Справа № 568/1410/15-а
Суддя: Лопухович А. О.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 568/1410/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Лопухович А.О., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Радивилівському районі Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснення перерахунку,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він працював головою Радивилівського районного суду Рівненської області, в червні 2013 року був звільнений у відставку за віком. Відповідно до положень діючого законодавства отримує щомісячне довічне грошове утримання як суддя у відставці. Визначення розміру щомісячного грошового утримання було здійснено виходячи з окладу голови Радивилівського районного суду, доплат до вислуги років, за перебування на адміністративній посаді. З огляду на те, що починаючи з 01 вересня 2015 року змінився розмір посадового окладу голови Радивилівського районного суду та відповідні розміри вказаних вище доплат, виникла необхідність у проведенні перерахунку сум, які він отримує у вигляді щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зі змісту довідки виданої ТУ ДСА України в Рівненській області вбачається, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має бути перерахований в сторону збільшення. З цієї причини він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області із заявою про проведення перерахунку отримуваного ним щомісячного грошового утримання судді у відставці. Однак Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області листом М18-К/05-06 від 05.11.2015 року йому відмовлено у проведені перерахунку. Доводи відповідача зводяться до того, що перерахування щомісячного довічного грошового утримання проводяться тільки суддям Конституційного Суду України. Крім того, посилання відповідача на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії /щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування, «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України є безпідставним. Даний пункт стосується умов призначення пенсій (довічного грошового утримання) і не стосується умов перерахування раніше призначеної пенсії. Тому посилання відповідача на те, що з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються суперечить вимогам закону і є протиправним. Відповідач посилається на те, що згідно ч.4 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання і п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213. Однак, Постановою Верховної Ради України № 4016-12 від 24.02.1994 року було доповнено абзацом третім пункт перший Постанови Верховної Ради України №2863-ХІІ.від 15.12.1992 року «Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів». Цією нормою було встановлено, що в разі зміни заробітної плати працюючих суддів, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці обчислюється виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на посаді, яку раніше займав суддя у відставці. Отже, право на перерахунок забезпечується не лише суддям Конституційного суду України, а і суддям загальної юрисдикції. При виході у відставку йому було 18 червня 2013 року призначено щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 % його заробітної плати, що на 1 вересня 2015 року становить 20827.80 грн. Розмір його щомісячного довічного грошового утримання з 1 вересня 2015 року повинен становити 23563.80 грн. Тому Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі повинне провести перерахунок та виплатити, починаючи з 1 вересня 2015 року, йому пенсію в розмірі 23563.80 грн. Просить визнати відмову відповідача щодо здійснення перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці визнати протиправною та зобов»язати здійснити перерахунок та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 1 вересня 2015 року з урахуванням раніше проведених виплат.

У відповідності до положень ст.183-2 КАС України суд розглядає справу в порядку скороченого провадженні. Ухвала про відкриття скороченого провадження разом з адміністративним позовом та доданими до нього матеріалами була надіслана відповідачу.

У встановлений строк управління ПФУ в Радивилівському районі Рівненської області подало заперечення проти позову, де вказує, що на їх думку підстав для задоволення позовних вимог немає. Позивачу призначені виплати відповідно до вимог закону, підстав здійснювати їх перерахунок, виходячи із запропонованою ним розміру не має, оскільки таке право ОСОБА_1 не порушене. Просять відмовити у задоволені позову повністю.

Дослідивши всі обставини справи, суд вирішив, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 із 18 червня 2013 року перебуває на обліку в УПФ в Радивилівському районі Рівненської області та отримує довічне грошове утримання судді у відставці. Стаж роботи на посаді судді на дату звільнення 17 червня 2013 року становив 44 роки. (а.с.7-15)

28 жовтня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку враховуючи те, що починаючи з 1 вересня 2015 року змінився розмір посадового окладу голови Радивилівського районного суду та відповідні розміри вказаних вище доплат, а тому виникла необхідність у проведенні перерахунку сум, які він отримує у вигляді щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Надав довідку видану ТУ ДСА України в Рівненській області з якої вбачається, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має бути перерахований в сторону збільшення.

