Справа № 804/7899/13-а
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2013-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2013 р. Справа № 804/7899/13-а
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Потолової Г.В.
при секретарі Дубровці Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРІЗ» до Криворізької південної міжрайонної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби про визнання незаконними дій та скасування податкових повідомлень-рішень,
ТОВ «БРІЗ» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про:
- визнання незаконними дій Криворізької південної МДПІ щодо висновків, викладених в акті перевірки №565/222/21882694 від 26.04.2013р., про нереальність здійснення відносин між ТОВ «БРІЗ» та ПП «Сервістранс-Н-08», завищення податкового кредиту на суму 548 820грн. 40коп., як таких, що зроблені за відсутності в останнього визначеної законодавством України компетенції;
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження.
Відповідач проти позовних вимог заперечував, надавши письмові заперечення проти адміністративного позову, та просив розглядати справу без участі представника (т.1 а.с.216-225).
За таких обставин, з урахуванням приписів ст. 128 КАС України, судом на місці ухвалено щодо здійснення подальшого розгляду адміністративної справи за даної явки сторін та на підставі наявних у ній доказів, в порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, при розгляді справи виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «БРІЗ» зареєстроване виконавчим комітетом Криворізької міської ради Дніпропетровської області 23.12.1994р. (т.1 а.с.116) та перебуває на обліку у Криворізькій південній МДПІ з 27.01.1995р. за №1030 (т.1 а.с.118).
Отже, позивач належним чином зареєстрований як юридична особа, а тому на нього поширюється дія законів та інших нормативно-правових актів, які регулюють здійснення господарської діяльності в Україні.
Відповідно до наказу Криворізької південної МДПІ №679 від 23.04.2013р. проведення зазначеної перевірки продовжено на 2 робочих дні з 24.04.2013р. (т.1 а.с.124).
За результатами перевірки складено Акт №565/222/21882694 від 26.04.2013р. (далі Акт перевірки) (т.1 а.с.142-193), за висновками якого встановлені порушення: п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, п.п.7.4.1 та п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено:
- нереальність здійснення відносин з ПП «Сервістранс-Н-08»;
Не погодившись з висновками, викладеними в Акті перевірки, позивач 07.05.2013р. подав до Криворізької південної МДПІ письмові заперечення за вих. №13/05/07-01 від 07.05.2013р. (т.1 а.с.194-200).
Згідно відповіді №9941/10/224 від 16.05.2013р. на заперечення ТОВ «БРІЗ», Криворізькою південною МДПІ зазначено про правомірність висновків та їх відповідність нормам чинного законодавства.
Таким чином, не погоджуючись з висновками Криворізької південної МДПІ в Акті перевірки та винесеними на їх підставі податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.
В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що відповідач, посилаючись в акті перевірки №565/222/21882694 від 26.04.2013р. на висновки акту перевірки №152/222/35950329 від 13.07.2012р. «Про результати проведення позапланової документальної перевірки ПП «Сервістранс-Н-08» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість за період з 25.06.2008р. по 01.03.2011р., не вжив заходів щодо перевірки інформації шляхом дослідження питань щодо:
- визнання судом укладених ПП «Сервістранс-Н-08» правочинів недійсними, як таких, що укладені без наміру створення правових наслідків, які ними обумовлювались;
- наявності судових рішень про стягнення в дохід держави коштів за укладеними ПП «Сервістранс-Н-08» з його контрагентами, зокрема з TOB «БРІЗ», правочинами, у зв'язку з порушенням їх сторонами (стороною) публічного порядку;
- зв'язку постанови Самарського районного суду м.Дніпропетровська №1-301/11 від 05.08.2011р. відносно ОСОБА_1 з діяльністю TOB «БРІЗ»;
- наявності порушених кримінальних справ або вироків суду стосовно учасників правочину, укладеного між TOB «БРІЗ» та ПП «Сервістранс-Н-08», які б встановлювали намір учасників правочину здійснювати діяльність з порушенням норм діючого законодавства та наявність у них мети порушити конституційні права і свободи людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної республіки Крим.
На думку позивача, оскільки господарська діяльність ПП «Сервістранс-Н-08» не була припинена на момент здійснення правочинів з ТОВ «БРІЗ», та ПП «Сервістранс-Н-08» зареєстроване як платник податку на додану вартість, тому податкові накладні є такими, що складені належними особами та не суперечать приписам норм чинного законодавства України.
