Справа № 826/25202/15
Суддя: Нагорянський С.І.
Дата ухвалення: 2016-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 січня 2016 року № 826/25202/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Нагорянський С.І. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Апарату Верховної Ради України
про стягнення одноразової грошової допомоги

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Апарату Верховної Ради України про стягнення одноразової грошової допомоги у розмірі 8206,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що до 27 листопада 2014 року він працював за строковим трудовим договором на постійній основі на посаді помічника-консультанта народного депутата України та був звільнений з посади, у зв'язку з достроковим припиненням повноважень народного депутата. Позивач вважає, що у відповідності до п. 6 ст. 34 Закону України «Про статус народного депутата», Апарат Верховної Ради України зобов'язаний виплати йому одноразову грошову допомогу в розмірі тримісячної заробітної плати, що відповідачем вчинено не було.

Представник відповідача проти позову заперечував з мотивів необґрунтованості та безпідставності. Вказував, що позивач працював на посаді помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_2 з 2 червня 2014 року та продовжує працювати на посаді помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_2 в поточному скликанні.

На підставі особистої заяви ОСОБА_1 від 28 листопада 2014 року та подання народного депутата України ОСОБА_2 від того ж числа, Розпорядженням керівника Апарату Верховної Ради України від 04 грудня 2014 року № 7540 позивача було зараховано з 28 листопада 2014 року на посаду помічника-консультанта народного депутата України восьмого скликання ОСОБА_2 на час його депутатських повноважень з поширенням дії Закону України "Про державну службу" порядком переведення, увільнивши його від виконання обов'язків помічника-консультанта народного депутата України сьомого скликання ОСОБА_2

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з огляду на обставини, викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача проти позову заперечував, з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову.

У зв'язку з надходженням від представника позивача клопотання про розгляд справи за відсутності сторін, проти якого представник відповідача не заперечував, 04 грудня 2015 року суд, керуючись ч.4 ст.122 КАС України ухвалив продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1, державний службовець 7 рангу, у період з 09 липня 2014 року по 27 листопада 2014 року працював на посаді помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_2, яка віднесена до ІV категорії посад державних службовців з поширенням дії Закону України "Про державну службу".

Розпорядженням керівника апарату Верховної Ради України від 04 грудня 2014 року № 7540 позивача було зараховано з 28 листопада 2014 року на посаду помічника-консультатна народного депутата України восьмого скликання ОСОБА_2 на час його депутатських повноважень з поширенням дії Закону України "Про державну службу" порядком переведення, увільнивши його від виконання обов'язків помічника-консультанта народного депутата України сьомого скликання ОСОБА_2

30 жовтня 2014 року народний депутат України ОСОБА_2 звернувся з поданням до Апарату Верховної Ради України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої п. 6 ст. 34 Закону України «Про статус народного депутата», разом з тим, виплата проведена не була, відповіді надано також не було.

Оскільки позивачу не було виплачено одноразову грошову допомогу, на яку він має право згідно вимог Закону, він звернувся до суду з даним позовом.

Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про статус народного депутата» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), народний депутат може мати до тридцяти одного помічника - консультанта, правовий статус і умови діяльності яких визначаються цим та іншими законами та прийнятим відповідно до них Положенням про помічника - консультанта народного депутата, яке затверджується Верховною Радою України.

В силу абзацу третього частини третьої статті 34 Закону України «Про статус народного депутата», на чотирьох помічників - консультантів народного депутата поширюється дія Закону України «Про державну службу», їм присвоюється не вище ніж сьомий ранг держави службовця четвертої категорії, вони прикріплюються для кадрового та фінансового обслуговування до Апарату Верховної Ради України або виконавчих апаратів органів місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не був звільнений з посади помічника - консультанта народного депутата України, відтак на нього не поширюються вказані приписи Закону «Про державну службу».

Таким чином, суд вважає обгрунтованими доводи відповідача щодо відсутності у нього обов'язку з виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з посади помічника-консультанта народного депутата України.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем не було допущено протиправну бездіяльність в межах спірних правовідносин, зворотного позивачем суду не доведено.

Таким чином, суд вважає що на позивача не розповсюджується дія ч. 6 ст. 34 Закону України «Про статус народного депутата України» стосовно виплати йому одноразової грошової допомоги у розмірі тримісячної заробітної плати, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 69-71, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.І. Нагорянський