Справа № 808/4618/14
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2015 рокусправа № 808/4618/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі за текстом ФОП ОСОБА_1 М.) звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі за текстом ДПІ у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя), в якому просила визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.06.2014 № та податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.05.2014.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2014 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 13.06.2014 № НОМЕР_1 та податкову вимогу від 26.05.2014 про сплату боргу (недоїмки).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на її безпідставність, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача та представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що в період з 01.01.02011 по 12.05.2014 ДПІ у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя на підставі підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20, пункту 78.1.7. статті 78 Податкового кодексу України та відповідно до наказу ДПІ в

Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя від 12.05.2014 № 395 у зв'язку з припиненням підприємницької діяльності, та відповідно до направлень на перевірку від 12.05.2014 проведена документальна позапланова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань правильності визначення сукупного оподатковуваного доходу, правильності обчислення і своєчасності сплати до бюджету інших податків, зборів (обов'язкових платежів )за період з 01.01.2011 по 12.05.2014, та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 12.05.2014 суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1, за результатами якої складено Акт №32/08-29-17-02/НОМЕР_2 від 23.05.2014.

За результатами перевірки встановлено порушення позивачем підпункту 168.1.1, підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168, пункту 171.2 статті 171, пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, встановлено заниження податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 у сумі 120 930,00 грн.; підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, підпункту 177.5.2 пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України податкову декларацію про майновий стан та доходи за III квартали 2011 року до ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя не надана; підпункту 49.18.5 пункту 49.18 статті 49, пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України, податкова звітність, а саме: податкова декларація про майновий стан та доходи за 2013 рік до ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя не надана, граничний термін подання до 09.02.2014; статті 51 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-№-УІ із змінами та доповненнями та наказу ДПА України від 24.12.2010 за №1020 зареєстрованого Мінюстом України №46/18784 від 13.01.2011 із змінами та доповненнями, а саме ненадання до ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя податкового розрахунку за формою 1-ДФ за 2011, 2012, 2013 роки у строки визначені у законодавстві та невідображення, сум нарахованих та виплачених доходів громадянам фізичним особам, за ознакою доходу „127.

На підставі вищезазначеного акту податковим органом прийнято податкове повідомлення рішення № від 13.06.2014, яким позивачу донараховано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 120930,00 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 90855,00 грн.

Відповідно до змісту акту перевірки, ФОП ОСОБА_1 з 01.01.2011 по 30.06.2011 перебувала на єдиному податку та здійснила перехід 01.07.2011 на загальну систему оподаткування, у звязку з чим, у встановленому законом порядку повинна була подати податкову звітність, а саме: податкову декларацію про майновий стан та доходи за III квартали 2011 рОКУ до ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя.

Однак, звітність до ДПІ не надавалась, що є порушення вимог підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, підпункту 177.5.2 пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України.

З 01.07.2013 по 12.05.2014 підприємницька діяльність не здійснювалась, що підтверджено книгою обліку доходів та витрат, довідкою з бази ДРФО. Податкова декларація про майновий стан і доходи за період з 01.07.2013 по 31.12.2013, до ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя не надана.

Також, судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у період з 01.01.2011 по 31.12.2013 здійснювалась закупівля товару у громадян фізичних осіб, які не є приватними підприємцями на загальну суму 806 200,00 грн.

Разом з тим, протягом перевіряємого періоду ФОП ОСОБА_1 була зареєстрована платником єдиного податку та в силу норм підпункту 165.1.36 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України дохід, отриманий від такої підприємницької діяльності не підлягав оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб.

В положеннях підпункту14.1.180. пункту 14.1 статті 14 ПКУ визначено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до статті 162 ПКУ платниками податку з доходів фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент. Об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України (п.163.1 ст.163 ПКУ).

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених розділом IV; загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. (п.164.1 ст.164 ПКУ).

За змістом пункту 167.1. статті 167 ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування (тобто загального оподатковуваного доходу) щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Положеннями підпункту 168.1.1. пункту 168.1 статті 168 ПКУ визначено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу; податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом (пп.168.1.2).

Згідно зі статті 171 ПКУ особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку; особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: а) податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні; б) платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов'язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

Відповідно до пункту 176.2 статті176 ПКУ особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається; в) подавати на вимогу платника податку відомості про суму виплаченого на його користь доходу, суму застосованих соціальних податкових пільг та суму утриманого податку; г) подавати контролюючому органу інші відомості про оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та згідно з процедурою, визначеною цим розділом та розділом II цього Кодексу; ґ) нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 2 пункту 297.1 статті 297 ПК України платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів, зокрема,податку на доходи фізичних осіб у частині доходів (об'єкта оподаткування), що отримані в результаті господарської діяльності фізичної особи та оподатковані згідно з цією главою.

Пунктом 297.3 статті 297 ПК України передбачено, що платник єдиного податку виконує передбачені цим Кодексом функції податкового агента у разі нарахування (виплати, надання) оподатковуваних податком на доходи фізичних осіб доходів на користь фізичної особи, яка перебуває з ним у трудових або цивільно-правових відносинах.

Відповідно до пункту 296.1.1. статті 296 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої та п'ятої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня. відображення отриманих доходів. Отже обов'язку вести облік витрат у позивача немає та відповідні положення акту перевірки про дослідження первинних документів на витрати не підтверджуються приписами законодавства та наявними матеріалами справи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено відповідачем, що вимога про сплату боргу з ЄСВ від 26.05.2014 №Ф-130 була винесена на підставі даних картки особового рахунку ФОП ОСОБА_1 Зазначена у вимозі сума боргу з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування є такою, що штучно виникла у зв'язку з некоректною роботою АІС „Податковий блок.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 13.06.2014 № та вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування від 26.05.2014.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2014 року у справі №808/4618/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров