Справа № 820/11984/15
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 січня 2016 р. № 820/11984/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Тітова О.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС про скасування наказу та поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати наказ відповідача від 26.11.2015 року №1317-о про його звільнення та поновити його на посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуваний наказ є незаконним і таким, що прийнятий без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, чим були порушені його права, що потребує судового захисту.

В судове засідання призначене на 12.01.2016 року представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання не прибув, проте через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання призначене на 12.01.2016 року не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом участі у судовому засіданні не скористався, надав до суду клопотання про відкладення судового засідання у зв'язку з неможливістю прибуття представника митниці, оскільки приймає участь в Сумському окружному адміністративному суді.

Враховуючи стислі строки розгляду даної категорії адміністративних справ, та той факт, що відповідачем до суду надані письмові заперечення та суб'єкт владних повноважень не обмежений у виборі кількості представників, які можуть представляти його інтереси, зокрема, у суді - зазначене клопотання залишено без задоволення.

Суд вважає, що перешкод для розгляду справи немає, а саме: відсутня потреба заслухати свідка чи експерта; особи, які беруть участь у справі, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а тому справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження з огляду на ч. 6 ст. 128 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 займав посаду заступника начальника митного поста «Суми - центральний» Сумської митниці ДФС.

Як свідчать докази справи, 26 листопада 2015 року Сумською митницею ДФС України було прийнято наказ №1317-о про звільнення позивача з вказаної посади на підставі п.1 ст. 41 КЗпПУ за одноразове грубе порушення, у зв'язку з припиненням трудового договору.

Судом встановлено, що прийняттю оскаржуваного наказу передувало наступне.

20 жовтня 2015 року за результатами службового розслідування було складено акт, яким встановлено, що ОСОБА_1 не забезпечено належного виконання службових обов'язків, допущенні порушення митного законодавства та недбалість у роботі; та було запропоновано за неправомірні дії та бездіяльність під час виконання службових обов'язків начальника митного поста «Суми-центральний», які призвели до порушень митного законодавства головним державним інспектором ОСОБА_2, не забезпечення належного контролю за роботою підпорядкованого особового складу, що спричинило порушення вимог пунктів 2.1.3; 2.1.8; 2.1.10; 2.2.3.8; 2.2.3.9; 2.2.7.3; 2.2.7.5; 2.2.7.11; 2.2.7.12; 2.2.9; 2.2.9.1; 2.2.9.3; 2.2.9.4; 2.2.9.5; 2.2.9.7; 2.2.19; 2.3.2 положення про митний пост «Суми - центральний», затвердженого наказом Сумської митниці ДФС від 07.08.2015 №230, які призвели до одноразового грубого порушення трудових обов'язків, застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення відповідно до частини 1 статті 41 КЗпП України.

З наведеним суд не погоджується та при вирішенні даного спору враховує наступні обставини та нормативні положення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації всіх форм власності, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Згідно постанови Пленуму ВС України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», на підставі п.1 ст. 41 КЗпПУ за одноразове грубе порушення трудових обов'язків трудовий договір може бути розірвано лише з керівником підприємства, установи, організації (філії, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також із службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів контролю за цінами.

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Статтею 14 Закону України «Про державну службу» передбачено, що дисциплінарні стягнення (в тому числі звільнення) застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Таким чином, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення допускається виключно у разі грубого порушення трудових обов'язків. Тобто, такого порушення, яке є несумісним із продовженням займання цією особою своєї посади.

Згідно акта службового розслідування неправомірні дії з боку державних інспекторів митного поста «Суми - центральний» ОСОБА_2 та ОСОБА_3, неналежний контроль за діями підлеглих посадових осіб з боку заступника начальника митного поста «Суми - центральний» ОСОБА_1, безвідповідальне відношення начальника митного поста «Суми - центральний» ОСОБА_4 в частині чіткого визначення функціональних обов'язків підлеглими посадовими особам, відсутність контролю за діяльністю підпорядкованого підрозділу з боку заступника начальника Сумської митниці ДФС ОСОБА_5 призвели до спроби незаконного переміщення тютюнових виробів через митний кордон України. Грубе порушення трудових обов'язків позивачем полягало у неналежному контролі за діями ОСОБА_2 і ОСОБА_3, що призвело до вчинення ними неправомірних дій.

При цьому з акту службового розслідування не вбачається, якими саме діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.1.3; 2.1.8; 2.1.10; 2.2.3.8; 2.2.3.9; 2.2.7.3; 2.2.7.5; 2.2.7.11; 2.2.7.12; 2.2.9; 2.2.9.1; 2.2.9.3; 2.2.9.4; 2.2.9.5; 2.2.9.7; 2.2.19; 2.3.2 положення про митний пост «Суми - центральний», затвердженого наказом Сумської митниці ДФС від 07.08.2015 №230 і чому контроль за діями підлеглих був неналежним.

Звільнення позивача відбулося у зв'язку з тим, що комісією в акті службового розслідування було зроблено висновки, що неправомірні дії підлеглої позивача ОСОБА_2 призвели до спроби незаконного переміщення тютюнових виробів через митний контроль, а ОСОБА_1 всупереч посадових обов'язків не забезпечив контроль за правомірністю дій підлеглої ОСОБА_2

Проте правомірність дій підлеглої позивача ОСОБА_2 було встановлено постановою Харківського окружного адміністративного суду у справі №820/11358/15 від 09.12.2015, з якої вбачається, що ОСОБА_2 виконала свої обов'язки належним чином. Вказаною постановою скасовано наказ про звільнення ОСОБА_2 та поновлено її на посаді.

Так, ч. 4 ст. 337 МКУ передбачає, що контроль із застосовуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Частиною 2 ст. 338 МКУ встановлено, що за результатами застосування системи управління ризиками огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення може бути ідентифікованим - без розкриття пакувальних місць і без обстеження транспортного засобу, частковим розкриттям - з розкриттями до 20% пакувальних місць І вибірковим обстеженням транспортного засобу та повним - з розкриттям до 100% пакувальних місць і поглибленим обстеженням транспортного засобу.

По-перше, дана норма встановлює, що повне обстеження включає в себе розкриття до 100% пакувальних місць, а не 100%.

По-друге, товар, що оглядався підлеглою позивача ОСОБА_2, не був запакований, тобто, не мав пакувальних місць, які вона мала розкрити, доступ до товару був достатній в повному обсязі.

Таким чином, завдання, які були сформовані АСАУР для митного огляду - перевірка відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митний декларації були виконані повністю.

Також, митний пост "Суми-центральний" не обладнаний засобами розвантаження/завантаження великогабаритних та великовагових товарів. Жодних умов, пристроїв, засобів для розвантаження таких вантажів, або рентген-апаратури -ТЗМК, яка дозволяє виявляти тайники, на даному митному пості немає. А від так, підлегла позивача ОСОБА_2 під час митного огляду не мала ані фізичних можливостей, ані достатніх навиків для розібрання таких катушок.

Під час здійснення огляду товарів, були присутніми як власник такого товару, так і водій транспортного засобу. Підпис власника міститься безпосередньо в акті митного огляду. Факт присутності в тому числі і водія підтверджується навіть самим актом службового розслідування.

Що стосується неправомірності надання дозволу на відкликання митної декларації, то згідно до ч. 5 ст. 269 МКУ митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин, перелік причин, які визначені п. 2 цієї статті не включає очікування пред'явлення вантажу та строк виконання митних формальностей в місті розташування митного органу. Стаття 95 МКУ визначає строк транзитного переведення для автомобільного транспорту: 10 діб - термін доставки вантажу в митницю призначення. Відповідна дата і зазначається в графі В/і митної декларації. В даному випадку строк необхідно було продовжити на 1 день. Згідно п. 36 Постанови КМУ від 21.05.2012 р. № 450 "Питання, пов'язані із застосуванням митних декларацій" внесення змін до поданої митному органу електронний митної декларації здійснюється шляхом її відкликання. Норма цього пункту не визначає в чиїй компетенції знаходиться заповнення графи, яку необхідно виправити. З огляду на вищевказані причини та ч. 5 ст. 269 МКУ митну декларацію від 25.08.2015 р. №805130000/2015/010542 було правомірно відкликано.

Крім того 27.08.2015 р. на митному пості "Ужгород" було виявлено у середині катушок не задекларовані цигарки, тобто, це відбулось більш ніж через добу, в протилежному боці України. На вантажний відсік засоби ідентифікації-пломби не накладались. Зупинки даного транспортного засобу на кілька годин не дають підстав стверджувати, що катушки із захованими цигарками вже знаходилися в транспортному засобі на момент перевірки на митному пості «Суми-центральний» Сумської митниці ДФС.

Згідно п. 8 Постанови КМУ від 13.06.2000 р. №950 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Позивач має загальний стаж державної служби більше 30 років. Жодних стягнень до цього часу до нього застосовано не було. Також ОСОБА_1 має великий перелік заохочень, з яких є нагрудний знак «За сумлінну службу в митних органах України» III ступеня. 20.08.2015 йому було присвоєне чергове спеціальне звання «Радник податкової та митної справи II рангу».

Отже, суд не може погодитись, що оскаржуваний наказ є законним і обґрунтованим.

Згідно ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підстав, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч.1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, у даному випадку відповідна сторона не дотрималася вимоги закону про захист охоронюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, в межах повноважень і спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При таких обставинах, оскаржуване рішення не може вважатися законним та обґрунтованим, оскільки воно направлене на звуження змісту і обсягу існуючих прав і свобод позивача, що суперечить вимогам ст. 22 Конституції України та потребує судового захисту в розумінні положень ст. 2 КАСУ, а тому у суду є правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 256 ч. 1 п. 3 КАСУ негайному виконанню підлягає постанова суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника митного поста «Суми - центральний» Сумської митниці ДФС.

Керуючись ст. 2, 9, 11, 128, 159, 160, 162, 256 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС про скасування наказу та поновлення на роботі - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати наказ Сумської митниці ДФС України від 26.11.2015р. № 1317-0 про звільнення ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на роботі - на посаді головного заступника начальника митного поста «Суми - центральний» Сумської митниці ДФС.

Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі - на посаді головного заступника начальника митного поста «Суми - центральний» Сумської митниці ДФС підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Тітов О.М.