Справа № 320/7844/15-а (2-а/320/288/15)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2015 рокусправа № 320/7844/15-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу державного інспектора Державної екологічної інспекції в Запорізькій області Кучеренко Ганни Вікторівни

на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 жовтня 2015 року

у справі № 320/7844/15-а

за позовом ОСОБА_2

до державного інспектора Державної екологічної інспекції в Запорізькій області Кучеренко Ганни Вікторівни

про визнання дії неправомірними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася у Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області з позовом до державного інспектора Державної екологічної інспекції в Запорізькій області Кучеренко Ганни Вікторівни про визнання неправомірними дій при винесенні постанови від 21 серпня 2015 року №000022/01/06 про застосування фінансової санкції в розмірі 510,00 грн. та складанню акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, оформленого за результатами перевірки проведеної з 17 серпня 2015 року по 21 серпня 2015 року, в частині порушення вимог статей 16, 19, 21, 23 Кодексу України про надра; скасувати постанову від 21 серпня 2015 року №000022/01/06; провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, державний інспектор Державної екологічної інспекції в Запорізькій області Кучеренко Ганна Вікторівна подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Державною екологічною інспекцією в Запорізькій області з 17 серпня 2015 року по 21 серпня 2015 року проведена планова перевірка комунального підприємства «Райсількомунгосп» Мелітопольської районної ради щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за результатами якої складено відповідний акт.

У зв'язку з виявленими порушеннями 20 серпня 2015 року відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення № 004616.

За результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні позивача, як директора комунального підприємства «Райсількомунгосп» Мелітопольської районної ради винесена постанова про накладення адміністративного стягнення від 21 серпня 2015 року №000022/01/06 у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за порушення підприємством статей 16, 19, 21, 23 Кодексу України про надра, а саме порушення права державної власності на надра, а також відсутність на підприємстві спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами).

Стаття 47 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за самовільне користування надрами, укладення угод, які в прямій чи прихованій формі порушують право власності на надра.

Разом з тим, статтею 21 Кодексу України про надра встановлено, що надра у користування для видобування прісних підземних вод і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідачем не надано доказів того, що комунальне підприємство «Райсількомунгосп» Мелітопольської районної ради або особисто ОСОБА_2, здійснює видобування прісних підземних вод.

Так, всі об'єкти водо-теплопостачання та водовідведення є комунальною власністю відповідних сільських рад та передані комунальному підприємству «Райсількомунгосп» Мелітопольської районної ради у безоплатне користування на підставі договорів виключно для водопостачання населенню вже вибудуваної води.

Згідно з частиною 3 статті 3 Кодексу України про надра, земельні, лісові та водні відносини регулюються відповідним законодавством України.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» забезпечення споживачів питної води централізованим питним водопостачанням, а також за допомогою пунктів розливу питної води (в тому числі пересувних) або фасованою питною водою здійснюють підприємства питного водопостачання. Підприємство питного водопостачання провадить свою діяльність на підставі таких документів: дозволу на спеціальне водокористування або дозволу на користування надрами (у разі використання підземних вод); ліцензії на господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення; державного акта на право постійного користування або на право власності на землю; технічного проекту на розміщення водопровідних мереж, споруд та устаткування, погодженого і затвердженого в установленому порядку.

Згідно з статтею 18 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» господарська діяльність із централізованого водопостачання та водовідведення підлягає ліцензуванню у порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що комунальне підприємство «Райсількомунгосп» Мелітопольської районної ради здійснює лише забезпечення безперебійної роботи об'єктів водо-теплопостачання та водовідведення, маючи при цьому, ліцензію на здійснення централізованого водопостачання та водовідведення, виданої Запорізькою обласною державною адміністрацією та дозвіл на спеціальне водокористування, виданий Управлінням регулювання природокористування та охорони природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації, тоді як власником всіх об'єктів водо-теплопостачання, водовідведення та земельних ділянок на яких вони розташовані є місцеві органі самоврядування.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що виявлене Державною екологічною інспекцією в Запорізької області порушення, не існує, оскільки, фактично видобуванням прісних підземних вод займаються власники водозаборів (свердловин) та земельних ділянок на яких вони розташовані, тобто відповідні органі місцевого самоврядування і комунальне підприємство «Райсількомунгосп» Мелітопольської районної ради до цього не має жодного відношення.

Щодо прав землевласників, якими є органі місцевого самоврядування, то згідно з статтею 23 Кодексу України Про надра, землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Відповідно до зафіксованої кількості кубічних метрів води добутої з підземних водоносних горизонтів у період з 16 лютого 2012 року по 19 серпня 2015 року, жоден з об'єктів водозабору, що обслуговуються комунальним підприємством «Райсількомунгосп» Мелітопольської районної ради та знаходяться у власності відповідних органів місцевого самоврядування з розташуванням на належних їм землях, не перевищує продуктивності водозаборів підземних вод понад 300 кубічних метрів на добу, що є підставою для здійснення видобутки пітної води без спеціального дозволу.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з приписами статей 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч означених вище норм, державним інспектором Державні і екологічної інспекції в Запорізької області не було з'ясовано всіх обставин справи, з метою повного та всебічного її розгляду.

Отже, притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності стало наслідком формального підходу до даної справи, оскільки в постанові не розкриті об'єктивна та суб'єктивна сторони правопорушення, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення та постанова по накладення адміністративного стягнення не містять суті правопорушення, в чому саме виявилося і коли відбулося порушення права державної власності на надра, у зв'язку з чим відповідачем порушені вимоги статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно до якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, суд першої інстанції вірного дійшов висновку, що відповідачем дійсно грубо порушені вимоги діючого законодавства, а тому винесена нею постанова не може бути визнана законною і обґрунтованою.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова по справі про адміністративні правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу державного інспектора Державної екологічної інспекції в Запорізькій області Кучеренко Ганни Вікторівни - залишити без задоволення.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: І.Ю. Богданенко

суддя: С.А. Уханенко

суддя: Ю.М. Дадим