Справа № 808/7053/14
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

"24" листопада 2015 р. справа 808/7053/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Ясенова Т.І., Головко О.В.,

при секретарі Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу МВС України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12.03.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до МВС України, ГУМВС України в Донецькій області, ОСОБА_2 ГУМВС України в Донецькій області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21.10.2014 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати наказ МВС України №745 від 29.07.2014 в частині призначення службового розслідування;

- визнати протиправними і скасувати накази МВС України №805 від 29.07.2014 та №1535о/с від 12.08.2014 в частині звільнення з органів внутрішніх справ;

- визнати протиправним і скасувати наказ ГУМВС України в Донецькій області №333о/с від 05.09.2014 в частині обчислення вислуги років та оголошення наказу МВС України №1535о/с від 12.08.2014;

- поновити на посаді начальника штабу ОСОБА_2 ГУМВС України в Донецькій області з 12.08.2014;

- стягнути з МВС України грошове забезпечення за час вимішеного прогулу та моральну шкоду в сумі 5000гр (т1ас3,96).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.03.2015 позов задоволений частково:

- визнані протиправними і скасовані накази МВС України №805 від 29.07.2014 та №1535о/с від 12.08.2014 в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ;

- позивача поновлено на посаді начальника штабу ОСОБА_2 ГУМВС України в Донецькій області з 12.08.2014;

- зі ОСОБА_2 ГУМВС України в Донецькій області на користь позивача стягнуто грошове забезпечення за час вимішеного прогулу.

В решті позовних вимог відмовлено (т1ас213).

В апеляційній скарзі МВС України просить постанову суду скасувати та повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказують що під час захоплення представниками ДНР приміщення ОСОБА_2 позивач разом із своїм заступником організували взаємодію чергової частини з комендатурою ДНР. Підставою для звільнення стало безвідповідальне ставлення працівників ОСОБА_2 до виконання службових обовязків. Під час окупації м.Словянська не вживав дій, направлених на захист громадського порядку, інтересів громадян, державного устрою. З урахуванням допущених позивачем порушень Закону України «Про міліцію», присяги працівника міліції, за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 за пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за дискредитацію (т1ас230).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Пунктом 5 наказу Міністра внутрішніх справ України №805 від 29.07.2014, наказом Міністра внутрішніх справ України №1535о/с від 12.08.2014, начальник штабу ОСОБА_2 ГУМВС України в Донецькій області підполковник міліції ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ за пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким штабом органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу.

Зокрема в наказі Міністра внутрішніх справ України №805 від 29.07.2014 зазначено, що до МВС України продовжує надходити інформація про випадки безвідповідального ставлення окремих працівників головних управлінь МВС України в Донецькій і Луганській областях до виконання службових обовязків, неналежного реагування на факти протиправного захоплення приміщень державних установ і органів внутрішніх справ. Ряд працівників свідомо стали на шлях зради інтересів служби, присяги, сприяння та співпраці з незаконними воєнізованими формуваннями і злочинними угрупованнями, найманцями інших держав. Порушення положень Конституції, інших законів України та відомчих нормативно-правових актів допущено в тому числі начальником штабу ОСОБА_2 ОСОБА_1 (т1ас65-76).

Підставою для прийняття оскаржуваних наказів стали матеріали службового розслідування, проведеного в липні 2014 року, згідно висновку якого 12.04.2014 озброєними представниками ДНР захоплено приміщення ОСОБА_2 Начальник штабу ОСОБА_2 ОСОБА_1 разом із своїм заступником організували повну взаємодію чергової частини з комендатурою ДНР, в приміщенні чергової частини розмістили лист з контактними телефонами представників ДНР та надали доручення оперативним черговим забезпечити обмін інформацією (ас117).

Виходячи з правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладений в ухвалі від 26.03.2013 у справі К/9991/44350/11, звільнення за вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, є окремою підставою звільнення і не є видом дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. Визначені статтями 16, 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України строки накладання та виконання дисциплінарних стягнень при звільнення за пунктом 66 за дискредитацію Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ не застосовуються.

Відтак, дискредитація звання рядового і начальницького складу це скоєння вчинків, які не є дисциплінарним проступком, а є більш тяжким порушенням та які беззаперечно, однозначно і безумовно свідчать про нехтування працівником органів внутрішніх справ Конституції, законів України, присяги; особливих вимог моральності поведінки та відданості справі захисту громадян; обовязку гідно нести високе звання працівника правоохоронного органу.

Звільнення за дискредитацію це суворий вид покарання, а тому, виходячи з принципу індивідуалізації вини та відповідальності, мають бути конкретно визначені та чітко сформульовані дії або бездіяльність що дискредитують звання рядового і начальницького складу. Іншими словами, має бути визначена та детально встановлена обєктивна сторона правопорушення: особа, час, місце, обставини скоєння, наслідки та причинний звязок; а також докази на підтвердження скоєного вчинку.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як правильно вказав окружний суд, ніяких доказів вчинення позивачем дій або бездіяльності, що дискредитують звання рядового і начальницького складу відповідачами не представлено.

Єдине на що посилаються представники субєкта владних повноважень, це висновки службового розслідування. Однак ані оригіналів, ані копій матеріалів службового розслідування не надано. Під час розгляду справи суд намагався такі матеріали отримати (т1ас30,34,61,т2ас28-31).

Водночас, в матеріалах справи є копії пояснень ОСОБА_1, які він давав під час проведення службового розслідування. Позивач наголошував що 12.04.2014 знаходився на службі та під час захоплення будівлі ОСОБА_2 особисто блокував вхідні двері. Після того, як вхідні двері були заблоковані, в оглядовому віконці зявився ствол автомату та почався обстріл холу. Через декілька хвилин в приміщення увійшли озброєні особи, та, продовжуючи вести обстріл з автоматичної зброї, захопили будівлю. Вчинити опір він не міг оскільки не мав зброї. Після захоплення будівлі міськвідділу, за вказівкою заступника начальника ОСОБА_2, особовий склад був переведений до приміщення ОСОБА_3 На новому місці він організував роботу чергової частини, штабу та налагодив звязок з ГУМВС в Донецькій області. Під час описуваних подій, наказів з боку МВС України та ГУМВС в Донецькій області не надходило. Звязків з представниками ДНР він не підтримував (т1ас184-197). Аналогічні пояснення він дав і під час судового розгляду (т1ас157,164,174,203,208,т2ас10). Ці пояснення відповідачами не спростовані.

З урахуванням доказів, які є в матеріалах справи, окружний суд дійшов обгрунтованого висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 дій або бездіяльності, що дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись пунктом 1 статті 198 КАС України, статтями 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу МВС України залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12.03.2015 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко