Справа № 2-а-615/2010
Суддя: Демчина Т.Ю.
Дата ухвалення: 2010-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кузнецовський міський суд Рівненської області
Справа № 2-а-615/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2010 року 12 год. 00 хв. м.Кузнецовськ

Суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області Демчина Т.Ю. , розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до відповідача Управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ
проперерахунок пенсії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську (надалі УПФ м.Кузнецовська) про визнання неправомірною бездіяльності у перерахуванні розміру пенсії та зобовязання здійснити перерахунок і виплатити основну та додаткову пенсію як інваліду ІІ групи захворювання, повязаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, у розмірі відповідно 8 мінімальних пенсій за віком та 75 процентів мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, а також виплатити її, з 12 квітня 2002 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1 з 12.04.02 р. є інвалідом ІІ групи захворювання, пов'язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, і отримує державну пенсію, передбачену ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Однак розмір призначеної та виплачуваної пенсії не відповідає розмірам, що встановлені нормою ч.4 ст.54 та ст.50 вищезазначеного Закону, згідно якої розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по II групі інвалідності за 8 мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії 75% мінімальної пенсії за віком.

Представником відповідача до суду подано письмові заперечення. Заперечуючи проти позову, відповідач покликається на те, що згідно ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розміри всіх доплат, пенсій та компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України. Законодавством не передбачено мінімального розміру пенсії, який слід застосовувати при нарахуванні пенсії по інвалідності на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідач вважає, що розмір пенсії, призначений ОСОБА_1, відповідає розмірам, встановленим постановами Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.08 р. та № 654 від 16.07.08 р. До 22.05.08 р. ОСОБА_1 отримувала пенсію у розмірі, не меншому за встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.02 р. для інвалідів ІІ групи захворювання, повязаного з наслідками аварії на ЧАЕС. Представник відповідача вказує на неможливість застосувати для визначення нижчої межі пенсії, передбаченої Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", той мінімальний розмір пенсії за віком, що визначений ст. 28 ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», так як цей розмір застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Крім того, заперечення обґрунтовуються тим, що позивачем пропущено встановлений ст.100 КАС України строк звернення до адміністративного суду, а тому відповідач вважає, що є всі підстави для відмови у задоволенні вимог позивача в повному обсязі.

До заперечень відповідачем подано суду для огляду пенсійну справу позивачки.

Суддя, дослідивши та оцінивши подані сторонами докази у справі, прийшов до висновку про часткове задоволення позову. При цьому суд встановив та врахував наступне.

З копії посвідчення серії А № 128289 (вкладка № 046003), виданого Рівненською облдержадміністрацією 15.06.01 р., вбачається, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1. Згідно з довідкою МСЕК (арк.пенс.справи 21) серії МСЕ № 019484, ОСОБА_1 після повторного огляду з 12.04.02 р. визначено другу групу інвалідності та встановлено, що її захворювання пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Розпорядженням УПФ м.Кузнецовська № 268 від 26.04.01 р. (арк.пенс.справи 1) ОСОБА_1 з 11.04.01 р. призначено пенсію по інвалідності загального захворювання, на підставі її заяви від 25.04.01 р. (арк.пенс.справи 7).

Розпорядженням УПФ м.Кузнецовська № 112518 від 23.04.02 р. (арк.пенс.справи 20) ОСОБА_1 з 12.04.02 р. призначено пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків, відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на підставі поданої довідки МСЕК (арк.пенс.справи 21).

Розпорядженням УПФ м.Кузнецовська № 112518 від 10.05.05 р. (арк.пенс.справи 24) ОСОБА_1 з 04.05.05 р. призначено пенсію за віком, на підставі її заяви від 04.05.05 р. про перехід на даний вид пенсії (арк.пенс.справи 25).

Розпорядженням УПФ м.Кузнецовська № 112518 від 23.01.06 р. (арк.пенс.справи 40) ОСОБА_1 з 01.01.06 р. призначено пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків, відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на підставі її заяви від 05.01.06 р. про перехід на даний вид пенсії (арк.пенс.справи 41).

Таким чином, судом встановлено, ОСОБА_1 отримувала основну пенсію по інвалідності у розмірі фактичних збитків на підставі ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у період з 12 квітня 2002 року по 03 травня 2005 року, а також з 01 січня 2006 року і по даний час.

Відповідно до ст.6 Закону України „Про пенсійне забезпечення», а також ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01 січня 2004 року, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Із змісту ст.44 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що підставою для перерахунку пенсії є заява особи.

Отже, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про зобовязання відповідача провести перерахунок основної пенсії позивачці за період з 04.05.05 р. по 31.12.05 р., є безпідставними, так як ОСОБА_1 скористалась правом вибору пенсії, обравши за цей період пенсію за віком, про що подала до відповідача письмову заяву.

Відповідно до ст.54 ч.1 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатись за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Частиною 4 ст.54 вищезазначеного Закону визначено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по ІI групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» передбачена інша редакція частини 4 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме - частину 3 і 4 ст.54 замінено чотирма частинами іншого змісту. У цій редакції ст.54 ч.3 Закону визначено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок із Чорнобильської катастрофою, не можуть бути нижчими для осіб, до яких відноситься ОСОБА_1 - 120 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Тим же Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» викладено у іншій редакції і норму ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до якої встановлено розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до категорії 1 - інвалідам II групи - 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.08 р. №10-рп/2008. Згідно з п.6 резолютивної частини вказаного рішення, рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Отже, з 22.05.08 року норми ст.54 та ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" діють у редакції, чинній у період до внесення змін підпунктом 15 і підпунктом 12 п. 28 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", що визнані неконституційними.

Відповідно до ст.8 КАС України, у разі виникнення колізії між підзаконним нормативно-правовим актом та законом, застосуванню підлягають положення закону.

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1, а також заперечень УПФ м.Кузнецовська встановлено, що основна пенсія позивачки за періоди її призначення відповідно до ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, нараховувалась та виплачувалась ОСОБА_1 у розмірах, встановлених постановами Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.02 р., з 01.01.08 р. - Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік, а після визнання його положень в цій частині неконституційними постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.08 р.

Посилання відповідача на постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.08 р., № 530 від 28.05.08 р. та № 654 від 16.07.08 р. як на підставу визначення розміру основної та додаткової пенсії позивачки є безпідставними, оскільки вказані постанови є підзаконними нормативно-правовими актами, і їх норми щодо регулювання розмірів основної та додаткової пенсії особам, які мають ІІ групу інвалідності, повязаної з наслідками Чорнобильської катастрофи, суперечать вимогам ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому на підставі ст.8 КАС України застосуванню не підлягають.

Таким чином, суд вважає, що дії відповідача щодо невиплати позивачці основної пенсії з 12.04.02 р. по 03.05.05 р., з 01.01.06 р. по 31.12.07 р., а також з 22.05.08 р. у розмірі, не нижчому за 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю з 12.04.02 р. по 31.12.07 р., а також з 22.05.08 р. у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, є неправомірними.

Суд визнає неспроможними заперечення представника відповідача в частині неможливості застосування розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного у ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсій за нормами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", так як іншими нормативно-правовими актами, в тому числі і спеціальним законом, розмір мінімальної пенсії за віком не визначено. При цьому, положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» про те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не слід брати до уваги, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем права на підвищення пенсії відповідно до закону.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що базою для розрахунку мінімальної пенсії за віком, інших соціальних виплат, є прожитковий мінімум. Отже, величиною мінімальної пенсії за віком, від якої має бути фактично вирахувано нижчу межу пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою по IІ групі інвалідності (8 мінімальних пенсій за віком), а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю таких осіб, є встановлений законом прожитковий мінімум.

Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок основної пенсії позивачці відповідно до вимог статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 12.04.02 р. по 03.05.05 р., з 01.01.06 р. по 31.12.07 р., а також з 22.05.08 р. як інваліду II групи інвалідності, пов'язаної із Чорнобильською катастрофою, в розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком, крім того, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду ІІ групи інвалідності, пов'язаної із Чорнобильською катастрофою, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, з 12.04.02 р. по 31.12.07 р., а також з 22.05.08 р.

Відповідно до ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Зазначеною нормою (в редакції, що діє на момент звернення до суду) передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, відповідно до ст.87 Закону України „Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ст.46 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01 січня 2004 року, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Так як суд прийшов до висновку про відсутність вини позивачки у ненарахуванні та невиплаті їй основної пенсії у розмірі, передбаченому ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 12.04.02 р. по 03.05.05 р., з 01.01.06 р. по 31.12.07 р., а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі, передбаченому ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає безпідставними посилання відповідача на пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.50, 54, 67, 71 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, керуючись ст.ст.2, 11, 71, 94, 99, 160-163 КАС України, суддя -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії з як інваліду ІІ групи інвалідності, повязаної з Чорнобильською катастрофою, у розмірі, встановленому ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 12.04.02 р. по 03.05.05 р., з 01.01.06 р. по 31.12.07 р., а також з 22.05.08 р., а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду ІІ групи інвалідності, пов'язаної із Чорнобильською катастрофою, у розмірі, встановленому ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 12.04.02 р. по 31.12.07 р., а також з 22.05.08р

Зобовязати управління Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 12 квітня 2002 року по 03 травня 2005 року, з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року, а також з 22 травня 2008 року відповідно до ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як інваліду ІІ групи інвалідності, повязаної з Чорнобильською катастрофою, - у розмірі, не нижчому восьми мінімальних пенсій за віком.

Зобовязати управління Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську здійснити перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 з 12 квітня 2002 року по 31 грудня 2007 року, а також з 22 травня 2008 року відповідно до ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як інваліду ІІ групи інвалідності, повязаної з Чорнобильською катастрофою, - у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

У решті вимог відмовити у звязку з безпідставністю.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Кузнецовський міський суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: