Справа № 2-а-124/11
Суддя: Гажа О. П.
Дата ухвалення: 2011-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа №2 «а»-124/2011
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 квітня 2011 року

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Гажі О.П.

при секретарі Шведовій Я.О.

з участю: позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, ОСОБА_2 сільського голови ОСОБА_3, секретаря виконкому ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_4 про визнання незаконними дій та бездіяльності посадових осіб ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, що порушують конституційні права громадянина України на інформацію, -

В С Т А Н О В И В :

13.12.2010 року позивач звернулася в Новоодеський районний суд, як до адміністративного суду, з вищезазначеним адміністративним позовом до відповідачів.

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона неодноразово зверталася з письмовими заявами до ОСОБА_2 сільської ради і її посадових осіб - відповідачів по справі, в яких повідомляла про факти п?янки в робочий час водія амбулаторії ОСОБА_5 і просила вжити відповідних заходів і письмово повідомити її про ці вжитті заходи, з наданням всіх копій документів, але відповідей на ці заяви і звернення не отримувала, внаслідок чого були порушенні її конституційні права на звернення, на отримання інформації. Посилаючись на протиправну бездіяльність відповідачів, не виконання ними чинного законодавства України про звернення громадян, про інформацію, про місцеве самоврядування, про боротьбу з корупцією, порушення її конституційних прав громадянина, спричинення їй цими діями відповідачів моральної шкоди, позивач просила суд визнати незаконними дії та бездіяльність посадових осіб ОСОБА_2 сільської ради, а саме: голови ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_3 та секретаря виконкому ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_4, які виразилися в умисному ненадані відповідей на звернення позивача. Також позивач просила суд зобовязати посадових осіб ОСОБА_2 сільради протягом 15-ти днів надати, відповідно до законодавства, належну обгрунтовану відповідь на звернення ОСОБА_1М, а також зобовязати ОСОБА_2 сільраду, ОСОБА_2 сільського голову ОСОБА_3, секретаря виконкому ОСОБА_4 надати для ознайомлення та копіювання рішення сесій та засідань виконкомів ОСОБА_2 сільради, розпоряджень голови ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_3 та іншої вхідної та вихідної кореспонденції(приписів, протестів, постанов, гарантійних листів, претензійних листів та інше), які стосуються безпосередньо ОСОБА_1. Просила також суд зобовязати компетентний орган застосувати до посадових осіб ОСОБА_2 сільської ради, сільського голови ОСОБА_3, секретаря виконкому ОСОБА_4 дисциплінарне стягнення, накласти на посадових осіб виконкому ОСОБА_2 сільради ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнення за адміністративне правопорушення, відносно ненадання відповіді на звернення, у вигляді штрафу від 50 до 100 неоподаткованих мінімумів громадян, згідно зі ст. 14 ЗУ «Про боротьбу з корупцією». На відшкодування їй завданої моральної шкоди, позивач просила суд стягнути з відповідачів 50000 гривень. Також позивач просила суд винести окрему ухвалу про скоєння сільським головою ОСОБА_3 корупційного діяння, порушення ним чинного законодавства, зловживання своїми посадовими обовязками та самоуправство, що виразились в тому, що водія ОСОБА_5 не було звільнено з роботи, а тільки оголошено догану, в звязку з чим в діях сільського голови вбачаються ознаки корупції.

В судовому засіданні позивач, посилаючись на викладені в позові обставини, свої позовні вимоги підтримала, просила суд її позов задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради і відповідачі: ОСОБА_2 сільський голова ОСОБА_3 та секретар сільради ОСОБА_4 за викликом в останнє судове засідання не зявились, хоча належними чином повідомлялись про дату, час і місце судового розгляду справи.

На адресу суду від відповідачів надійшла факсограмма про розгляд справи у їх відсутність.

Неявка відповідачів до суду за викликом визнана без поважних причин.

Справа у відповідності до ч.4 ст.128 КАС України розглянута у відсутність відповідачів, за наявності у справі достатніх фактичних даних про права та взаємовідносини сторін.

В попередніх судових засіданнях відповідачі, посилаючись на безпідставність позовних вимог, надання ними позивачу всіх відповідей по її заявах, просили суд в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Цей висновок суду грунтується на наступному:

Статтею 40 Конституції України, ст.3 Закону України «Про звернення громадян» передбачено право позивача, як громадянина, на звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

З досліджених в судовому засіданні обставин справи вбачається, що позивач зверталась 29.11.2010 року з письмовою заявою до відповідача - ОСОБА_2 сільської ради.

Зокрема, в цій заяві позивач просила надати їй висновки комісії по розслідуванню при ОСОБА_2 сільраді та копію розпорядження ОСОБА_2 сільського голови по факту порушення трудової дисципліни водієм ОСОБА_5

Досліджені в судовому засіданні фактичні обставини справи свідчать про те, що ця заява позивача була розглянута в ОСОБА_2 сільській раді і відповідно до ст.ст.14-19 Закону України «Про звернення громадян», позивачу було надано відповідь на неї, що підтверджено, як записами в книзі вихідної кореспонденції ОСОБА_2 сільради, так і самими відповідями і доказами( поштовими квитанціями) про направлення цих відповідей позивачу поштовими рекомендованими відправленнями.

