Справа № 2-а-154/10
Суддя: Лузан В. В.
Дата ухвалення: 2010-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-154/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2010 року місто Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого - судді Лузана В.В.

при секретарі - Лаушкіної М.В.

за участю позивачки - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

співвідповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі адміністративний позов довіреної особи кандидата на пост президента України ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 про визнання незаконними дій посадової особи підприємства, зобовязання вчинити певні дії та притягнення посадової особи до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2010 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» про визнання незаконними дій посадової особи підприємства, а саме, заступника начальника ВОХР ОСОБА_3, які виразились у відмові звільнити від виконання службових обовязків на час роботи в дільнічній виборчій комісії працівника порту ОСОБА_7, зобовязанні відповідача вчинити певні дії для участі ОСОБА_7 в роботі виборчої комісії, притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та стягнення судових витрат.

В суді позивачка підтримала позовні вимоги частково, а саме в частині визнання неправомірними дій та притягнення співвідповідача до адмінвідповідальності, а від інших вимог відмовилась, та зазначила, що 11.01.2010 року на її ім*я надійшли документи від голови дільничної виборчої комісії № 7 територіального виборчого округу № 59 ОСОБА_8, які звідчили про невиконання відповідачами вимог виборчого законодавства, які виразились у відмові співвідповідача ОСОБА_3 звільнити від роботи працівника порту ОСОБА_7 на час виконання останнім обовязків секретаря цієї комісії, засідання якої було призначено на 11 січня на 14 годин, про що відповідач був повідомлений відповідною телефонограмою. Цей факт підтверджувався актом про порушення та заявами двох членів комісії. Крім того, вона сама після того, як о 14 годині з*ясувалась відсутність секретаря комісії, дзвонила ОСОБА_3, який також відмовив звільнити ОСОБА_7. Просила суд визнати вказані дії відповідачів незаконними та притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності в порядку, передбаченому ч.І ст.212-19 КУпАП.

Представник відповідача - ДП «Маріупольський морський торговельний порт» ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні проти позову заперечувала та у його задоволенні просила відмовити. В обґрунтування заперечень посилалась на те, що підприємство не отримувало телефонограми від виборчої комісії про необхідність звільнення ОСОБА_7 від виконання службових обовязків на час засідання виборчої комісії, саме 11 січня 2010 року о 14 годині, тому адміністрація не мала можливості вирішити питання про направлення працівника на виборчу ділянку у встановленому на підприємстві порядку, а саме замінити його іншим співробітником та звільнити від чергування 11 січня. Крім того, просила суд прийняти до уваги, що позивач не надав доказів належного повідомлення підприємства про необхідність звільнення працівника для участі у виборчому процесі, як це передбачено відповідними документами, які регулюють порядок діловодства на виборчій ділянці.

ОСОБА_9 позов не визнав та пояснив, що в підрозділі порту, яким є

відділ охорони, він працює заступником начальника та 11.01.10р. отримав телефонограму від виборчої комісії про звільнення від роботи ОСОБА_7 з 12 січня. Іншої телефонограми, а саме про звільнення 11 січня на 14 годин, не надходило, тому питання направлення працівника до виборчої комісії не розглядалось. Просив в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та у задоволенні позову відмовляє з наступних підстав.

Відповідно до ч.І ст.174 Кодексу адміністративного судочинства України право оскаржувати... дії чи бездіяльність підприємств, їхніх посадових та службових осіб тощо, що порушують законодавство про вибори мають субєкти відповідного виборчого процесу, у тому числі довірена особа кандидата на пост Президента України.

За ч.3,4 ст.174 КАС України позовна заява подається до місцевого

адміністративного суду відповідно до ст..18, 19 цього Кодексу у строк, визначений частиною шостою та сьомою ст..172 цього Кодексу, тобто у пятиденний строк з дня вчинення дії або допущення бездіяльності, але не пізніше двадцять четвертої години дня, що передує дню голосування.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 за основним місцем роботи працює на посаді стрілка воєнізованої охорони ДП «Маріупольський морський торговельний порт» за змінним добовим графіком, який 11.01.2010р. знаходився на роботі протягом доби, та обіймав посаду секретаря дільничної виборчої комісії №7 територіального виборчого округу №59 м.Маріуполя, що не заперечується сторонами.

Обовязок члена виборчої комісії приймати участь у засіданні комісії передбачений ст..29 ч.б п.2 Закону України «Про вибори Президента України» (далі за текстом - Закон...).

Відповідно до ч.4 ст.29 Закону... за рішенням виборчої комісії, яке затверджується виборчою комісією вищого рівня, секретар дільничної виборчої комісії звільняється від виконання виробничих або службових обов'язків за основним місцем роботи із збереженням відповідного стажу.

11.01.2010 року о 14 годині проведено засідання дільничної виборчої комісії №7 територіального виборчого округу №59, на яке секретар цієї комісії ОСОБА_7 не зявився, про що позивачем надани відповідні докази.

Разом з тим, в судовому засіданні позивачем не надано суду належних доказів повідомлення відповідача у встановленому порядку про необхідність своєчасного звільнення ОСОБА_7 від виконання службових обовязків на час роботи комісії, а саме 14-00 годин 11 січня 2010 року, та не спростовані заперечення відповідача про неотримання взагалі такого повідомлення. Надана відповідачами книга реєстрації телефонограм свідчить про те, що ОСОБА_7 повинен бути звільнений від роботи з 12.01.2010р., а не 11.01.2010р. о 14годині.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження та належним чином не доведений факт порушення посадовими особами підприємства законодавства про вибори, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог в частині визнання незаконними дії посадових осіб ДП «Маріупольський морський торговельний порт» по відмові звільнити ОСОБА_7 від виконання службових обовязків на час роботи (проведення засідання) дільничної виборчої комісії №7, а тому у цій частині позову відмовляє. Той факт, що позивачка здійснювала телефонні переговори з співвідповідачем ОСОБА_3 після 14 годин 11 січня для врегулювання питання про явку ОСОБА_7 до виборчої комісії на сутність спору не впливає, оскільки виборчою комісією не була дотримана процедура належного повідомлення відповідача про необхідність звільнення учасника виборчого процесу від оснвної роботи.

Щодо позовних вимог в частині зобовязання керівництва підприємства звільняти ОСОБА_7 від виконання службових обовязків на час роботи дільничної виборчої комісії №7, то вони не розглядалися судом за заявою позивача про відмову від позову в цій частині, у зв*язку з тим, що в комісії вибран інший секретар.

Вирішуючи решту позовних вимог, а саме в частині притягнення співвідповідача ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, то такі вимоги є необгрунтованими, оскільки у визнанні його дій неправомірними суд відмовляє, та задоволенню не підлягають, крім того та з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.17, ч.3 ст.21 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори про накладення адміністративних стягнень. Не допускається обєднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки провадження у справах про адміністративні правопорушення відноситься до іншого, ніж адміністративне, виду судочинства, вимоги про притягнення до адміністративної відповідальності із вимогами по спорах щодо правовідносин, повязаних з виборчим процесом, обєднанню в одне провадження не підлягають.

Крім того, згідно ч.І ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самоврядування, який повинен відповідати вимогам ст..256 КУпАП.

Протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст..212-19 КУпАП, згідно п.202 ч.І ст.255 КУпАП уповноважені складати відповідні посадові особи виборчих комісій. При цьому, акт про порушення, складений 11.01.2010 року не прирівнюється та не замінює протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто відповідне провадження по справі про адміністративне правопорушення не відкривалось у відповідності до вимог чинного законодавства.

За таких обставин суд визнає ці позовні вимоги не обґрунтованими, через що у їх задоволенні відмовляє.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 159, 160, 161, 163, 174 КАС України, ст. 29 Закону України «Про вибори Президента України» суд,-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позову довіреної особи кандидата на пост президента України ОСОБА_4 ОСОБА_1 про визнання незаконними дій посадової особи ДП «Маріупольський морський торговельний порт» ОСОБА_3 та притягнення його до адміністративної відповідальності - відмовити.

Сторони та інші особи, які приймають участь у справі, вправі оскаржити в апеляційному порядку постанову суду повністю або частково до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя, шляхом подачі апеляційної скарги протягом двох днів з дня виготовлення мотивованої постанови, яка буде виготовлена 15.01.2010р. о 14 годин.

Суддя