Справа № 569/14944/15-а
Суддя: Діонісьєва Н.М.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Діонісьєвої Н.М.

при секретарі Краглевич Ю.О.

за участю представника позивача Прищепи О.С.

представника відповідача Андрєєва Р.В.

представника третьої особи Чепиля М.І.

розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кетам» до Рівненської міської ради, третя особа без самостійних вимог Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради про скасування рішення Рівненської міської ради,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кетам» звернулося до Рівненського міського суду з адміністративним позовом до відповідача - Рівненської міської ради про скасування рішення від 06 жовтня 2015 року №5795 «Про впровадження мораторію на будівництво житлового комплексу (третьої черги) на вул. Дворецькій, 46/48».

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач стверджує, що оспорюване рішення Рівненської міської ради не відповідає вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та/ чи скасовувати їх лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, про що вказав і Конституційний суд України в своєму рішенні від 16.04.2009 року у справі №1-9/2009 за к онституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частини першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування).

В той же час, як вказує позивач у пункті 5 мотивувальної частини свого рішення Конституційний суд України вказав на те, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Статтею 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-УІ відсутня будь-яка процедура скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, а відтак на думку позивача, пункт 2 оспорюваного рішення не відповідає вимогам даного Закону. Оскільки позивач є орендарем земельної ділянки для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку і для будівництва та обслуговування житлового комплексу з вбудованими та прибудованими приміщеннями соціально-побутового призначення), яка знаходиться за адресою в м. Рівне по вул. Дворецькій, 46/48 на підставі договору оренди землі №1169243, то рішення Рівненської міської ради від 06 жовтня 2015 року за №5795 порушує його права як орендаря вказаної земельної ділянки. Тому вважає назване рішення незаконним та просить його скасувати.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов.

Відповідач в своїх запереченнях суду стверджує, що рішення Рівненської міської ради від 06 жовтня 2011 року за №5795 прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки прийняте на підставі ст.ст.31 та 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» та враховуючи соціальну напругу у зв'язку з погіршенням умов проживання мешканців міста, незаконним ущільненням забудови території міста. Таким чином, на підставі наведеного просить у позові відмовити.

У судовому засіданні представник відповідача адміністративний позов заперечив, просив у його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Рішенням Рівненської міської ради від 06 жовтня 2015 року за №5795 «Про впровадження мораторію на будівництво житлового комплексу (третьої черги) на вул. Дворецькій, 46/48», на підставі ст.ст. 140, 146 Конституції України, ст.ст. 31, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», враховуючи соціальну напругу у зв'язку з погіршенням умов проживання мешканців, незаконним ущільненням забудови території міста, з метою захисту інтересів мешканців міста Рівного будо запроваджено до 01 січня 2017 року мораторій на будівництво житлового комплексу (третя черга) на вул. Дворецькій, 46/48 у порядку, встановленому чинним законодавством; скасовано видані Управлінням містобудування та архітектури містобудівні умови від 21 серпня 2015 року за №01М/119.

З матеріалів справи вбачається, що вказане рішення прийняте з порушенням вимог закону.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року за №280/97-ВР передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Повноваження міських рад визначені статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року за №280/97-ВР.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року за №280/97-ВР, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі будівництва належать:

а) власні (самоврядні) повноваження:

1) організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту об'єктів комунального господарства та соціально-культурного призначення, жилих будинків, шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення (як співфінансування на договірних засадах);

2) виконання або делегування на конкурсній основі генеральній будівельній організації (підрядній організації) функцій замовника на будівництво, реконструкцію і ремонт житла, інших об'єктів соціальної та виробничої інфраструктури комунальної власності;

3) розгляд і внесення до відповідних органів виконавчої влади пропозицій до планів і програм будівництва та реконструкції об'єктів на відповідній території;

4) залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності до участі в розвитку потужностей будівельної індустрії і промисловості будівельних матеріалів, у створенні, розвитку та реконструкції об'єктів інженерного забезпечення і транспортного обслуговування;

5) визначення у встановленому законодавством порядку відповідно до рішень ради території, вибір, вилучення (викуп) і надання землі для містобудівних потреб, визначених містобудівною документацією;

6) підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації;

7) встановлення на відповідній території режиму використання та забудови земель, на яких передбачена перспективна містобудівна діяльність;

8) координація на відповідній території діяльності суб'єктів містобудування щодо комплексної забудови населених пунктів;

9) надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок;

10) проведення громадського обговорення містобудівної документації;

11) організація роботи, пов'язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб, у разі неспроможності забудовників продовжувати

б) делеговані повноваження:

1) надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності";

2) організація роботи, пов'язаної зі створенням і веденням містобудівного кадастру населених пунктів;

3) здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу;

4) здійснення контролю за забезпеченням надійності та безпечності будинків і споруд незалежно від форм власності в районах, що зазнають впливу небезпечних природних і техногенних явищ та процесів;

5) організація охорони, реставрації та використання пам'яток історії і культури, архітектури та містобудування, палацово-паркових, паркових і садибних комплексів, природних заповідників;

6) вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування;

7) здійснення державного контролю за дотриманням договірних зобов'язань забудовниками, діяльність яких пов'язана із залученням коштів фізичних осіб у будівництво багатоквартирних житлових будинків.

Згідно із статтею 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року за №280/97-ВР до виконавчих органів міських рад віднесено виконавчі комітети, відділи, управління та інші створені радами виконавчі органи. Управління відноситься до виконавчих органів Рівненської міської ради та є спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури на території міста Рівне, утворюється Рівненською міською радою, їй підзвітне та підконтрольне, підпорядковане виконавчому комітету Рівненської міської ради та міському голові міста Рівне.

Частиною 1 та 2 статті 59 цього ж Закону визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно частини 9 та 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року за №280/97-ВР рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Таким чином, системний аналіз перелічених норм закону свідчить, що міська рада має право скасовувати лише рішення, прийняті виконавчим комітетом ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради. Акти відповідної ради з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Отже, покликання відповідача у рішенні від 06 жовтня 2015 року за №5795 на статтю 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року за №280/97-ВР є незаконним, оскільки зазначена стаття передбачає повноваження виконавчого органу відповідної ради у галузі будівництва, а не самої міської ради.

Разом з тим, суд звертає увагу також на те, що Рішенням Конституційного суду у справі №7-рп від 16 квітня 2009 року за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частини першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»визначено, що закріплені у статті 144 Конституції України і статті 59 Закону норми про акти органів місцевого самоврядування, крім юридичної форми реалізації завдань і функцій визначають порядок прийняття і перевірки рішень органів місцевого самоврядування. В Законі встановлено, що ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України та законами України до їх відання, і що рішення відповідної ради може бути внесене на повторний розгляд цієї ж ради (стаття 25, частина четверта статті 59). Конституційним Судом України було також зазначено, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону).

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення (абзац 5 ч.5 Рішення Конституційного суду у справі №7-рп від 16 квітня 2009 року).

Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року N 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Як встановлено судом, рішення Рівненської міської ради від 06 жовтня 2015 року за №5795 є актом ненормативного характеру та індивідуальної дії, а тому не може скасовуватися чи змінюватися відповідною радою після його виконання або якщо відповідно до приписів вказаного рішення виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення

Вказане узгоджується також з правовою позицією, висвітленою Верховним судом України у постановах суду від 24 жовтня 2011 року, справа №21-309а11, від 06 червня 2011 року, справа №21-5-а11, від 05 березня 2012 року, справа №21-423а11.

Відповідно до ч.2 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішеннями Верховного Суду України.

Судом встановлено, що згідно додаткового договору про поновлення договору оренди землі за №1169243, орендодавець в особі Рівненської міської ради на підставі рішення від 18 серпня 2011 року за №1048 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку і для будівництва та обслуговування житлового комплексу з вбудованими та прибудованими приміщеннями соціально-побутового призначення), яка знаходиться за адресою в м. Рівне по вул. Дворецькій, 46/48.

Згідно договору №04/06-15 на будівництво житлового будинку з вбудованими приміщеннями по вулиці Дворецька 46/48 від 04 червня 2015 року, генеральний підрядник (ТОВ «ЮА Агробуд») зобов'язується своїми силами і засобами збудувати і здати замовнику (ТОВ «Кетам») об'єкт (6-ти поверховий з-х під'їздний житловий будинок по вул. Дворецька, 46/48 загальною площею 8274 кв.м.) у встановлений цим договором строк відповідно до затвердженої договірної ціни і згідно проектної документації.

21 серпня 2015 року Управлінням містобудування та архітектури було затверджено містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки №01М/119 в м. Рівне по вул. Дворецька, 46/48.

31 серпня 2015 року Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт за № РВ 46.

Згідно довідки про вартість незавершеного будівництва від 22 жовтня 2015 року за №25, наданої генеральним підрядником ТОВ «ЮА Агробуд» вартість незавершеного будівництва житлового комплексу з вбудованими офісними приміщеннями по вулиці Дворецька, 46/48 у м. Рівному становить 2 935 600 грн.

Відповідно до акта №717 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22 жовтня 2015 року будь-яких порушень перевіркою не встановлено.

Окрім того, позивачем надано суду договори купівлі-продажу майнових прав житлового комплексу з вбудованими офісними приміщеннями по вулиці Дворецька, 46/48 у м. Рівному.

Таким чином, судом встановлено, що на підставі додаткового договору про поновлення договору оренди землі за №1169243, договору №04/06-15 на будівництво житлового будинку з вбудованими приміщеннями по вулиці Дворецька 46/48 від 04 червня 2015 року та містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки №01М/119 в м. Рівне по вул. Дворецька, 46/48 від 21 серпня 2015 року за №01М/119 у позивача виникли відповідні правовідносини, пов'язані з реалізацією право на будівництво багатоквартирного житлового будинку і будівництва житлового комплексу з вбудованими та прибудованими приміщеннями соціально-побутового призначення, відповідач не мав права виносити рішення від 06 жовтня 2015 року за №5795, яким запроваджено мораторій до 01 січня 2017 року на будівництво житлового комплексу (третя черга) на вул. Дворецькій, 46/48 у порядку, встановленому чинним законодавством та скасовано видані Управлінням містобудування та архітектури містобудівні умови від 21 серпня 2015 року за №01М/119, оскільки дане рішення порушує права позивача як замовника даного будівництва.

Щодо скасування Рівненською міською радою містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 21 серпня 2015 року за №01М/119, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 8 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 201 року №3038-УІ, містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника. Зміни до містобудівних умов та обмежень можуть вноситися тільки за згодою замовника.

Отже, вимоги дані статті не передбачають можливість скасування відповідною радою містобудівних умов, і всі зміни які до них вносяться здійснюються тільки за згодою замовника.

З матеріалів вбачається, що будь-якої згоди ТОВ «Кетам» на скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 21 серпня 2015 року за №01М/119 не надавало, тому суд приходить до висновку, що їх скасування відповідачем не ґрунтується на вимогах закону.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд також бере до уваги, що згідно з частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони : на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач суду не надав.

Згідно з частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 71, 160, 161, 162, 183-2, 186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кетам» до Рівненської міської ради, третя особа без самостійних вимог Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради про скасування рішення Рівненської міської ради задовільнити.

Скасувати рішення Рівненської міської ради (54 сесія 6 скликання) від 06 жовтня 2015 року № 5795 «Про впровадження мораторію на будівництво житлового комплексу (третьої черги) на вул..Дворецькій, 46/48 в м.Рівне.

Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд. Апеляційна скарга на постанову подається впродовж десяти днів після винесення постанови.

Суддя Рівненського

міського суду Н.М.Діонісьєва