Справа № 2а-83/11/04079
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2011-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

В І Л Ь Н О Г І Р С Ь К И Й М І С Ь К И Й С У Д Д Н І П Р О П Е Т Р О В С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2011 року Справа 2а-83/11/0407

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська та АТІ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, молодшого сержанта міліції ОСОБА_2, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

У С ТЬ А Н О В И В:

29.12.2010 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому прохає: визнати незаконною та скасувати постанову серії АЕ1 № 092158 від 26.12.2010 року, винесену інспектором ДПС роти ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська та АТІ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, молодшим сержантом міліції ОСОБА_2, про накладення на позивача адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 425 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях позивача складу зазначеного правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 26.12.2010 року, близько 14.50 годин, він, керуючи автомобілем «Опель Вектра», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався через перехрестя вул. Сировця пр. Аношкіна в м. Дніпродзержинську. Після того, як він перетнув перехрестя, його зупинив відповідач, який пояснив, що він проїхав перехрестя в момент, коли був заборонний рух регулювальника. Позивач пояснив інспектору, що почав та закінчив рух на перехресті під час, коли сигнал регулювальника дозволяв рух, тому правил дорожнього руху не порушував.

Не зважаючи на заперечення позивача, відповідач склав у відношенні нього протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, з накладенням адміністративного штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач вважає, що постанову винесено незаконно, вона не відповідає вимогам чинного законодавства, факти, викладені в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам справи, при винесенні постанови було порушено встановлений законодавством порядок притягнення до адміністративної відповідальності, тому постанова підлягає скасуванню.

Позивач, посилаючись на вимоги ст. 251 КУпАП, стверджує, що немає жодного належного доказу, передбаченого цією статтею, стосовно вчинення нею правопорушення, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому в протоколі не зазначено інших, будь-яких фактичних даних, які б підтверджували порушення позивачем ПДР України. Окрім позивача, в його автомобілі перебував пасажир, який може підтвердити, що він виконав проїзд перехрестя у відповідності з вимогами ПДР України. В порушення ст. 280 КУпАП, відповідач в постанові не визначив всіх необхідних обставин, що мають значення у справі: наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, не складено схеми та немає привязки до конкретного місця, де, на думку відповідача, було скоєно правопорушення. В порушення ст. 268 КУпАП, позивач був позбавлений права скористатися послугами адвоката, на чому позивач наполягав. Позивач вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, необґрунтовано і незаконно, із значними порушеннями вимог діючого законодавства.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені в позові, підтримав в повному обсязі. Додатково пояснив, що він разом з знайомим ОСОБА_3 рухалися по вул. Сировця знизу вверх. Перехрестя з пр. Аношкіна проїхали на дозвільний жест регулювальника, після чого, приблизно через 30 м. від перехрестя він зупинив автомобіль на вимогу іншого інспектора ДАІ відповідача у справі. Ніяких прав та обовязків інспектор ДАІ йому не розяснював. Коли проїжджав перехрестя, то регулювальник був повернутий до нього правим плечем, рука з жезлом була притиснута до грудей, тобто, це був жест, який дозволяв рух. Дорожньої розмітки, дорожніх знаків не було. Перехрестя він проїхав повністю на дозвільний жест.

Відповідач в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не надав, проте сам був повідомлений про час, дату та місце судового засідання належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення повістки 11.01.2011 р

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив пояснення позивача та показав, що перехрестя вони проїхали, коли регулювальник був повернутий до них правим плечем, тобто це був жест, який дозволяв рух. Він сам має посвідчення водія і водійський стаж близько 10 років, тому спостерігав за дорожньою обстановкою.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли внаслідок дій субєкта владних повноважень, що стосуються інтересів конкретної фізичної особи, а саме з факту винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що 26.12.2010 року інспектором ДПС роти ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська та АТІ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, молодшим сержантом міліції ОСОБА_2, який є субєктом владних повноважень, було складено протокол та винесено постанову у відношенні ОСОБА_1 про скоєння останнім правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення в виді штрафу у розмірі 425 грн., за те, що він 26.12.2010 року о 14.50 год. в м. Дніпродзержинську, керуючи автомобілем «Опель Вектра», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, проїхав перехрестя вул. Сировця та пр. Аношкіна в м. Дніпродзержинську на заборонний жест регулювальника, чим порушив вимоги п.8.8 «а»Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії АН 1 № 403640 і постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АЕ 1 № 092158 складені в один і той же день 26.12.2010 року, при цьому, час вчинення правопорушення, час складення протоколу, час розгляду справи зазначений один і той же 14.50 год. Ні в протоколі, ні в постанові не зазначено текстуально, які, саме, права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, були розяснені особі, що притягається до адміністративної відповідальності; свідків в протоколі не зазначено, інших доказів не прилучено; в протоколі, в поясненні особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зазначено: «Не согласен»; копія протоколу та постанови вручені позивачеві 26.12.2010 року, що підтверджується його підписом. В постанові не зазначено, який пункт ПДР України був порушений, ні в протоколі ні в постанові не зазначено, чи мала місце дорожня розмітка та, або, відповідний дорожній знак по ходу руху позивача, не зазначено, по якій вулиці рухався позивач, з якого боку до регулювальника наближався позивач, тобто не викладена обєктивна сторона правопорушення.

Надаючи юридичну оцінку фактам та обставинам справи, суд керується наступними нормами права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; - з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; - обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); - безсторонньо, (неупереджено); - добросовісно; - розсудливо; - з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); - з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; - своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, в тому числі відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за проїзд водіями транспортних засобів на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, за що передбачене адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі від 25 до 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.8.8 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року зі змінами та доповненнями, в частині, яка стосується водіїв транспортних засобів, сигналами регулювальника є положення його корпуса, а також жести руками, в тому числі з жезлом або диском з червоним світлоповертачем, які мають такі значення:

а) руки витягнуті в сторони, опущені або права рука зігнута перед грудьми: з лівого і правого боків дозволено рух трамвая прямо, нерейковим транспортним засобам прямо і праворуч; пішоходам дозволено переходити проїзну частину за спиною та перед грудьми регулювальника; з боку грудей і спини рух усіх транспортних засобів і пішоходів заборонено;

б) права рука витягнута вперед: з лівого боку дозволено рух трамвая ліворуч, нерейковим транспортним засобам у всіх напрямках; пішоходам дозволено переходити проїзну частину за спиною регулювальника; з боку грудей усім транспортним засобам дозволено рух лише праворуч; з правого боку та спини рух усіх транспортних засобів заборонено; пішоходам дозволено переходити проїзну частину за спиною регулювальника;

в) рука піднята вгору: рух усіх транспортних засобів і пішоходів заборонено в усіх напрямках. Жезл використовується тільки працівниками підрозділів Державтоінспекції та військової інспекції безпеки дорожнього руху. Для привертання уваги учасників дорожнього руху використовується сигнал, поданий свистком. Регулювальник може подавати інші сигнали, зрозумілі водіям і пішоходам.

Згідно п. п. 8.10, 8.11 Правил дорожнього руху України, - у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів; - водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення»за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463 (далі Наказ), а саме п.2.6.- зазначено, що при складанні протоколу, при викладенні обставин правопорушення вказується число, місяць, рік, час його скоєння, суть правопорушення, які саме протиправні дії вчинила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. У випадках, передбачених КУпАП, до протоколу вносяться прізвища, ім'я та по батькові двох свідків правопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дає письмове пояснення по суті скоєного правопорушення, яке записується в протокол, і ставить свій підпис, а також може робити заяви і клопотати по суті складання протоколу та розгляду справи (у разі відмови від пояснення або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол, що підтверджується підписами свідків).

Посадова особа, яка розглядає протокол, виносить рішення про задоволення чи відхилення заяви або клопотання, про що робиться відповідний запис у протоколі.

Згідно пункту 2.7. Наказу до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Згідно пункту 2.11. Наказу у постанові, у розділі "ВСТАНОВИВ" вказується число, місяць, рік, час скоєння адміністративного правопорушення, прізвище та ініціали особи, яка його вчинила, викладаються обставини і суть скоєного правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи.

В порушення вимог ст.251 КУпАП, ст.256 КУпАП, п.2.6, п.2.7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення»за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463, п. 1.1., п. 13.3.4., п. 14.1 «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 р. за N 576/16592, в протоколі про скоєне адміністративне правопорушення не було зазначено інших, будь-яких фактичних даних, на основі яких, у визначеному законом порядку відповідач міг обєктивно і обґрунтовано встановити: наявність адміністративного правопорушення, винність позивача у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; в постанові не зазначено, який пункт ПДР України був порушений, не викладені інші обставини, тобто обєктивна сторона складу правопорушення не була викладена належним чином; не спростоване заперечення позивача, що він проїхав перехрестя на жест регулювальника, який дозволяв рух, що він мав право та можливість закінчити проїзд перехрестя, відповідно до вимог ПДР України; до справи не долучено жодних інших доказів, що обєктивно підтверджували б факт вчинення порушення дорожнього руху позивачем (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо), матеріали фото-відеозйомки, які б могли бути визнані судом джерелами доказів; факти, викладені в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам справи щодо встановлення факту порушення вимог п.8.8 «а»ПДР України з боку позивача; відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і виніс про це постанову безпідставно, тобто, за відсутності для такого висновку доказів; без вирішення питання про задоволення чи відхилення заяв та клопотань позивача про надання таких доказів, про що свідчить відсутність будь-яких записів посадової особи у протоколі щодо вирішення клопотань; в порушення установленого порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме, без розяснення йому прав та обовязків, які має правопорушник.

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що субєкт владних повноважень: інспектор ДПС роти ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська та АТІ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, молодший сержант міліції ОСОБА_2, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні позивача та винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного штрафу у розмірі 425 грн., в порушення вимог п.п.3,4,5,6,9,10 ч.3 ст.2 КАС України, діяв необґрунтовано, упереджено, свої обовязки та права здійснив формально, тобто без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, не добросовісно та нерозсудливо, тобто за відсутності належних доказів, без урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення, не своєчасно, тобто протягом строку, в період якого позивач був позбавлений реальної можливості реалізувати своє право на захист, передбачене ст.268 КУпАП, без належного розяснення позивачу його прав та обовязків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно п.1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись законом, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, а саме про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за недоведеності його вини та факту події правопорушення. Оскільки відповідачем не надано суду заперечення проти заявленого позову та жодних доказів законності своїх дій не представлено, а протокол про адміністративне правопорушення на підставі наведеного вище суд визнає недопустимим джерелом доказів, суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, за недоведеності його вини та факту події правопорушення, що, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, даних про інші документально підтверджені витрати позивач не надав, тому, згідно ч.1 ст. 94 КАС України, судові витрати у даній справі в розмірі 03 гривні 40 копійок слід покласти за рахунок Держави України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-15,86,87,94,158-163,167,171-2,255,256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії АЕ 1 № 092158 від 26.12.2010 року, винесену інспектором ДПС роти ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська та АТІ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, молодшим сержантом міліції ОСОБА_2, про накладення на ОСОБА_1, 12.03.1963 р. н., адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, в виді штрафу у розмірі 425 грн., закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного правопорушення.

Судові витрати у справі в виді судового збору в сумі 03 гривні 40 копійок покласти за рахунок Держави України.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Копію постанови, не пізніше трьох днів з дня виготовлення постанови в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення позивачу та відповідачу.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.