Справа № 2-а-4388/2010
Суддя: Гусинський М. О.
Дата ухвалення: 2010-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2010 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Гусинського М.О.,.

при секретарі - Моїсеєвої О.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1. представника відповідача ОСОБА_2,.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Слов'янська адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Словянську Донецької області про визнання дій незаконними, зобовязання усунути порушення та здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії у відповідності до ст.ст. 50 та 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням вимог частини 3 ст. 67 даного Закону", -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Словянську Донецької області про перерахунок пенсії у відповідності до ст.ст. 50 та 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням вимог частини 3 ст. 67 даного Закону обгрунтовуючи свої вимоги тим, що їй встановлено 3 групу інвалідності, захворювання, повязане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, знаходиться на обліку в УПФУ в м. Словянську Донецької області.

Зазначила, що відповідно до ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи вона має право отримувати основну пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

05 жовтня 2010 року позивач звернулася до УПФУ м. Словянська Донецької області с заявою про перерахунок пенсії з врахуванням змін в діючому законодавстві, встановивши розмір його державної пенсії в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії - 50 % мінімальної пенсії за віком.

На даний час їй виплачується пенсія в розмірах, які не відповідають нормам діючого законодавства України.

Просила поновити пропущений з поважної причини строк для звернення до суду, а також визнати дії УПФУ м. Словянська Донецької області протиправними та зобовязати УПФУ м. Словянська Донецької області ліквідувати допущені порушення при нарахуванні державної пенсії з 22.05.2008 року по 30.09.2009 року та додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоровю з 01.11.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 30.09.2009 року, а також зобовязати УПФУ м. Словянська Донецької області виконати з 22.05.2008 року по 30.09.2009 року перерахунок державної пенсії, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду 3 групи, у відповідності до ч. 4 ст. 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи з розрахунку 6 прожиткових мінімумів для, осіб, які втратили працездатність, с урахуванням вимог частини 3 т. 67 даного Закону, а також зобовязати УПФУ в м. Словянську Донецької області виконати перерахунок з 01.11.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по

30.09.2009року додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю відповідно ст. 50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, з розрахунку 50 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням частини 3 ст. 67 даного Закону.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, пояснивши, що положення ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення не розповсюджується на Закон України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в частині визначення мінімальної пенсії за віком, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідач також зазначає, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 „Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян з 01.07.2008 року мінімальний розмір пенсії інвалідам 3 групи учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році складає 468,30 грн. Крім того даною постановою встановлено, ше й розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», яка виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність: особам, що належать до категорії 1, інвалідам 3 групи - 15 відсотків

Вище зазначеними змінами чітко визначений розмір державної пенсії відповідно зі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно зі ст.50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи». Тому відповідач просить суд відмовити в задоволенні вимог позивача в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав:

ОСОБА_3 відноситься до учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що ? підтверджується посвідченням серія А № 051614 від 29 жовтня 1994 року, визнана інвалідом 3 групи з 02.03.1994 року І^яїдно довідки Серії МСЕ № 001634 (а.с. 11. 12).

15.10.2010року заступник начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Словянську Донецької області рмсьмово. листом № 371 /Г-10-01-04 відмовила позивачу у призначенні зазначеної пенсії з огляду на відсутність підстав такого призначення та правомірність здійсненного управлінням розрахунку.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 9 |*шня 2003 року № 1058-4, який, відповідно до його преамбули, визначає принципи, засади і механізм функціонування ВМстеми загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм загальнообовязкового державного Бкнсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 даного Закону

передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсій забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене статтею 8 Закону Украї „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 2 частини 1 статті 8 зазначеного Закону таке право закріплене за особами, яким до дня набрання чинної цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення (крім соціальних пенсій), а була призначена пенсія (щомісячне довічне утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначен пенсії за Законом України „Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довіч грошове утримання) з інших джерел.

Право вибору пенсійних виплат передбачене статтею 10 наведеного Закону, і означає, що особі, яка має одночасі право на різні види пенсії: за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника, призначається один із цих видів пенсії її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Абзац перший пункту 13 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійг страхування" передбачено, у разі, якщо особа має право на отримання пенсії, у тому числі відповідно до Закону України „Пр статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи призначається одна пенсія за вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, т розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджет України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильське катастрофи, зокрема, соціального захисту потерпілого населення, визначені Законом України „Про статус і соціальний захис громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (надалі - спеціальний закон), оскільки відповідно до статі 50 ОСОБА_4 України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушення» цього права шкоди.

Розділ 8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним д< категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних, категорій у вигляді: а) державно пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Нормами статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали вндслідог Чорнобильської катастрофи визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та > звязку з втратою годувальника.

На підставі ст. 67 Закону України про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», конкретні розміри всіх видів доплат, пенсій і компенсацій підвищується Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Законом України „Про державний бюджет України на 2007 рік" та Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік - розмір мінімальної заробітної плати збільшувався неодноразово і на 01.01.2007 року складав 400 грн., а на 01.01.2008 складав 515 грн. Визначені постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12 липня 2005 року „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи розміри щорічних грошових виплат на оздоровлення значно нижчі за відповідні, передбачені ст. 48 Закону України „Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, кратні розміри мінімальної заробітної плати і тому виходячи з загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, до спірних правовідносин суд застосовує нормативний акт вищої юридичної сили - Закон України „Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-ХІ1.

Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року № 107-УІ були внесені зміни, в тому числі й до Закон» України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (пункт 28 розділу II).

Частина 3 статті 54 та стаття 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції Закону № 107) встановлюють нижчі розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, а також розміри щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у процентному співвідношенні до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №> 10-рп/2008 визнані неконституційними, серед іншого, і положення пункту 28 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, якими з 1 січня 2008 року були внесені зміни до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, і до статей 50, 54.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

У пункті 6 рішення КСУ, зазначено, що рішення у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку із правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, визнаних неконституційними.

Враховуючи вищевикладене, суд при розгляді і вирішенні даного спору застосовує норми Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, які були чинними до внесення змін Законом № 107.

Стаття 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам 2 групи - 75 % мінімальної пенсії за віком, інвалідам 3 групи - 50 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до статті 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого, доходу.

Нормами статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника. Зазначені норми розповсюджуються на позивача як віднесеної до категорії 1.

Частина четверта статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком, по 3 групі інвалідності - 6 Мінімальних пенсій за віком, ураховуючи, що розмір мінімальної пенсії за віком встановлюється на рівні прожиткового мінімуму.

Суд зазначає, що даною нормою визначений для даної категорії нижній розмір державних пенсій. Таким чином, як нормами статті 49 спеціального Закону передбачений максимальний розмір, то частиною 4 статті 54 даного Закону ниж розмір державної пенсії для інвалідів, віднесених виключно до першої категорії, та у звязку з втратою годувальника внаслц Чорнобильської катастрофи.

Посилання відповідача на частину 5 статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою визначено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастро визначається Кабінетом Міністрів України, внаслідок чого відповідач керувався розміром 19 гривень 91 копійка, та 22 грн. коп., що визначені Постановою Кабінету Міністрів України „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних вип: окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок державного бюджету від 3 січня 2002 року ]

(зі змінами, внесеними Постановою № 894 від 01.09.2004 року), суд не приймає, оскільки ототожнювати порядок і розмії силу різного правового навантаження цих значень неможливо. Якщо „порядок відповідає на питання „як, яким чином, „розмір - „скільки.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахував при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України „Про прожитков мінімум від 15 липня 1999 року №966-14, а також Законом України „Про державні соціальні стандарти та державні соціалі гарантії від 5 жовтня 2000 року № 2017-111 згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України „Про загальнообовязкс державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатніс визначеного законом.

Частина 3 статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслід Чорнобильської катастрофи (із змінами, внесеними згідно із Законом № 3108-4 від 17 листопада 2005 року) визначає, і обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання (у спірних відносинах м місце захворювання) внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження проводиться на загальн підставах відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (надалі - загальний закої у якому призначення пенсій по інвалідності визначено розділом 4 (статті 30-35 Закону).

Частиною 1 статті 33 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначені розмі; пенсії по інвалідності залежно від групи інвалідності. Частина друга вищенаведеної статті визначає, що за наявності непрацюючих інвалідів 2 і 3 груп - у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу - за їх вибором пенсія по інвалідної призначається у розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Зазначене посвідчує, що після внесення змін у частину третю статті 54 Закону України „Про статус і соціальні захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (17 листопада 2005 року), обчислення і призначені пенсії по інвалідності здійснюється за правилами загального закону, внаслідок чого розмір пенсії по інвалідності поставлений залежність від розміру пенсії за віком, обчисленої за нормами загального закону.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванн мінімальний розмір пенсії за віком, за наявності у чоловіків - 25 років, а у жійок - 20 років страхового стажу, встановлюється розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Враховуючи, що порядок обчислення мінімальної пенсії за віком встановлений лише нормами Закону України „П[ загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суд вважає за необхідне також застосувати аналогію закону, закріплеї статтею 9 КАС України, відповідно до якої у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосов; закон, що регулює подібні правовідносини.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи.для його встановлення, затвердження та врахуваш при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України „Про прожитковг мінімум від 15 липня 1999 року №966-14, а також Законом України „Про державні соціальні стандарти та державні соціаль; гарантії від 5 жовтня 2000 року № 2017-ІЙ, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України „Про загальнообовязкої державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатніст визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону (в редакції Закону №2505-4 від 25 березня 2005 року, що діє з 31 березня 20С року) передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України н відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Статтею 58 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяки законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року № 107-VI, що набрав чинності з 1 січня 2008 року був затверджени прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 48 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень.

Таким чином, для позивача як інваліда 3 групи, особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії, нижній розмір державної та додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

Позиція Управління грунтується виключно на постановах Кабінету Міністрів України, огляд яких не підтверджу доводи відповідача (йдеться виключно за період 2007 року) стосовно того, що будь-яким із них визначений мінімальний розмі пенсії за віком для встановлення нижнього рівня пенсії,'у тому числі інвалідам, внаслідок захворювання від аварії на ЧАЕС.

Суд не приймає доводи відповідача, як з огляду на недоведеність приписів зазначених постанов до спірних відносиь так і з огляду на положення принципу законності, визначених пунктами 2-4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинств України.

Крім того, суд зазначає, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему (про що, зокрема зазначено у рішенні №8-рп/2005 від 11 жовтня по справі № 1-21/2005). повязану з реалізацією права на соціальний захист неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію згідно з якою ОСОБА_4 та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додатковий гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальним! законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціально допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цьогі права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 ОСОБА_4 України ні допускається.

Відповідач у запереченнях посилається на положення ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державні пенсійне страхування, частиною 3 якої передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком (у розмірі прожиткового мінімум; для осіб, які втратили працездатність) застосовується виключно для розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, Тобто як зазначає відповідач, ця норма забороняє застосовувати мінімальний розмір пенсії, встановлений цією статтею, длі визначення розмірів пенсій відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Це посилання є -хибним, оскільки ст.5 Закону України „Пре загальнообовязкове державне пенсійне страхування вказано, що дія інших нормативно-правових актів може поширювати« на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Отже, положенш ч.І ст.28 вказаного Закону стосовно визначення мінімального розміру пенсії, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, як втратили працездатність, повинні розповсюджуватися і на положення Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановляючи судове рішення у даній справі, суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3. частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 ОСОБА_4 України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобовязань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 ОСОБА_4 України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, з огляду на частину 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, якою принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини зазначає, що не надання правової оцінки судом першої інстанції доводам позивачів, не вчинення жодної спроби проаналізувати всі підстави позову з точки зору обгрунтування вимог певними правовими нормами, свідчать про порушення судом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що було зазначено у рішенні суду по справі «Проніна проти України».

Крім того, за приписами ст. 22 ОСОБА_4 України Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Статтею 8 ОСОБА_4 України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_4 України є нормами прямої дії. Відповідно до частини 2 статті 19 ОСОБА_4 України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_4 та законами України.

Відповідно вищезазначеного відповідач повинен був зробити позивачу перерахунок пенсії з 01.11.2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 30 вересня 2009 року.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2- 5, 17, 88, 99, 100, 158-163, 167,КАС України, ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп; Рішенням

Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, ст.ст.1, 13, 49, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 р. N 562 „ Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Словянську Донецької області про визнання дій незаконними, зобовязання усунути порушення та здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії у відповідності до ст.ст. 50 та 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням вимог частини 3 ст. 67 даного Закону задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Словянську Донецької області про відмову в перерахунку ОСОБА_3 розміру пенсії у відповідності з діючим законодавством України незаконними.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в м. Словянську Донецької області усунути допущені порушення при призначенні ОСОБА_3 державної пенсії з 22.05.2008 року по 30.09.2009 року, та додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоровю з 01.11.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 30.09.2009 року.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в м. Словянську Донецької області здійснити ОСОБА_3 перерахунок державної пенсії, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду 3 групи, з 22 травня 2008 року по 30 вересня 2009 року у відповідності до ч. 4 ст. 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи з розрахунку шести мінімальних пенсій за віком з урахуванням вимог частини 3 ст. 67 даного Закону.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в м. Словянську Донецької області здійснити ОСОБА_3 перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно ст. 50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи з 01 листопада 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 30 вересня 2009 року з розрахунку 50 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням частини 3 ст. 67 даного Закону.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного Адміністративного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Повний текст постанови виготовлено 22 листопада 2010 року.

Суддя Словянського міськрайонного суду М. О. Гусинський