Справа № 2-а-6021/11
Суддя: Корх О. І.
Дата ухвалення: 2011-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6021/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2011 року м. Корюківка

Суддя Корюківського районного суду Чернігівської області Корх О.І., розглянувши справу в порядку скороченого провадження у приміщенні суду за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Корюківському районі про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом до УПФ України в Корюківському районі Чернігівської області про визнання дій відповідача незаконними; зобов'язання відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за період з 01.01.2011 року і безстроково.

Відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження отримав, не подавши у встановлений законом строк заперечення на позов.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження, у відповідності із ст.183-2 КАС України, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Встановлено, що позивачка відповідно до ст. 1 ЗУ Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 р. (далі Закон) є дитиною війни, дана обставина не заперечується відповідачем та підтверджується наданою копією посвідчення, яке має дані, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною війни. Згідно ст. 6 Про соціальний захист дітей війни, редакція якої діяла до 01.01.2008 року, дітям війни повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, якими передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 року положення, що призупиняли дію ст. 6 Закону, було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втратили свою чинність з дня їх ухвалення.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року положення, що призупиняли дію ст. 6 Закону, було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втратили свою чинність з дня їх ухвалення.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЗУ Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Суд вважає, що невиплачена позивачу щомісячна державна соціальна допомога , як дитині війни підлягає стягненню, враховуючи те, що право на отримання щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченої Законом України Про соціальний захист дітей війнине залежить від розміру доходів одержувача чи наявності фінансування з бюджету, має безумовний характер, тому підлягають задоволенню вимоги позивача, щодо стягнення виплати недоплаченої пенсії, як дитині війни за період в межах строку позовної давності, тобто з 01.01.2011 року по день винесення постанови.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України Про судоустрій та статус суддіввід 07.07.2010 року №2453-VI) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України Про судоустрій та статус суддіввід 07.07.2010 року №2453-VI) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивачем ставляться позовні вимоги про здійснення перерахунку та виплату щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни, згідно Закону України „Про соціальний захист дітей війни за період з 01.01.2011 року і безстроко.

01.06.2011 року подано позов до суду. Водночас суд зазначає, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Позивачка звільнена від сплати державного мита на підставі п. 34 ст. 4 Декрету КМ України Про державне мито, так як позов задовольняється судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.1, 6, 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст.ст. 6, 9, 11, 69-71, 94, 97, 99, 100, 160-162, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Корюківському районі про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни задовольнити частково..

Визнати дії/бездіяльність УПФ України в Корюківському районі щодо нарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги,як дитині війни незаконними.

Зобовязати управління Пенсійного Фонду України в Корюківському районі Чернігівської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, у відповідності до ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни, ч.1 ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняза період в межах строку позовної давності, тобто з 01.01.2011 року по 17.06.2011 року та здійснити відповідні виплати на користь позивачки за виключенням виплаченого підвищення до пенсії за вказаний період.

В решті позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Корюківський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Постанова, прийнята в скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. І. Корх