Також, позивач вважає, що висновки відповідача щодо ознак фіктивності угод, укладених між ТОВ «БРІЗ» та ПП «Сервістранс-Н-08», не відповідають нормам діючого законодавства України, та пояснює, що:
- подана до податкового органу податкова звітність не може бути беззаперечним доказом відсутності на підприємстві основних фондів та трудових ресурсів, оскільки, на думку позивача, підтвердженням наявності або відсутності у підприємств основних фондів (власних, орендованих) та трудових ресурсів є не документи податкового обліку, а відповідні документи бухгалтерського обліку;
- в акті перевірки підприємства-контрагента ТОВ «БРІЗ», на який посилається відповідач в обґрунтуванні нереальності та фіктивності господарських операцій, відсутній аналіз того, які ресурси необхідні були б підприємству для надання послуг, які надані підприємством ПП «Сервістранс-Н-08».
Позивач стверджує, що відповідач в Акті перевірки не зазначив жодних доказів, які б підтверджували те, що укладені договори, на підставі яких виникли взаємовідносини між позивачем та ПП «Сервістранс-Н-08», не відповідають дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав та обовязків; посадові особи ТОВ «БРІЗ» з цього приводу не опитувались.
Щодо винесеної постанови Самарським районним судом м.Дніпропетровська від 05.08.2011р. по справі №1-301/11 позивач пояснює, що докази, які б підтверджували зв'язок між цією постановою та фінансово-господарською діяльністю ТОВ «БРІЗ» - відсутні.
Крім того, позивач вважає, що розбіжності між задекларованими показниками ТОВ «БРІЗ» та ПП «Сервістранс-Н-08» - відсутні.
Як пояснює позивач, основним видом діяльності ТОВ «БРІЗ» є надання послуг по охороні вантажів у вагонах при транспортуванні в залізничному сполученні, у звязку з чим, окрім ПП «Сервістранс-Н-08» позивачем укладались договори у період 2009-2010рр. з такими підприємствами:
- ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №3272 від 21.09.2009р. та №2734 від 18.05.2010р. (предмет договору: охорона вантажних перевезень залізничним транспортом);
- Компанією «ROU І RIFAJND KOMODITIS DOOEL SKOPJE» (Македонія) Мn-02 від 08/.10.2010р. (предмет договору: охорона в Миколаївському, Маріупольському та Бердянському Морських портах фероселікомарганців та подальша його охорона при залізничних та автомобільних перевезеннях до місця його призначення);
- ЗАО «КЗГО» №23 від 21.06.2010р. (предмет договору: охорона вантажних перевезень залізничним транспортом).
Позивач, також не погоджується з нарахуванням відповідачем штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 510,00 грн. за порушення ТОВ «БРІЗ» п.121.1 ст.121 ПК України, оскільки оригінали первинних документів ТОВ «БРІЗ» надавались відповідачу під час проведення перевірки.
Позивач пояснює, що жоден із запитів податкового органу не містив даних про порушення ТОВ «БРІЗ» норм податкового та іншого законодавства, та, посилаючись на п.п.20.1.2, п.п.20.1.6 п.20.1 ст.20 ПК України, зазначає, що податковий орган має право під час проведення перевірки вимагати виготовлення платником податків (уповноваженим представником платника податків) і безоплатно отримувати від них засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за її наявності) копії документів, що свідчать про порушення вимог податкового законодавства або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.
Крім того, позивач вважає, що відповідач діяв упереджено по відношенню до ТОВ «БРІЗ», складаючи акт №247/222/21882694 від 22.04.2013р. «Про відмову ТОВ «БРІЗ» у наданні в ході проведення позапланової виїзної перевірки копій документів», оскільки перевірка була розпочата 17.04.2013р., та відповідно до ст.73 ПК України строк надання документів та інформації на запит контролюючого органу становить 10 днів.
Таким чином, позивач вважає, що висновки, викладені відповідачем в Акті перевірки №565/222/21882694 від 26.04.2013р., не відповідають дійсності, зроблені з порушенням норм діючого законодавства України, у звязку з чим, вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню.
Відповідач в обґрунтування своїх заперечень зазначив, що Криворізькою південною МДПІ складений акт №247/222/21882694 від 24.04.2013 року «Про відмову ТОВ «БРІЗ» надання в ході проведення позапланової виїзної перевірки копій документів», оскільки у відповідь на запити відповідача, ТОВ «БРІЗ» листом №13/04/18-03 від 18.04.2013р. відмовлено у наданні в ході перевірки копії первинних документів по взаємовідносинах з ПП «Сервістранс-Н-08» за період з 01.11.2009р. по 30.09.2010р. та іншої інформації, яка зазначена в запитах. У звязку з чим, відповідачем застосовані до позивача штрафні (фінансові) санкції штрафи у сумі 510,00 грн. за порушення п.121.1 ст.121 ПК України.
Також, відповідач зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 163-3 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» на директора ТОВ «БРІЗ» ОСОБА_2 складений протокол серії ХС №056665 від 23.04.2013р. про адміністративне правопорушення на підставі зазначеного Акту відмови та матеріали адміністративної справи супровідним листом №8586/10/222 від 24.04.13 направлені для розгляду до Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу.
Посилаючись на акт №152/222/35950329 від 13.07.2012р. «Про результати проведення позапланова невиїзна документальна перевірка Приватного підприємства «Сервістранс-Н-08» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на прибуток та податку на додану за період з 25.06.2008р. по 01.03.2011р.», відповідач робить висновок, що ПП «Сервістранс-Н-08» відповідно до вищезазначеного договору підряду не мало можливості виконувати умови договору, оскільки:
- чисельність працівників у ПП «Сервістранс-Н-08» - 1 особа;
- у ПП «Сервістранс-Н-08» відсутні власні та орендовані основні засоби, складські приміщення, транспортне, торгівельне та інше обладнання.
Також, відповідач вважає, що надані позивачем до перевірки акти здачі-прийому виконаних робіт, складені між ТОВ «БРІЗ» та ПП «Сервістранс-Н-08», не відповідають типовій формі, оскільки: відсутня інформації щодо місця складання вищезазначених актів; акти підписані та завірені печатками обох сторін, однак відсутні посади та прізвища осіб, які підписали документи; відсутня посада та П.І.Б. особи, яка здійснила господарську операцію, чим, на думку відповідача, порушено п.п.2.4, п.п.2.7 п.2 Положення №88, п.2 ст.3, ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п.2.1, п.п.2.2 п.2 Положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку».
Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до наданих позивачем в ході перевірки первинних документів, неможливо визначити місце (об'єкт) де саме проводились роботи, також відсутні якісні характеристики, які дають змогу ідентифікувати реальність надання даних послуг, а саме:
- номера вагонів, на якій станції, ким виконувались роботи в таких об'ємах, яким технологічним обладнанням;
- на які нерухомі об'єкти були змонтовані/демонтовані камери відео спостереження;
- згідно яких документів визначаються об'єкти монтажу/демонтажу (замовлення, маршрути, графіки тощо).
Як пояснює відповідач, на виконання умов вищезазначеного договору підряду між ТОВ «БРІЗ» та ПП «Сервістранс-Н-08» позивачем до перевірки не надані документи, що підтверджують походження програмного забезпечення, камер, рацій (сертифікат якості заводу-виробника, походження товару, технічні умови ТУ, тощо).
У звязку з чим, відповідач робить висновок, що надані позивачем під час проведення перевірки первинні документи, не несуть юридичної сили, оскільки оформлені з порушенням вимог чинного податкового законодавства України, що свідчить про нереальність здійснення господарської діяльності ТОВ «БРІЗ» з ПП «Сервістранс-Н-08» у перевіряємий період.
Таким чином, відповідач стверджує, що у ТОВ «БРІЗ» відсутній об'єкт оподаткування податком на додану вартість операцій з ПП «Сервістранс-Н-08» за листопад - грудень 2009 року, січень - липень 2010 року. У звязку з чим, відповідач вважає, що податковим органом правомірно зроблені висновки в Акті перевірки №565/222/21882694 від 26.04.2013р. та у порядок, визначений чинними законодавством України, винесені оскаржувані податкові-рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.
Згідно ст.ст. 67, 68 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори у порядку та в розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції та законів України.
У відповідності пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, встановлено, що органи державної податкової служби мають право: проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.
Пунктом 75.1 ст.75 Податкового кодексу України, зазначено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно зі п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та збрів, а також дотримання валютною та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи..., та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності..., а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі, за результатами перевірок інших платників податків.
Відповідно до ст.83 Податкового кодексу України матеріалами, які є підставами для висновків під час проведення перевірки, можуть бути: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.
Порядком оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПС України від 22.12.2010 року №984 (далі Порядок №984) визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Згідно з п.5.2. Розділу II Порядку №984, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:
- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;
- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів;
- у разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки;
- у разі надання посадовими особами платника податків або його законними представниками посадовим (службовим) особам органу державної податкової служби письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти про надання таких пояснень необхідно відобразити в акті.
Так, з висновками відповідача, викладеними в Акті перевірки, щодо неможливості здійснення господарських операцій TOB «Бріз» з ПП «Сервістранс-Н-08», суд не погоджується з огляду на наступне.
Згідно п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Також, згідно п.139.1.9 ч.139.1 ст.139 ПК України до складу витрат не включаються: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Пунктом 7 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДНА України від 30 травня 1997 року №165 та зареєстрованого в міністерстві юстиції України 23 червня 1997 року за №233/2037, разом із податковою накладною платником податку, який поставляє товари (послуги), видається товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ, що підтверджує передачу товарів (послуг) та (або) прийняття платежу із зазначенням загальної суми такого платежу, суми податку та податкового номера постачальника.
Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарі в/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
За правилами п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Пунктом п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.
З аналізу зазначеним норм ПК України вбачається, що позивач може віднести суму податку до податкового кредиту тільки лише, коли придбання товарів/послуг підтверджені податковими накладними, іншими первинними документами та оформлені згідно вимог податкового законодавства.
Щодо висновків податкового органу про визнання правочинів позивача такими, що не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними, суд виходить з наступного.
Згідно із п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, послуг.
Отже, для цілей перевірки дотримання вимог податкового законодавства та можливого визначення грошових зобов'язань у разі неналежного дотримання платником податків цього законодавства, контролюючому органу у даному випадку первинно слід встановити зміст та реальність господарської операції.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
При цьому, податковий облік формують не самі по собі цивільні правочини, а саме господарські операції, тобто фактичний рух активів та/або зміни власного капіталу чи зобов'язань платника податку. Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків, наявність та законність складення яких, як фактично, так і юридично, буде підтвердженням здійснення таких операцій.
Матеріалами справи (первинними документами) спростовані висновки відповідача щодо відсутності реальних операцій, реального настання наслідків за результатами вчинення правочинів, а саме: договір підряду №1209 від 02.11.2009р. з ПП «Сервістранс-Н-08» з додатками, реєстр платіжних документів завірений банківською установою, картка рахунку 63.1, рахунки, податкові накладні, акти виконаних робіт, договір №2734 від 18.05.2010р., договір №3272, витяг з журналу обліку перевезень, доручення №1 від 01.09.2009р., доручення №2 від 01.01.2010р., заявки на ПП «Сервістранс-Н-08», акти за результатами важення вагонів з готовою продукцією. (т.2 а.с.2-264, т.3 а.с.1-164)
Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Частинами 1 та 5 статті 203 Цивільного кодексу України, передбачено, що зміст правочину не може суперечити Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також, моральним засадам суспільства. Правочин, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно ст.204 Цивільного кодексу України зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, тобто, презумпція правомірності правочину.
Таким чином, висновки, викладені в Акті перевірки №565/222/21882694 від 26.04.2013р., не відповідають обставинам справи. Викладені в Акті перевірки факти та висновки є безпідставними, оскільки ґрунтуються на припущеннях і не містять достатніх фактичних даних на підтвердження доводів про нікчемність правочинів, а відповідно є такими, що вчинені з порушенням норм чинного законодавства України.
Щодо заявленого клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з даною позовною заявою, то відповідно до ст.102 Податкового кодексу України, якою регулюються строки звернення та їх застосування, позивачем не пропущено строк звернення, оскільки він становить 1095 днів.
Стосовно позовної вимоги позивача про визнання протиправними дій Криворізької південної МДПІ щодо висновків, викладених в акті перевірки №565/222/21882694 від 26.04.2013р., про нереальність здійснення відносин між ТОВ «БРІЗ» та ПП «Сервістранс-Н-08», завищення податкового кредиту на суму 548 820грн. 40коп., як таких, що зроблені за відсутності в останнього визначеної законодавством України компетенції, суд виходить з наступного.
Як зазначено вище, у відповідності до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому Податковим кодексом України.
Статтею 61 ПК України визначене поняття податкового контролю.
Статтями 75-80 ПК України визначені поняття та види перевірок, порядок та особливості їх проведення.
Саме стаття 78 ПК України встановлює порядок проведення документальних планових перевірок платників податків.
Отже, проведення перевірок платників податків є виключною компетенцією податкового органу.
Відтак, дії податкового органу по проведенню перевірки та формуванню за її результатами висновку, не можуть бути визнані протиправними.
Відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Відповідно до п.86.3 ст.86 ПК України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).
У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику.
Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання.
За результатами розгляду справи, судом встановлено, що податковим органом дотримано зазначені приписи податкового законодавства в ході перевірки.
Суд звертає увагу, що акт перевірки не може бути предметом судового оскарження, оскільки це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків та має лише інформаційний характер.
При цьому, судом враховано, що захисту підлягають порушені або оспорювані права особи, між тим, самі висновки перевіряючих осіб, які викладено в акті перевірки, не призводять та не можуть призвести до порушення прав та охоронюваних інтересів особи.
Отже, враховуючи вищевикладене, проведення перевірки платника податків, з подальшим складанням акту або довідки за її результатом, є обовязком податкового органу згідно норм діючого законодавства України.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України повернути з Державного бюджету України позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «БРІЗ» судові витрати у розмірі 2 294грн. 00коп., сплачені платіжним дорученням №627 від 28.05.2013р.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БРІЗ» до Криворізької південної міжрайонної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби про визнання незаконними дій та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Суддя ОСОБА_3