Заперечення позивача про факт отримання нею цих відповідей, не спростовує пояснень відповідачів про направлення ними цих відповідей на письмове звернення позивача.

Статтями 18-19 Закону України «Про звернення громадян», не передбачено обовязкового підтвердження факту відправлення відповідей заявнику на його заяви і звернення, хоча відповідачами були вжиті такі заходи щодо відправлення на адресу позивача відповідей рекомендованими поштовими відправленнями.

Із досліджених в суді відповідей на звернення ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільради вбачається, що по заяві ОСОБА_1 і повідомленому нею факту пянки на робочому місці водієм автомобіля швидкої допомоги ОСОБА_5, розпорядженням ОСОБА_2 сільського голови №41 від 11.08.2010 року останнього було притягнуто до відповідальності, а саме оголошено догану за пянку в робочий час 10.08.2010 року. Копія цього розпорядження сільського голови також була направлена заявнику ОСОБА_1

Незадоволення позивача прийнятим рішенням ОСОБА_2 сільського голови, яке на її думку являється соціально несправедливим, не може бути саме по собі таким, що порушує чинне законодавство і права та інтереси позивача.

Посилання позивача на ст.40 КЗпП України, якою на думку позивача, повинен був керуватися сільський голова при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_5 до відповідальності і звільнити його з роботи за допущене порушення трудової дисципліни, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, так як згідно з вищевказаною статтею, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення його чинності, можуть, а не повинні бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у визначених законом випадках. Тобто, розірвання трудового договору з працівником відноситься до права, а не обовязку працедавця.

Також на думку суду, ОСОБА_2 сільський голова, як роботодавець, винісши розпорядження про оголошення водію швидкої допомоги ОСОБА_5 догани за порушення ним трудової дисципліни, відповідно до ст.147 КЗпП України, не порушив вимоги чинного законодавства.

Крім того, таке рішення ОСОБА_2 сільського голови ніяким чином не порушує прав, обовязків та інтересів позивача, якою, в судовому засіданні, не наведено підстав, аргументів, що підтверджують ці порушення її прав та інтересів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачі діяли в межах своїх повноважень, передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому суд не вбачає підстав для задоволення матеріальних вимог позивача.

Через відсутність підстав для задоволення позову, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача і в частині відшкодування їй завданої моральної шкоди.

Крім того, суд зазначає, що позивач в судовому засіданні зовсім не навела підстав і обставин, що пояснюють заподіяння їй моральної шкоди відповідачами, а саме: в чому полягає ця моральна шкода та не навела підстав, що обґрунтовують розмір цієї моральної шкоди.

Згідно зі ст.71 КАС України у справах, де оскаржуються дії посадових осіб суб?єкта владних повноважень, обовязок доведеності правомірності своїх дій чи бездіяльності покладено на суб?єкта владних повноважень.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що позивач не довела своїх позовних вимог, а відповідачами доведено правомірність своїх дій, суд з цих підстав вважає позов ОСОБА_1 таким, що не підлягає задоволенню.

Через відмову позивачу в задоволенні її позову, не вбачається і підстав для задоволення її вимог про винесення судом окремої ухвали про скоєння ОСОБА_2 сільським головою ОСОБА_3, на думку позивача корупційного діяння, порушення ним чинного законодавства, зловживання своїми посадовими обовязками та самоуправства, що виразились в тому, що водія ОСОБА_5 не було ним звільнено з роботи, а тільки оголошено догану.

Крім того, суд зазначає, що питання про притягнення посадових осіб державних службовців до відповідальності за корупційні діяння регулюються іншими процесуальними нормами і вирішується не судом, а іншими правоохоронними органами.

Також слід зазначити, що на момент розгляду справи в суді відсутній закон, яким регулюються правовідносини в сфері боротьби з корупцією і яким передбачається відповідальність за вчинення корупційних правопорушень.

Тому, не підлягають задоволенню, як безпідставні, не доведенні і такі, що не ґрунтуються на правилах адміністративного судочинства, вимоги позивача про зобовязання компетентного органу застосувати до посадових осіб ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_2 сільського голови ОСОБА_3, секретаря виконкому ОСОБА_2 сільради ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення та накладення на них стягнення за адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 14 ЗУ «Про боротьбу з корупцією», у вигляді штрафу від 50 до 100 неоподаткованих мінімумів громадян, так як ці правовідносини регулюються правилами іншого судочинства.

Через відмову позивачу в задоволенні її позову, не підлягають задоволенню її вимоги про відшкодування понесених судових витрат по справі.

Керуючись ст.ст. 6-11, 15, 158-163 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити повністю ОСОБА_1 в задоволені її позову до ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, ОСОБА_2 сільського голови ОСОБА_3, секретаря виконкому ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_4 про визнання незаконними дій та бездіяльності посадових осіб ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, що порушують конституційні права громадянина України на інформацію.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: