Справа № 2а-1061/11
Суддя: Ткаченко О. Д.
Дата ухвалення: 2011-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2 «а» -1061/2011, категорія 3.7.1
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року Біловодський районный суд Луганської області

В складі : судді Ткаченко О.Д.

секретаря Торби Т.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом гр. ОСОБА_1 до відповідачів -УДАІ УМВС України в Луганській області та гр. ОСОБА_2 про скасування постанови від 17.11.2011 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як незаконної ,-

ВСТАНОВИВ:

Адміністративний позов надійшов до Біловодського районного суду 28.11.2011 року, після усунення недоліків ухвалою судді від 06.12.2011 року відкрито провадження у справі, 13.12.2011 року проведено попереднє судове засідання. Позивач гр. ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги, викладені ним у позові ,та вказав на те, що 11.11.2011 року державним автоінспектором ДАІ м. Луганська працівником міліції гр. ОСОБА_2 відносно позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення ВВІ № 381355 за порушення п.8.7.3 правил дорожнього руху за ст. 122 ч.2 КУпАП,також 17.11.2011 року винесена постанова серії ВВ-1 № 105656 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за ст. 122 ч.2 КУпАП, яку він отримав своєчасно та долучив до матеріалів цієї справи. За змістом цієї постанови гр. ОСОБА_3 при керуванні належним йому та керованим ним автомобілі НОМЕР_1 виїхав від ТОВ «Епіцентр» на червоний сигнал світлофора близько 15 годин 30 хвилин дня в м. Луганськ на вулиці А ОСОБА_4, за даними протоколу було відзняте відео та був свідок, який водію не був представлений. Заперечуючи проти вказаного у протоколі порушення, позивач висловив свою незгоду у письмових поясненнях, та витребував включення в протокол своїх свідків, які підтверджували саме те, що він такого правопорушення не скоював. За доводами позивача, інспектор видав постанову (в копії) безпосередньо після складення протоколу,але вона є противоправною, тому позивач просить суд його позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач в особі представника УДАІ гр. ОСОБА_5 надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги не визнавав , посилаючись на заперечення, відповідно до яких позовні вимоги не визнав,подав письмові пояснення свідка гр. ОСОБА_6М.( в копії) та пояснення інспектора гр. ОСОБА_2А.( в оригіналі) , тому дії відповідачів вважає законними.

Вислухавши позивача, свідка гр. ОСОБА_7, який пояснив, що позивач вказаного у адміністративному протоколі від 17.11.2011 року адміністративного правопорушення не здійснював, оглянувши надані суду для огляду - копію та оригінал протоколу та постанови, які були надані для огляду позивачем та відповідачем, та інші докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає, задоволенню з наступних підстав:

Розгляд справ про адміністративні проступки, накладення адміністративних стягнень належить до компетенції адміністративного суду і здійснюється в порядку, передбаченому КУпАП . Виходячи з вимог доступності до правосуддя у адміністративних справах, до компетенції місцевого загального суду як адміністративного суду входять як йому підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності. Аналізуючи загальний зміст

цього адміністративного позову, цей позов не виходить за межі, встановлені законом для розгляду цим судом.

Судом встановлено, що скарга подана у встановлений законом 10 денний строк для її оскарження( з врахуванням вихідних), суд може винести постанову , яка б гарантувала захист свобод, інтересів людини і громадянина також і щодо відносин, які виникають у сфері притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За вимогами ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення , дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст. 122 КУпАП дійсно передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього руху, прямо зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

За вимогами Закону України «Про міліцію» за № 565-12 від 20.12.1990 року( з наступними змінами та доповненнями) , а саме за ст. 11 п. 21-1,за якою службові особи ДАІ вправі зупиняти транспортні засоби в разі порушення правил дорожнього руху, наявних ознак , що свідчать про технічну несправність транспортного засобу , а також при наявності даних про те, що він використовується з противоправною метою та інші, описані там порушення.

Але суд не зміг дослідити всі докази у справі відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, оскільки відповідач не надав суду відео, на яке мається посилання в протоколі, а пояснення двох свідків - гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_7, які вказані як очевидці вказаного у протоколі адміністративного правопорушення, є взагалі протилежними , або взаємовиключними, що не дає підстав суду прийти до висновку, що позивач дійсно здійснив вказане в протоколі адміністративне правопорушення, за що був притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляд штрафу в сумі 425 гривень.

Позивач суду довів, що у відповідача немає будь - яких переконливих доказів, які б безспірно свідчили про вказані ним у постанові порушення Правил дорожнього руху , що викликало зупинення керованого позивачем транспортного засобу працівником ДАІ , тобто відповідач ОСОБА_2 не довів, що він виконав всі вимоги закону , зазначивши безпосередньо в протоколі про адміністративне правопорушення наявність доказів вини позивача у вигляді свідків та відео, яке могло б суду дати зробити обєктивний висновок, який із зазначених у протоколі свідків - гр. ОСОБА_8 чи ОСОБА_7 дає необєктивні пояснення щодо обставин адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_9 17.11.2011 року з 15-10 ДОІ5-30 годин, в м. Луганськ на вулиці ОСОБА_4 , що свідчить про недоведеність вини позивача в скоєнні

адміністративного правопорушення і трактування всіх сумнівів на користь позивача , що викликає необхідність скасування оскаржуваної позивачем постанови .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 18 ч.І п.2,171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 122 ч.2 ( у діючій редакції), 247ч.1 п.1, 251, 252,268, 284, 288КУпАП , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов гр. ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати постанову серії ВВ-1 № 105656 від 17.11.2011 року , винесену інспектором ДПС 1-го Луганського взводу ДПС гр. ОСОБА_2 про накладення штрафу в сумі 425 гривень за ч.2 ст. 122 КУпАП на позивача незаконною та її скасувати .

Копію цієї постанови надіслати відповідачам, начальнику ВДАІ з обслуговування Біловодського району для виконання( до відома в ВДВС Біловодського районного управління юстиції).

Постанова суду з цього питання оскарженню не підлягає.

Судця: О.Д. Ткаченко