Справа № 465/2618/15-а
Суддя: Мартинишин М. О.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

28.09.2015 року Франківський районний суд м.Львова

в складі: головуючої- судді ОСОБА_1

при секретарі- Кметь Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2

до ІДПС взводу з ОСП №3 роти ДПС ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області старшини ОСОБА_3

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з адміністративним позовом в суд до відповідача ІДПС взводу з ОСП №3 роти ДПС ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області старшини ОСОБА_3 визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивує тим, що 07.04.2015р. відповідачем складено постанову ПС2 №298836 про те, що він 07.04.2015р. о 18 год.51 хв. в с. Угерсько Стрийський район а/д Київ-Чоп 607+200 м. керуючи автомобілем НОМЕР_1 в межах населеного пункту, рухався із швидкістю 121 км/год., перевищив встановлену швидкість руху на 61 км/год., однак відомості, зазначені в оскаржуваній постанові не відповідають дійсним обставинам справи так як він не порушував правил дорожнього руху, оскільки інспектор не довів його вини належними доказами. Вважає дії інспектора незаконними, оскільки інспектор не врахував всіх обставин справи. Просить визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пояснення дав аналогічні вищевикладеним у позовній заяві. Просить позов задоволити.

Відповідач у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, не зявився. В письмових запереченнях проти адміністративного позову заперечив, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки підстав для задоволення позову не має та просить справу слухати без його участі.

Враховуючи наведене, суд на підставі ст. 128 КАС України вирішує справу по наявних у ній матеріалах, достатніх для постановлення рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП відповідальність за вказаною статтею наступає зокрема за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

З оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №298836 від 07.04.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що останній 07.04.2015р. о 18 год.51 хв. в с. Угерсько Стрийський район а/д Київ-Чоп 607+200 м. керуючи автомобілем НОМЕР_1 в межах населеного пункту, рухався із швидкістю 121 км/год., перевищив встановлену швидкість руху на 61 км/год., чим порушив Правила дорожнього руху, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00грн..

Згідно п.12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Відповідно до положень ст.245 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що, виходячи із положень вище згаданих статей КпАП України, субєктом оскарження при складанні протоколу та винесенні оскаржуваної постанови було виконано вимоги цих статей, виходячи з наступного.

Так, оскаржувана постанова винесена на підставі протоколу від 07.04.2015 року серія АП1 №821420, при складенні якого було враховано пояснення та заперечення особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

З представлених на розгляд суду матеріалів вбачається вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КпАП України, постанова винесена правомочною особою, стягнення накладено в межах санкції статті з врахуванням вимог ст.33 КпАП України та строків накладення адміністративного стягнення.

Представником позивача в судовому засіданні не представлено суду жодних доказів на підтвердження своїх тверджень, які б заперечували правомірність винесеної постанови в справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №298836 від 07.04.2015 року. Відтак, в судовому засіданні не встановлено неправомірності дій працівників ДАІ по винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України державні органи повинні діяти тільки на підставах, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією України та законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідач, відповідно до ст.71 КАС України довів правомірність своїх дій, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 17, 19, 128, 158, 160, 161, 162, 167, 171-2 КАС України, ст.ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до ІДПС взводу з ОСП №3 роти ДПС ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області старшини ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд міста Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя: Мартинишин М.О.