Справа № 2-а-5976/11
Суддя: Корх О. І.
Дата ухвалення: 2011-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5976/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2011 року Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Корха О.І.,

при секретарі Александровій Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківка у приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області про визнання дій відповідача неправомірними та стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення з 2008 року по дату винесення постанови суду, -

в с т а н о в и в:

31 травня 2011 року позивач звернувсь до суду з даним позовом посилаючись на те, що він має статус особи, яка віднесена до першої категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ( посвідчення серії А №103100), інвалід 2 групи, має право на відповідні соціальні гарантії та пенсійне забезпечення, згідно діючого законодавства України.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян. Які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивачці повинна виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, при цьому розмір мінімальної заробітної плати за ч. 7 даної статті визначається на момент виплати.

Тому позивачка звернулась з заявою до Корюківського управління праці та соціального захисту населення з проханням здійснити виплати недоотриманих частин зі щорічної допомоги на оздоровлення.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України відповідач зобовязаний діяти лише на підставі. В межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правовий режим м. Корюківка, яке відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю встановлено ч.1 ст. 19 ЗУ Про правовий режим території , що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема в п.7 зазначено державою гарантується надання громадянам, які проживають у зазначеній зоні , пільг і компенсацій, передбачених ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції, включно законами визначаються основи соціального захисту, а у ст.75 Конституції встановлено , що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент Верховна Рада.

Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам.

Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофине уповноважено Кабінет Міністрів зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір допомоги на оздоровлення встановлений законом.

Згідно ст..67 Закону Про статус і соціальний захист громадян. Які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиКабінет Міністрів України має право лише підвищувати конкретні розміри всіх доплат. Пенсій і компенсацій, передбачених цим Законом.

Розміри допомоги, встановлені нормами постанови КМУ від 12.07.2005 р №562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофине відповідають розмірам щорічної допомоги на оздоровлення, що встановлені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофине передбачає умови, розміри та порядок виплат щорічної допомоги інвалідам, тому застосування відповідачем вказаної Постанови безпідставне.

Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофимає вищу юридичну силу і при вирішенні питання щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення відповідач повинен керуватися вимогами статті 48 вказаного Закону, який передбачає право позивача на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні відносин з виплати щорічної допомоги на оздоровлення підлягають застосуванню норми Конституції та ст.. 48ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням розміру мінімальної плати на момент виплати.

Встановлений у 2005 постановою КМУ Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи№562 від 12.07.2005 р. розмір щорічної допомоги на оздоровлення не відповідає розміру, встановленому законами і не змінювався, незважаючи на постійне збільшення мінімальної заробітної плати.

Враховуючи особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обумовлену цим необхідність їх адекватного соціального захисту, Верховна Рада України і нормами ст.71 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачила - дія положень цього Закону не може призупинитися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього закону.

Одним із безпосередніх завдань управління праці та соціального захисту населення є призначення та виплата соціальної допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Тому Корюківське районне управління праці і соціального захисту населення виступає відповідачем у даному спорі.

Керуючись вищевикладеним позивач просить суд : визнати дії Управління праці та соціального захисту населення неправомірними; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення як особі, віднесеній до 1 категорії постраждалих від аварії на ЧАЕС, інваліду 2 групи відповідно до ст.48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 5 мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати за виключенням виплаченої допомоги на оздоровлення у розмірі 120 грн. за всі роки, починаючи з 2008 року до дати винесення постанови суду.

Від відповідача надано до суду письмові заперечення на позов та довідку про розмір виплаченої позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за період зазначений в позові.

В засідання сторони не зявились, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог 128 КАС України.

Позивачем подано заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання осіб які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Судом встановлено, що 31 травня 2011 року позивач звернувсь до суду з даним позовом посилаючись на те, що він має статус особи, яка віднесена до першої категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ( посвідчення серії А №100833), інвалід 2 групи, має право на відповідні соціальні гарантії та пенсійне забезпечення, згідно діючого законодавства України.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян. Які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивачці повинна виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, при цьому розмір мінімальної заробітної плати за ч. 7 даної статті визначається на момент виплати.

Позивачка зверталась з заявою до Корюківського управління праці та соціального захисту населення з проханням здійснити виплати недоотриманих частин зі щорічної допомоги на оздоровлення.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України відповідач зобовязаний діяти лише на підставі. В межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до резулятивної частини рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнані неконституційними положення Закону УкраїниПро державний бюджет на 2007 рік втратили чинність з дня ухвалення цього рішення, тобто з 09.07.2007 року.

Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофимає вищу юридичну силу і при вирішенні питання щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення відповідач повинен керуватися вимогами статті 48 вказаного Закону, який передбачає право позивача на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні відносин з виплати щорічної допомоги на оздоровлення підлягають застосуванню норми Конституції та ст.. 48ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням розміру мінімальної плати на момент виплати.

Враховуючи особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обумовлену цим необхідність їх адекватного соціального захисту, Верховна Рада України і нормами ст.71 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипередбачила - дія положень цього Закону не може призупинитися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього закону.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України Про судоустрій та статус суддіввід 07.07.2010 року №2453-VI) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України Про судоустрій та статус суддіввід 07.07.2010 року №2453-VI) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач отримав щорічну допомогу на оздоровлення після винесення рішення Коституційного суду № 6-рп від 22.05.2008 року, а саме за 2008 рік - 20.11.2008 року в сумі 120 гривень, за 2009 рік 09.09.2009 року в сумі 120 гривень, за 2010 рік 13.05.2011 року в сумі 120 гривень, за 2011 рік допомогу на оздоровлення позивач не отримував.

Позивач звернувся до суду з позовом 28.04.2011 року, отже щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік позивач отримав в межах строку позовної давності. За 2008 та за 2009 рік щорічну допомогу на оздоровлення позивач отримав 20.11.2008 року та 09.09.2009 року , а так як до суду з позовом звернувся тільки 31.05.2011 року, то пропустив шестимісячний строк звернення до суду.

Разом з подачею позовної заяви позивач не звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Приймаючи рішення щодо наявності або відсутності підстав для поновлення строку судом враховано, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. В матеріалах поданого позову, докази таких обставин відсутні.

Враховуючи викладене та відсутність заяви про поновлення строку, підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, позовну заяву в частині зобовязання здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік та за 2009 рік, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 2 групи, необхідно залишити без розгляду, оскільки позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до суду.

Таким чином позивач за період з 2010 рік повинен був отримувати допомогу на оздоровлення відповідно до ч.4 ст.48 Закону України Про статус і соціальних захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 5 мінімальних заробітних плат.

Враховуючи вищевикладене позов позивача підлягає задоволенню частково , а саме підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині визнання дій управління праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області щодо відмови та не проведення перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення за період 2010 рік позивачу відповідно до ч.4 ст.48 Закону України Про статус і соціальних захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 5 мінімальних заробітних плат - неправомірними.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобовязання управління праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області провести перерахунок та забезпечити виплату позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за період 2010 рік відповідно до ч.4 ст.48 Закону України Про статус і соціальних захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 5 мінімальних заробітних плат за виключенням вже виплачених сум в вказаний період.

В решті позов підлягає залишенню без розгляду.

Так як позивач є потерпілим від ЧАЄС і звільняється від сплати державного мита, відповідач також звільнений від сплати державного мита, а позов задовольняється судом, тому судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ч.4 ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.1,8,22,55 Конституції України, ст. ст.12, 41, 5,6, 17-19,71,94,99,128, 104-108 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області про визнання дій відповідача неправомірними та стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення з 2008 року по дату винесення постанови судузадовольнити частково .

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області щодо відмови та не проведення перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік позивачу ОСОБА_1 відповідно до ч.4 ст.48 Закону України Про статус і соціальних захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиіз розрахунку 5 мінімальних заробітних плат - неправомірними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області провести перерахунок та забезпечити виплату ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік відповідно до ч.4 ст.48 Закону України Про статус і соціальних захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 5 мінімальних заробітних плат за виключенням вже виплачених сум в вказаний період.

Звільнити сторони від сплати державного мита відповідно законодавства і ці витрати віднести на рахунок держави.

Копію рішення направити сторонам до відому.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня оголошення постанови апеляційної скарги до Корюківського районного суду.

Суддя О. І. Корх