Справа № 144/1873/15-а
Суддя: Панченко Д. І.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Теплицький районний суд Вінницької області
Справа № 144/1873/15-а
провадження № 2-а/144/2/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2016 14 год. 10 хв. смт.Теплик

Теплицький районний суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Панченко Д.І.

за участю секретаря Бевз О.В.

позивача ОСОБА_1, представника Завадівської сільської ради ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Завадівської сільської ради про визнання дій протиправними та зобовязати нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу особам начальницького складу при звільненні зі служби в органах внутрішніх справ за станом здоровя,

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Завадівської сільської ради про визнання дій протиправними та зобовязати нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу особам начальницького складу при звільненні зі служби в органах внутрішніх справ за станом здоровя. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що він працював у ГУМВС України у Вінницькій області і 19.05.2006 року його було прикомандировано до Завадівської сільської ради Теплицького району Вінницької області на період роботи на постійній основі, та залишено в кадрах УМВС України. Наказом УМВС України у Вінницькій області № 166 о/с від 21.09.2010 року позивача було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил, за пунктом 64 «Б» (через хворобу). Вказує на те, що одноразову грошову допомогу передбачену ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачено право на виплату грошової допомоги при звільненні зі служби в органах внутрішніх справ за станом здоровя йому не виплатили. Частина 5 даної статті передбачає дану виплату при звільненні зі служби безпосередньо з посад займаних, зокрема в органах місцевого самоврядування за рахунок коштів органів, у яких вони працювали. 03.02.2014 року Рішенням сесії Завадівської сільської ради № 127 було вирішено виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в сумі 23280 грн. однак до даного часу виплату не проведено. При зверненні до Завадівської сільської ради 11.11.2015 року із заявою про виплату позивачеві одноразової грошової допомоги, листом голови села, від 27.11.2015 року за № 01, у виплаті допомоги йому було відмовлено у звязку з відсутністю коштів у бюджеті сільської ради за 2015 рік. Це не відповідає дійсності, так як на його запит від 30.11.2015 року про інформацію про надходження понадпланових коштів, він отримав відповідь 07.12.2015 року, про такі надходження в сумі 101779 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримує,

Представник Завадівської сільської ради сільський голова ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, звернув увагу суду, що першочерговим наказом № 153 о/с від 18.08.2010 року позивача було звільнено з органів внутрішніх справ у запас за власним бажанням, а пізніше наказом № 166 о/с його було звільнено з органів внутрішніх справ через хворобу, в той час як висновок про стан здоровя ОСОБА_1 був складений 07.08.2010 року.

Частиною 1 ст. 136 КАС України встановлено, що позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.

У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову (частина 3 ст. 112 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 112 КАС України, суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї - небудь права, свободи або інтереси.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що дії відповідача щодо визнання позову не суперечать закону та не порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси, суд дійшов висновку про можливість прийняття визнання відповідачем адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, згідно трудової книжки серія АХ № 583623 (а.с. 10) прийнятий на службу в органи внутрішніх справ 15.09.1991 року. 19.05.2006 року його було прикомандировано до Завадіської сільської ради Вінницької області на період роботи на постійній основі, обрано головою села Завадівка, та залишено в кадрах УМВС України. Перебуваючи на посаді голови с.Завадівка ОСОБА_1 подав рапорт на звільнення. Наказом УМВС України у Вінницькій області № 153 о/с від 18.08.2010 року позивача було звільнено з органів внутрішніх справ у запас, за власним бажанням, На підставі вказаного наказу - встановлено, що вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні складає 20 роки 10 місяців 11 днів, у пільговому обчисленні 23 роки 10 місяці 03 дні. Наказом Начальника УМВС України у Вінницькій області № 166 о/с від 21.09.2010 року, до наказу № 153 о/с було внесено зміни в частині підстав звільнення, в звязку з Свідоцтвом про хворобу № В-805 від 07.09.2010 року, та вказано, що позивача було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил, за пунктом 64 «Б» (через хворобу) (а.с. 13). 03.02.2014 року Рішенням 19 сесії 6 скликання Завадівської сільської ради № 127, від 03.02.2014 року, було вирішено виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в сумі 23280 грн. (а.с. 11) однак до даного часу виплату не проведено. Повноваження ОСОБА_1 як сільського голови закінчились в день відкриття першої сесії Завадівської сільської 10 листопаді 2015 року. Після закінчення повноважень розрахунок з позивачем в повному обсязі проведений не був.

Дані правовідносини регулюються:

- ч.1 ст.9 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачено право на виплату грошової допомоги при звільненні зі служби в органах внутрішніх справ за станом здоровя. Частина 5 даної статті передбачає дану виплату при звільненні зі служби безпосередньо з посад займаних, зокрема в органах місцевого самоврядування за рахунок коштів органів, у яких вони працювали;

- ст.116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення;

- п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішній справ та членам їх сімей» повинна бути проведена відповідно до абзацу другого пункту 14 зазначеної Постанови;

- відповідно до абзацу 2 пункту 14 зазначеної Постанови передбачено, що військовослужбовцям, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, звільненим із служби безпосередньо з посад, які вони займали в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі, виплата одноразової грошової допомоги у випадках, передбачених пунктом 10 цієї постанови, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких військовослужбовці та зазначені особи працювали;

- відповідно до п. 62 «б» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ затвердженого Постановою КМУ від 29.07.1991 № 114, звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться у відставку, якщо вони визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби.

Враховуючи, що з дня припинення повноважень позивача та до теперішнього часу одноразова грошова допомога при звільненні позивачу виплачена не була, чим порушено право позивача. Суд вважає доведеним, враховуючи зміни до наказу № 153 о/с від 18.08.2010 року, внесені Наказом Начальника УМВС України у Вінницькій області № 166 о/с від 21.09.2015 року, що ОСОБА_1 звільнено з органів МВС за пунктом 64 «Б» (через хворобу). Тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково, при цьому суд приймаючи до уваги, що 03.02.2014 року Рішенням 19 сесії 6 скликання Завадівської сільської ради № 127 було прийнято рішення виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в сумі 23280 грн., тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобовязати нарахувати одноразову грошову допомогу особам начальницького складу при звільненні зі служби в органах внутрішніх справ за станом здоровя, так як дане Рішення вже прийняте сесією сільської ради, і дане Рішення не скасоване та не змінене.

Суд вважає відмову сільського голови від 27.11.2015 року у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, з підстав відсутності коштів (а.с. 18) безпідставним, та такою, що суперечить ст. 22 Конституції України, та положенням ч.1 та ч. 2 ст. 8 КАС України - суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, рішення Європейського суду з прав людини від 07.11.05 р. «Кечко проти України», від 29.06.2004 року «Справа «Жовнір проти України», від 29.06.2004 року «Справа «Півень проти України»),які свідчить про те, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, оскільки державний орган не може посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

При винесенні постанови, суд враховує, що Закон України «Про міліцію» втратив чинність 07.11.2015 року, проте пункт 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» доповнено абзацами другим і третім такого змісту: «За колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Керуючись ст. ст.112, 136, 158-163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Завадівської сільської ради про визнання дій протиправними та зобовязати нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу особам начальницького складу при звільненні зі служби в органах внутрішніх справ за станом здоровя - задовольнити частково.

Визнати дії Завадіської сільскої ради по не виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 при звільненні зі служби в органах внутрішніх справ за станом здоровя - протиправними.

Зобовязати Завадівську сільську раду виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в органах внутрішніх справ за станом здоровя в сумі 23280 ( двалцять три тисячі двісті вісімдесят) грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її проголошення, через Теплицький районний суд до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя: