. 161-164 т. 1).

Не погодившись із податковими повідомленнями рішеннями Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Харківської області ДПС від 14.11.2012 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 14.11.2012 року, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не дотримався вимог закону про захист охороняємих прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому оскаржувані рішення суб'єкта владних повноважень є неправомірними.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів апеляційної інстанції зважає на наступне.

Підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень № від 14.11.2012р., № від 14.11.2012р. слугував висновок ДПІ у Київському районі м. Харкова Харківської області ДПС про заниження НВФ "Сінтал' Д" -ТОВ податку на прибуток на суму 6 687 181,00 грн., у т.ч. за 4 квартал на суму 6 339 793,00 грн., за 1 півріччя 2012р. на суму 347388,00 грн., та завищення від'ємного значення податку на прибуток на суму 18 603 741 грн. за 2-4 квартали 2011 року, та як наслідок завищення від'ємного значення податку на прибуток за 1 півріччя 2012р. на суму 3 920 639 грн.

Перевіряючи правомірність збільшення податкового зобов'язання з податку на прибуток в частині віднесення до складу валового доходу сум простроченої кредиторської заборгованості позивача, термін позовної давності для стягнення якої вже минув, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 134.1 статті 134 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Статтею 135 вказаного Кодексу передбачено, що доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з доходів від операційної діяльності, яка визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань та інші доходи, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу (п.135.1, п.135.4). Інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи (п.п.135.5.4).

Датою отримання доходів, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, є звітний період, у якому такі доходи визнаються згідно з цією статтею, незалежно від фактичного надходження коштів (метод нарахувань), визначений з урахуванням норм цього пункту та статті 159 цього Кодексу (п.137.4).

Відповідно до пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, безнадійна заборгованість, зокрема, визначається як заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Порядок врегулювання безнадійної заборгованості визначається ст. 159 Податкового кодексу України.

Пунктом 159.3 ст. 159 Податкового кодексу України визначено, що безнадійною заборгованістю є заборгованість, за якою кредитор не звертається до суду або не вживає інших заходів, передбачених законодавством України, щодо її стягнення до закінчення строків позовної давності.

Відтак, якщо сума кредиторської заборгованості платника податку за неоплачені товари/послуги залишилася нестягнутою після закінчення терміну позовної давності, то у податковому періоді, на який припадає закінчення терміну позовної давності, такі товари/послуги вважаються безоплатно отриманими і платник податку повинен всю суму такої непогашеної кредиторської заборгованості включити до складу доходів, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування.

Під час судового розгляду справи встановлено, що згідно договору про переведення боргу від 22.12.2008р. №б/н, укладеного між НВФ "СінталД" - ТОВ (Первісний боржник), SINTAL AGRICULTURE PUBLIK LIMITED (Кіпр) (Новий боржник) та ТОВ " КОНКОРД КАПІТАЛ (Кредитор), первісний боржник переводить, а новий боржник приймає на себе борг і має сплатити на користь кредитора суму у розмірі 37 264 000грн.( т.1 а.с. 66-74).

Відповідно до п.1.3 вказаного договору, за виконання Новим боржником зобов'язання Первісного боржника, щодо сплати боргу останній зобов'язується сплатити Новому боржнику суму в розмірі 37 264 000грн.

Згідно з п.1.4 вказаного договору, борг вважається переданим від Первісного боржника до Нового боржника з дати укладання.

В акті перевірки відповідач відносить цю суму до заборгованості за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Як зазначено в акті перевірки, НВФ "Сінтал' Д"-ТОВ листом від 16.10.2012 р. №294 повідомило, що кредиторська заборгованість виникла згідно договору переведення боргу від 22.12.2008 р., в звязку з чим відповідачем зроблено висновок про обчислення з цієї дати строку позовної давності.

Згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання (ч.1 та ч.5 ст. 261 Кодексу).

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (1095 днів).

Як убачається із матеріалів справи, між НВФ "Сінтал' Д" - ТОВ та Компанією SINTAL AGRICULTURE PUBLIK LIMITED" 29.12.2008 р. укладено додаткову угоду щодо встановлення терміну виплати винагороди, відповідно до якої НВФ "Сінтал' Д" ТОВ зобов'язується сплатити винагороду в розмірі 37 264 000,00 грн. SINTAL AGRICULTURE PUBLIK LIMITED (Кіпр) у строк не пізніше 30.12.2014 р. Згідно з п. 4.1 угоди сторони дійшли до згоди, що угода набуває чинності з дати укладання та діє до 30.12.2014 року. (т.1 а.с. 75-81)

Судовим розглядом встановлено, що податковим органом на адресу НВФ "СінталД" - ТОВ направлено лист від 16.10.2012р. №11613/10/22-115 про надання відомостей щодо виникнення вказаної кредиторської заборгованості.

НВФ "СінталД" - ТОВ листом від 16.10.2012р. №294 повідомило податковий орган, що кредиторська заборгованість виникла згідно договору переведення боргу від 22.12.2008р. Іншої інформації, договорів та додаткових угод не було надано.

Згідно з п.85.2, п.85.4 ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки. При проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Стаття 44 Податкового кодексу України визначає вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Відповідно до п. 44.6. ст. 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

У разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи). Протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності. У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу ( п.44.7 ст. 44 Податкового кодексу України).

Аналіз наведених положень податкового законодавства свідчить про те, що відмова платника надати податковому органу під час проведення перевірки документи, необхідні для підтвердження задекларованих ним показників податкової звітності, є підставою для визнання таких показників непідтвердженими та прийняття у зв'язку з цим податкового повідомлення - рішення.

Судовим розглядом встановлено, що додаткову угоду, укладену 29.12.2008 р. між НВФ "Сінтал' Д" - ТОВ та Компанією " SINTAL AGRICULTURE PUBLIK LIMITED", позивач не надав відповідачу як під час перевірки, так і до моменту прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, а відтак висновок контролюючого органу про збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток за такою господарською операцією є обґрунтованим.

Щодо доводів НВФ "СінталД"- ТОВ про те, що сума попередньої оплати у розмірі 37 264 000 грн. за цінні папери, кредиторська заборгованість НВФ "СінталД"- ТОВ за якими в подальшому стала предметом договору переведення боргу від 22.12.2008р. №б/н, вже була оподаткована відповідно до вимог ЗУ Про оподаткування прибутку підприємств за першою подією в періоді отримання, а саме - у 2007 та 2008 роках, колегія суддів зазначає наступне.

Так, зазначена операція по отриманню передоплати за цінні папери згідно Закону України Про оподаткування прибутку підприємств, оподатковується окремо від оподаткування операцій, пов'язаних з погашенням/стягненням кредиторської заборгованості за непоставлені товари.

Відповідно до п. 1.31. ст.1 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) продаж товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію, незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Згідно з пп. 14.1.191. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Отже, операція з поставки товарів є двостороннім правочином, і у випадку не передання продавцем майна (товарів, цінних паперів, тощо), що є предметом договору, покупцю за перераховану передоплату, у продавця виникає заборгованість перед його кредитором (покупцем) за не поставлене майно, тобто, кредиторська заборгованість.

Таким чином, сума попередньої оплати у розмірі 37 264 000грн. за цінні папери, за якими кредиторська заборгованість НВФ "СінталД" - ТОВ в подальшому стала предметом договору переведення боргу від 22.12.2008р. №б/н, що була відображена у складі валових доходів 2007р. та 2008 р. відповідно до вимог Закону України Про оподаткування прибутку підприємств за першою подією в періоді отримання (акт від 19.09.2008 року № 4969/23- 5/14073681 планової документальної перевірки НВП "СінталД"-ТОВ за період з 01.01.2007 р. по 31.03.2008р.), безпосередньо не впливає на підстави нарахування позивачу податкових зобов'язань та зменшення об'єкту оподаткування за не включення до складу доходів сум кредиторської заборгованості.

Так, не передання цінних паперів за первісним договором з ТОВ Конкорд Капітал (у подальшому - переведення боргу на SINTAL AGRICULTURE PUBLIK LIMITED), для цілей податкового обліку є іншою операцією та розцінюється як безоплатне отримання цінних паперів через не стягнення кредиторської заборгованості, у зв'язку з чим платник податку повинен всю суму такої непогашеної кредиторської заборгованості включити до складу доходів, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що, в порушення п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135 ПК України, НВФ "СінталД" - ТОВ занижено валовий дохід за 4 кв. 2011року на суму 37 264 000 грн., у зв'язку з не включенням за вказаний період до складу валових доходів суми безнадійної кредиторської заборгованості у розмірі 37 264 000грн, яка виникла на підставі договору про переведення боргу від 22.12.2008р. №б/н, укладеного між НВФ Сінтал-Д- ТОВ (Первісний боржник), SINTAL AGRICULTURE PUBLIK LIMITED (Кіпр) (Новий боржник) та ТОВ " КОНКОРД КАПІТАЛ" ( (Кредитор).

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів дійшла до висновку, що відповідач під час збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 6502979,50 грн., в тому числі за основним платежем - 6464639, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 38340, 50 грн., діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Що стосується господарських відносин НВФ "СінталД" ТОВ з СТОВ Славутич (), колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи убачається, що між СТОВ Славутич та НВФ "СінталД"-ТОВ укладено договір купівлі - продажу сільськогосподарської продукції №10/2007-ПСЗ від 21.05.2007р. (а.с. 102-104 т. 1).

Із матеріалів справи вбачається, що за договором купівлі - продажу сільськогосподарської продукції №10/2007-ПСЗ від 21.05.2007р. НВФ Сінтал'Д-ТОВ перед СТОВ Славутич станом на 15.01.2010 р. мало непогашену кредиторську заборгованість в сумі 170283,62 грн.

В той же час, СТОВ Славутич мало непогашену кредиторську заборгованість перед НВФ Сінтал'Д-ТОВ , а саме: за договором №14/2009-П купівлі-продажу від 12.03.2009р. на суму 12 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%, за договором №19/2009-П купівлі-продажу від 18.05.2009р. на суму 957,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%, за договором №20/2009-П купівлі-продажу від 18.05.2009р. на суму 540,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%, за договором №24/2009-П купівлі-продажу від 19.06.2009р. на суму 540,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%, за договором №04/2008-П купівлі-продажу від 13.03.2008р. на суму 739,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%, за договором №05/2007-П купівлі-продажу від 21.02.2007р. на суму 6123,15 грн. в т.ч. ПДВ 20%, за договором №1/2011-П купівлі-продажу від 18.01.2011р. на суму 12 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%, за договором №10/2010-П купівлі-продажу від 29.12.2010р. на суму 10 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%, за договором № 2/2011-П купівлі-продажу від 29.03.2011 р. на суму 3402 грн. в т.ч. ПДВ 20%.

Як убачається із акту зарахування зустрічних однорідних вимог між НВФ Сінтал'Д-ТОВ та СТОВ Славутич від 15 січня 2010р., вимоги СТОВ Славутич до НВФ Сінтал'Д-ТОВ складають 170 283,62 грн. за договором №10/2007- ПСЗ від 21.05.2007р., вимоги НВФ Сінтал'Д-ТОВ до СТОВ Славутич складають 20 899,15 грн. за договорами: №14/2009-П від 12.03.2009р. на суму 12 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%; №19/2009-П від 18.05.2009р. на суму 957,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%; №20/2009-П від 18.05.2009р. на суму 540,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%; №24/2009-П від 19.06.2009р. на суму 540,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%; №04/2008-П від 13.03.2008р. на суму 739,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%; №05/2007-П від 15.03.2007р. на суму 6123,15 грн. в т.ч. ПДВ 20%. Враховуючи однорідний характер взаємних вимог НВФ Сінтал'Д-ТОВ и СТОВ Славутич за наведеними правовідносинами, Сторони провели залік зустрічних однорідних вимог на суму 20 899,15 грн. Після зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 20899,15 грн., заборгованість СТОВ Славутич перед НВФ "Сінтал'Д -ТОВ вважається погашеною в повному обсязі, а заборгованість НВФ "Сінтал'Д"-ТОВ перед Славутич за договором №10/2007-ПСЗ від 21.05.2007 р. складає 149384,47 грн. ( т.3 а.с.49).

Згідно акту зарахування зустрічних однорідних вимог між НВФ "Сінтал'Д" - ТОВ та СТОВ Славутич від 29 грудня 2011р. вимоги СТОВ Славутич до НВФ Сінтал'Д-ТОВ складають 149 384,47 грн. за договором №10/2007 -ПСЗ від 21.05.2007 р., вимоги НВФ Сінтал'Д-ТОВ до СТОВ Славутич складають 25 402,00 грн. за договорами: №1/2011-П від 18.01.2011р. на суму 12 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%; №10/2010-П від 29.12.2010р. на суму 10 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%; №2/2011-П від 29.03.2011р. на суму 3 402,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%. Враховуючи однорідний характер взаємних вимог НВФ Сінтал'Д-ТОВ і СТОВ Славутич за наведеними правовідносинами, Сторони провели залік зустрічних однорідних вимог, строк яких наступив, на суму 25 402,00 грн. Після зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 25 402,00 грн., заборгованість СТОВ Славутич перед НВФ Сінтал'Д-ТОВ вважається погашеною в повному обсязі, а заборгованість НВФ Сінтал'Д-ТОВ перед СТОВ Славутич складає 123 982,47 грн. за договором №10/2007-ПСЗ від 21.05.2007р. ( т.3 а.с.50).

Відповідачем на адресу підприємства направлено лист від 16.10.2012р. №11613/10/22-115 про надання пояснень та їх документальне підтвердження щодо виникнення кредиторської заборгованості по підприємству СТОВ "Славутич" (т. 3 а.с. 132).

Позивач листом від 16.10.2012р. №294 повідомив податковий орган, що кредиторська заборгованість НВФ "СінталД" -ТОВ перед СТОВ "Славутич" за договором від 21.05.2007р. №10/2007-ПСЗ станом на 15.01.2010 р. склала 170283,61 грн. Після зарахування зустрічних однорідних вимог згідно акту від 15.01.2010 р. на суму 20899,15 грн. та акту від 29.12.2011 р. на суму 25402,00 грн. кредиторська заборгованість складає 123982,47 грн. (т.3 а.с. 133-135).

Статтею 257 Цивільного кодексу України визначена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом статті 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Отже, переривання перебігу позовної давності може мати місце в межах строку давності.

Із актів зарахування зустрічних однорідних вимог від 15.01.2010 р. та від 29.12.2011 р., укладених між НВФ "СінталД" - ТОВ і СТОВ "Славутич", вбачається, що кредиторська заборгованість в сумі 123982,47 грн. перед СТОВ "Славутич" визнається НВФ "СінталД" - ТОВ. ( т.3 а.с. 49-50).

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу, тощо.

Отже, дією по визнанню боргу може бути дія по підписанню актів зарахування зустрічних однорідних вимог, в яких визначена сума заборгованості, і боржник її визнає.

Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.

Як правомірно враховано судом першої інстанції, підписання Сторонами акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 15.01.2010р. та від 29.12.2011р. та відповідне відображення в обліку, є діями НВФ Сінтал'Д-ТОВ, що свідчать про визнання нею свого боргу, перед СТОВ Славутич в сумі 123 982,47 грн. та що відповідно до приписів ч. ч. 1,3 ст. 264 ЦК України перериває перебіг позовної давності та він починає відраховуватись заново.

На основі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що нарахування позивачу податкового зобов'язання з податку на прибуток за господарськими операціями НВФ Сінтал'Д-ТОВ з СТОВ Славутич на підставі договору №10/2007-ПСЗ від 21.05.2007 р. відповідачем здійснено необґрунтовано, у зв'язку з чим, податкове повідомлення-рішення № від 14.11.2012 р. в частині нарахування податкового зобов'язання по податку на прибуток за основним платежем у розмірі 28516 грн. є безпідставним.

Що стосується нарахування позивачу грошових зобовязань з податку на прибуток та зменшення відємного значення обєкту оподаткування з податку на прибуток по операціям з реалізації цукру за цінами, нижче собівартості колегія суддів зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що НВФ "Сінтал' Д"- ТОВ у 2011р. здійснювало діяльність з виробництва цукру, який був реалізований у 4 кв. 2011р. в кількості 1 472 114 т. на суму 7292975,00грн. (без ПДВ) .

ДПІ у Київському районі м.Харкова направила запит від 16.10.2012р. №11613/10/22-115 на адресу НВФ "Сінтал' Д" - ТОВ, в якому просила надати письмові пояснення та їх документальне підтвердження щодо собівартості виробленого підприємством цукру, та кількість виготовленого цукру. (т.3 а.с. 132).

НВФ СІНТАЛ-Д - ТОВ листом від 16.10.2012р. №294 повідомила, що собівартість цукру - піску та його кількість наведено в Додатках(т.3 а.с. 133-135), зокрема, собівартість становить 12 685,43грн. за 1 тонну.

Судовим розглядом встановлено, що НВФ "Сінтал' Д"-ТОВ віднесло до складу валових витрат собівартість реалізованого цукру в розмірі 16 077 050грн у 4 кв. 2011р.

Порівнюючи собівартість проданих товарів з отриманим від цього доходом, перевіряючими встановлено перевищення собівартості над доходом у сумі 8784075,00грн.

Посилаючись на п.2 ст.3, п.1 ст.42, п.1 ст.55 ГК України, п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.п.138.2, 138.4 ст.138 ПК України, відповідач дійшов висновку, що частина собівартості у сумі 8784075,00грн. не знаходить свого відображення в ціні продажу товарів (робіт, послуг), тобто, вказані витрати здійснювались без мети їх використання в господарській діяльності. При цьому відповідачем встановлено, що підприємство здійснювало реалізацію цукру переважно за мінімальною встановленою ціною 5910,00грн. з ПДВ.

Таким чином, частина собівартості в розмірі 8 784 075грн. не знаходить свого відображення в ціні продажу товарів (робіт, послуг), тобто, ці витрати здійснювались без мети їх використання в господарській діяльності.

Відповідно до п.2 ст.3 Господарського кодексу України господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно з п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України до складу витрат включаються витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 138.4 ст.138 цього Кодексу до складу витрат включаються витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Так, на вимогу суду апеляційної інстанції позивач не обґрунтував наявність розумних економічних або інших причин (ділової мети) систематичного продажу цукру за ціною, значно нижчою від собівартості цього цукру, та одержання внаслідок таких операцій збитків на суму понад 8 млн. грн.

Намір мінімізувати свої податкові зобов'язання у такий спосіб без здійснення реальної господарської діяльності, не можна розглядати як самостійну ділову мету.

Висновок суду першої інстанції про те, що господарська діяльність може здійснюватися і без мети отримання прибутку, є помилковим, оскільки поняття некомерційної господарської діяльності є притаманним господарським правовідносинам, тоді як у податкових правовідносинах неодмінною характерною ознакою господарської діяльності є її направленість на отримання доходу в грошовій, матеріальній чи нематеріальних формах.

Отже, відсутність будь-яких фактичних даних на підтвердження наміру платника податків отримати економічну користь від господарських операцій, виключає правильність висновку суду першої інстанції про неправомірність донарахування відповідачем податкових зобов'язань з податку на прибуток за оспорюваним податковим повідомленням - рішенням.

У зв'язку з тим, що НВФ "Сінтал' Д"- ТОВ ані під час перевірки, ані в процесі вирішення цього спору не було надано жодних доказів, які б дозволили виявити факт економічної вигоди від зазначених господарських операцій з реалізації цукру за цінами, нижчими собівартості, тому відповідач правомірно виключив з валових витрат за 4 квартал 2011р. суму 8784075грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, приймаючи податкове повідомлення-рішення № від 14.11.2012 р. та податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 14.11.2012 року в частині збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 6502979,50 грн., в тому числі за основним платежем - 6464639, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 38340, 50 грн., діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 02.06.2015 року частково не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч.2 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції в частині скасування податкового повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 14.11.2012 року на загальну суму 6502979,50 грн., в тому числі за основним платежем - 6464639, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 38340, 50 грн., податкового повідомлення рішення № НОМЕР_2 від 14.11.2012 р., а також в частині стягнення з Державного бюджету України судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2287,81 грн. прийнята з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 р. по справі № 820/568/13-а необхідно залишити без змін.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ч.3 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ч.1 ст. 198, ст. 202, ч.2 ст.205, ст.ст. 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2015р. по справі № 820/568/13-а в частині скасування податкового повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 14.11.2012 року на загальну суму 6502979,50 грн., в тому числі за основним платежем - 6464639, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 38340, 50 грн., податкового повідомлення рішення № НОМЕР_2 від 14.11.2012 р., стягнення з Державного бюджету України судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2287,81 грн. скасувати, прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Науково-виробничої фірми "СінталД" - товариство з обмеженою відповідальністю відмовити.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 р. по справі № 820/568/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3
Повний текст постанови виготовлений 14.12.2015 р.