Листом від 5 листопада 2015 року за №18-К/05-06 управлінням Пенсійного фонду в Радивилівському районі Рівненської області йому відмовлено у проведені такого перерахунку. (а.с.6)

Згідно до п.п.2,9 ч.4 ст.126 Конституції України суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив, у разі подання суддею заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням, досягнення суддею 65 років.

При цьому звільнення судді відбувається за наявності в судді відповідного стажу роботи, який визначено в ч. 1 ст. 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453- V1.

Наведені положення закону знайшли свою деталізацію у рішенні Конституційного Суду України від 19.11.2013 року № 10-рп/2013 у справі щодо відповідності Конституції України статтей 103,109,131,132,135,136,137, п.п.1 п. 2 розділу XI1 «Прикінцеві положення» Закону України № 2453-V1.

Конституційний Суд України зазначив, що положення розділу VIII Конституції України та Закону України № 2453-V1 дає підстави для висновку, що відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді, що нетотожне призначенню та виплаті пенсії громадянам на загальних підставах.

Наслідком відставки є припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 року № 3- рп/2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України(конституційності) окремих положень ст. 2, абз.2 п.2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці)), зазначено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання, і така незалежність судді забезпечується його належним матеріальним та соціальним забезпеченням.

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці.

За змістом пункту 8 частини четвертої ст..47, статей 136-138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», який був чинним на момент виходу у відставку позивача, належне матеріальне та соціальне забезпечення суддів, в тому числі, і щомісячне довічне грошове утримання, є елементами статусу суддів та однією з основоположних гарантій незалежності судді.

У абзаці четвертому пункту 2.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03.03.2013 року вказано, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звернення змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів.

Зазначеним вище Рішенням Конституційного Суду України визнано такою, що не відповідає Конституції України частину третю статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-УІ у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування Пенсійної системи » від 08.07.2011 року №3668-УІ.

Пунктом 8 мотивувальної частини цього рішення Конституційного Суду України визначено порядок його виконання. Зокрема вказано, що підлягає застосуванню ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції до змін, внесених законом №3668-УІ, а саме: щомісячне довічне грошове утримання, виплачується судді 80 відсотків грошового утримання судді який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад двадцять років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до ч.5 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Враховуючи, що за суддею, який перебуває у відставці, зберігається звання судді та такі ж гарантії недоторканності та соціального захисту, як і до виходу у відставку, скасування при виході у відставку гарантованого щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до ч. 3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обмеженням соціальних гарантій суддів, передбачених Конституцією України та іншими законами України, оскільки зміст та обсяг досягнутого суддями рівня матеріального забезпечення не може бути звужено або скасовано шляхом внесення змін до чинного законодавства.

У постанові Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 24 березня 2015 року у справі № 21-584а14 зазначено, що з моменту ухвалення Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 підлягає застосуванню ч. 3 ст. 138 Закону України № 2453-VI в редакції до змін, внесених Законом України № 3668-VI: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

Право на відставку позивачем реалізоване до набрання чинності як Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» № 192-VIII від 12.02.2015 року, яким Закон України «Про судоустрій і статус суддів» викладений у новій редакції, так і Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 -VIII від 02.03.2015 року. Відповідно до ч.3 статті 141 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 -VIII від 02.03.2015 року звужено розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці порівняно зі ст.138 Закону України №2453 - VI від 07.07.2010 року, тому наявні всі правові підстави для нарахування та виплати позивачу щомісячного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% заробітної плати судді, починаючи з 1 вересня 2015 року.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Управління Пенсійного фонду України як територіальний представницький орган Пенсійного фонду України зобов'язане керуватися у своїй діяльності лише виключно діючим законодавством України в межах своїх повноважень.

Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

У ст.58 Конституції України встановлено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі крім випадків коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, порушене право ОСОБА_1 підлягає відновленню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,11,57-61,71,158-163,167,183-2,186 КАС України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Радивилівському районі Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснення перерахунку задоволити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області щодо відмови здійснення перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці.

Зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області здійснити перерахунок та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 1 вересня 2015 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: