Справа № 366/2987/15-а
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 366/2987/15-а
Провадження № 2-а/366/147/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року Іванківський районний суд у складі головуючої судді Слободян Н.П., при секретарі Мартовицькій Н.Є., за участю позивача, представника третьої особи ОСОБА_1, розглянувши у судовому засіданні у смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ГУ МВС України в Київській області, Іванківського РВ ГУ МВС України в Київській області, третя особа: Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом до відповідачів. Позовні вимоги мотивує тим, що він є учасником ЛНА на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи.

26 та 27 квітня 1986 року він ніс службу по охороні громадського порядку і евакуації жителів у м. Прип*ять, де отримав дозу радіаційного опромінювання в 34 бер, що перевищувало допустиму дозу (25 бер).

Основні дозові межі радіоактивного опромінення встановлені ст. 5 Закону України «Про захист людини від іонізуючого випромінювання», від 1998 року: 1 мілізіверт (міжнародна одиниця вимірювання) дорівнює 0,1 бера, а 1 бер=10 мілізівертів. Отримана ним доза радіоактивного опромінення становила 340 мілізіверта (34 бер10).

Відповідно до розпорядження РМ СРСР № 964-рс від 17.05.1986 р. «О выделении Минэнерго ССР дополнительного фонда заработной платы» «в тех случаях, когда работник получает предельно допустимую дозу радиации и в связи с этим не допускается для дальнейшей работы в указанных зонах опасности, ему выплачивается единовременное вознаграждение три месячных оклада денежного содержания по должности и воинскому спецзванию».

ОСОБА_3 розпорядження носила гриф «таємно», і про розсекречення документів щодо оплати праці, радіаційної безпеки при ЛНА на ЧАЕС, він дізнався від колишнього працівника Прип*ятського РВВС, яки й подав такий же позов до суду. В той же момент він (позивач) звернувся із запитом до ГУ МВС України в Київській області.

В довідці про заробітну плату посадовими особами Іванківського РВ не вказано грошову винагороду в розмірі 40 крб. (наказ начальника Іванківського РВВС № 42 від 17.06.1986 року). Невключення цієї винагороди до заробітної плати призвело до зменшення розміру пенсії.

Відповідно до ОСОБА_4 СРСР і Укрпрофради № 207-7 від 10.06.1986 року, в зоні відчуження встановлено 6-ти годинний та 6-ти денний робочий тиждень. Він (позивач) перебував на службі 26 та 27 квітня 1986 року без засобів індивідуального захисту та без виведення у чисту зону.

Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці ООН № 115 «Про захист працівників від іонізуючої радіації» і п.п.1.11 ОСП-72/80 основних санітарних правил, оплачуватися має весь час знаходження працівника в умовах радіації більше 1,4 мілібер на годину (без засобів індивідуального захисту).

Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ № 778 від 23.10.1973 року не може скасовувати норму закону про відшкодування фактичних збитків,завданих громадянину ядерним інцидентом згідно п.1,2,3 ст. 2 Закону України «Про цивільну відповідальність за ядерну шкоду та її фінансове забезпечення».

Підприємства і організації у разі неправильної оплати праці в зоні відчуження, повинні зробити перерахунок заробітної плати особам, які в 1986-1987 роках, брали участь у роботах по ЛНА на ЧАЕС (з листа Мінсоцполітики від 09.06.1995 року № 224/8.13).

Спірні правовідносини між сторонами виникли, на думку позивача, з моменту його звернення до відповідача 28.08.2015 року, коли він довідався про зняття грифу «таємно» з розпорядження РМ СРСР № 964-рс від 17.05.1986 року «Про одноразову виплату винагороди за одержання дози опромінення більше норми, а також включення винагороди в заробітну плату». Останнім введено зони небезпеки в залежності від рівня радіоактивного забруднення території з відповідною оплатою: в третій зоні небезпеки в п*ятикратному розмірі в порівнянні з встановленим діючим законодавством нормами. Ці норми були поширені на осіб начальницького і рядового складу ОВС відповідно до ОСОБА_5 СРСР від 23.05.1986 року № 1031-рс.

ОСОБА_4 СРСР № 665-195 від 05.06.1986 року та постановою РМ УРСР № 207-7 від 10.06.1986 року узагальнені раніше прийняті норми в оплаті праці незалежно від їх підвідомчої підпорядкованості. Ці постанови поширили дію п.1 постанови РМ СРСР від 07.05.1986 року № 524-156 (підпункт 1 постанови РМ УРСР від 08.05.1986 року № 168-5) на інших працівників, включаючи тимчасово переведених і відряджених.

Норма в оплаті праці (подвоєння окладу) за посадою і спеціальним званням осіб начальницького і рядового складу ОВС була збережена до 01.01.1991 року, що підтверджується постановою РМ СРСР від 29.12.1987 року № 1497 (378) ОСОБА_5 УРСР від 06.01.1988 року № 12-рс. Згідно з розпорядженням КМ України від 25.11.1993 року № 1006-р дозволено ОВС перераховувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальним званням у кратних розмірах відповідно до зон небезпеки. Крім того, доручено МВС та Мінсоцзахисту призначити і перераховувати пенсії відповідно до норм чинного законодавства із перерахованого згідно з названим розпорядженням грошового утримання.

Таким чином, зробивши розрахунок грошового утримання з урахуванням Постанови КМ СРСР і ВЦСПС № 524-156 від 07.05.1986 року за період 26-27.04.1986 року, позивач просив:

1)Дії ГУ МВС України в Київській області по невиплаті йому одноразової винагороди за отримання гранично допустимої дози радіоактивного опромінення - визнати неправомірними.

2)Зобов*язати ГУ МВС України в Київській області виплатити йому одноразову винагороду, згідно розпорядження РМ СРСР № 964-рс від 17.05.1986 року в сумі 675 карбованців.

3)Дії Іванківського РВВС ГУ МВС України в Київській області по невключенню в довідку про заробітну плату в зоні відчуження грошових винагород та інших доплат - визнати неправомірними.

4)Зобов*язати Іванківський РВВС ГУ МВС України в Київській області надати йому (позивачу) довідку про заробітну плату в зоні відчуження згідно зразку, затвердженого Наказом Мінсоцполітики № 536 від 03.09.2012 року з нарахуванням всіх виплат і доплат, з урахуванням вимог постанови РМ УРСР і ОСОБА_6 професійних спілок № 207-7 від 10.06.1986 року, розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986 року № 964-зс, постанови РМ СРСР і ВЦСПС № 524-156 від 07.05.1986 року з урахуванням фактично відпрацьованих годин, посадового окладу в подвійному розмірі та кратності відповідно до зони небезпеки, посадового окладу, оплати праці у вихідні дні в подвійному розмірі (27.04.1986 року неділя). Згідно розпорядження РМУРСР від 10.09.1986 року № 530-рс підвищення посадового окладу на 15% за роботу в районах з підвищеною радіоактивністю, листа Мінсоцполітики від 09.06.1995 року № 224/8.13 за роботу у третій зоні небезпеки м. Прип*ять та проммайданчику ЧАЕС за 26-27.04.1986 року та врахувати винагороду в розмірі 3-х місячних окладів в сумі 675 карбованців та премію у сумі 40 карбованців.

5)Також просив зобовязати УПФУ в Іванківському районі здійснити перерахунок його пенсії згідно нової довідки про заробітну плату та виплатити за останні 6 місяців 2015 року недоплачену суму.

Від позовних вимог до УПФУ позивач відмовився у судовому засіданні.

28.12.2015 року позивач уточнив свої позовні вимоги, фактично відмовившись від позовних вимог і до ГУ МВС України в Київській області, і у заяві, залишив лише 2 позовні вимоги, просив:

1)Визнати дії Іванківського РВ ( з обслуговування Іванківського та Поліського районів) ГУ МВС України в Київській області у відмові йому зробити перерахунок заробітної плати за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 26.04.1986 року по 27.04.1986 року згідно нормативних актів та включити в довідку про заробітну плату в зоні відчуження грошової винагороди в розмірі трьох місячних окладів та доплат (посадового окладу в подвійному розмірі та кратності відповідно до зони небезпеки 5, премію в розмірі 40 крб., добові, за роботу у вихідний день) - неправомірними.

2)Зобов*язати Іванківський РВ ( з обслуговування Іванківського та Поліського районів) ГУ МВС України в Київській області зробити перерахунок його заробітної плати та включити в довідку про заробітну плату за період з 26 по 27 квітня 1986 року на підставі розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986 року № 964-рс та постанови РМ УРСР і ОСОБА_6 професійних спілок № 207-7 від 10.06.1986 року за роботу в третій зоні небезпечності (зоні відчуження) у м. Прип*ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: одноразову грошову винагороду за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі трьох місячних окладів грошового утримання за посадою і спеціальному званню; посадового окладу в подвійному розмірі та кратності відповідно до небезпеки 5; премію в розмірі 40 крб.; добові; за роботу у вихідний день 27.0.21986 року неділя (згідно постанови № 665/195 п.5) і надати довідку з урахуванням зазначених виплат.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені вище.

Відповідачі представники Іванківського РВ ГУ МВС України в Київській області та ГУ МВС України в Київській області -у судове засідання не з*явилися. Про день і час слухання справи повідомлені вчасно. Надіслали до суду письмові заперечення на позов. Зокрема, у запереченні голови ліквідаційної комісії Іванківського РВ ГУ МВС України в Київській області та ГУ МВС України в Київській області, зазначається про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, оскільки він міг дізнатися про порушення свого права ще у 2001 році. Крім того, відповідач - Іванківський РВ ГУ МВС України в Київській області та ГУ МВС України в Київській області зазначив, що на час виникнення спірних правовідносин нарахування основного грошового забезпечення у 1986 році здійснювалось згідно з Положенням про грошове забезпечення осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, яке було обумовлене наказом МВС СРСР від 19.03.1984 №090.

Цим наказом і наказами МВС СРСР. якими керувались органи внутрішніх справ при нарахуванні грошового утримання особам рядового та начальницького складу за роботу під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не передбачена оплата за несення служби в надурочний час, у вихідні та святкові дні та преміювання.

Станом на 1986 рік діяв пункт 40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою ОСОБА_6 Міністрів СРСР від 23.10.1973 №778, де, зокрема, зазначено , що для осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ встановлюється ненормований робочий час.

При змінній роботі або безперервному чергуванні встановлюється однакова вдень і вночі тривалість робочого часу.

В разі необхідності особи рядового та начальницького складу зобов'язані нести службу в дні щотижневого відпочину і святкові дні. При цьому взамін невикористаних днів щотижневого відпочинку і святкових днів їм надаються інші вихідні дні.

Першим нормативним актом, який встановлює оплату за несення служби в надурочний час, у вихідні та святкові дні, є ОСОБА_3 України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-ХІІ і постанова Кабінету Міністрів України від 14.09.1991 №197. ОСОБА_3 набрав чинності з 01.01.1991 року і зворотної сили не має.

На військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в III, II, 1 зонах небезпеки та зоні особливого контролю умови оплати праці встановлені розпорядженням ОСОБА_6 Міністрів СРСР від 17.05.1986р. №964 відповідно в 5,4,3,2-кратних розмірах тарифної ставки (посадового окладу) були поширені ОСОБА_5 Міністрів СРСР від 23.05.1986р. №1031. Тобто на цих осіб був поширений порядок оплати праці, що застосовувався при оплаті праці робітників та службовців. При цьому грошове утримання в підвищених розмірах виплачувалося виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам і мічманам також з окладів за військове чи спеціальне звання.

ОСОБА_4 Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7, на яку посилається позивач, стосується осіб начальницького та рядового складу лише в частині виплати добових, безкоштовного харчування та проживання і розрахунку вислуги років, що надає право на пенсію. В інших положеннях і, зокрема, в частині оплати праці у вихідні та святкові дні в подвійному розмірі, дія зазначеної ОСОБА_4 на осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ не поширюється.

Таким чином відповідач вважає, що грошове утримання позивача за час несення служби в зоні відчуження з 26 квітня 1986 року по 27 квітня 1986 року нараховане та виплачене згідно законодавства, яке діяло на той період.

Щодо включення грошової винагороди згідно наказу Іванківського РВВС від 17.06.1986 року в розмірі 40 крб.:

згідно ч.4 статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про заробітну плату здійснюється підприємствами, установами та організаціями. Відповідно до п.17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку ) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Враховуючи вимоги п.17 Порядку, відповідач має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.

В розрахунковому листі, виписаному на ім'я ОСОБА_2. що знаходиться в архіві райвідділу, запис про нарахування та виплату грошової винагороди в 1986 році відсутній. Йому була надана довідка, виходячи з даних розрахункового листа за 1986 рік.

Позивач у судовому засіданні стверджував, що не пропустив строки звернення до суду, і про відповідні постанови органів влади дізнався лише нещодавно від свого товариша по службі, який звернувся до суду. Відразу звернувся до відповідача Іванківського РВ (з обслуговування Іванківського та Поліського районів) ГУ МВС України в Київській області, за отриманням відповідної довідки. Отримавши відмову відповідачів у задоволенні своїх вимог, відразу (до закінчення місячного строку) звернувся до суду.

Заслухавши позивача, вивчивши надані суду докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Суд погоджується з тим, що позивач фактично дізнався про порушення свого права після отримання відмови відповідача - Іванківського РВ (з обслуговування Іванківського та Поліського районів) ГУ МВС України в Київській області - від 06.11.2015 року у включенні в довідку про грошове забезпечення, одержане у зоні відчуження в 1986 році, зазначених ним виплат і доплат. З позовом до суду він звернувся ще 04.11.2015 року, вже знаючи, що йому буде відмовлено у задоволенні його заяви, відповідно не пропустив строк звернення до суду.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи із захворюванням, пов'язаним із ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідчення серії А № 098854, виданим 19.12.2007 року, вкладкою до нього серії 042606 від 30.12.1997 року.

Факт направлення майора міліції ОСОБА_2 до зони відчуження для участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на підставі наказу № 069-86 підтверджується маршрутним листом, який виданий 21.01.1997 року за № 20/К-0191 та 23.02.2011 року за № 20/К-87.

Отримана позивачем 26 та 27 квітня 1986 року у місті Прип'яті доза радіоактивного опромінювання становить 34 бер, про що свідчить картка обліку доз радіоактивного опромінення, та підтверджено також і у зазначених вище маршрутних листах.

Згідно довідки від 06.11.2015 року за № 29, виданої Іванківським РВ (з обслуговування Іванківського та Поліського районів) ГУ МВС України в Київській області за роботу у місті Прип'ять 26 та 27 квітня 1986 року, фактична заробітна плата ОСОБА_2 в зоні відчуження нарахована в сумі 78 карбованців. При цьому оплата праці за дні роботи в зоні розрахована так: (95,00+130,00):30=7,50; 2 робочих дні Х7,50 Х 4 (кратність) = 60. Збережена заробітна плата: грошове утримання: (посадовий оклад 95,00; оклад за звання 130,00; вислуга років 45,00) середньоденна 6 (95,00=130,00+45,00):30=9,00 х 2 робочих дні = 18,00.

Суд звертає увагу, що відповідач виключив з переліку, зазначеній у довідці №29 від 06.11.2005 року нормативно-правові акти, зазначивши лише ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 10.06.1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища», чим порушив право позивача на соціальний захист, визначений у ст.46 Конституції України, оскільки з вини відповідача до неї не включено цілий ряд виплат, які належали позивачу до виплати, і з вини ж відповідача або не були взагалі нараховані, або не включені у довідку.

Щодо одноразової грошової винагороди за отриману гранично допустиму дозу радіації:

У відповідності до ОСОБА_5 Міністрів СРСР "Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати" № 964-рс від 17 травня 1986 року у випадку отримання працівником офіцерського чи начальницького складу органів внутрішніх справ гранично допустимої дози радіації йому виплачуються три місячні оклади грошового утримання по посаді і спеціальному званню. Тобто встановлено обовязок виплати такого утримання.

Згідно із розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 року № 1006-р «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше органам внутрішніх справ дозволено перераховувати їх грошове утримання за періоди роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні ЧАЕС у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу. Крім того, доручено МВС та Мінсоцзахисту призначити і перерахувати пенсії відповідно до норм чинного законодавства із перерахованого згідно з названим розпорядженням грошового утримання.

Таким чином, одноразова грошова винагорода, з урахуванням дози радіоактивного ураження організму позивача складає 675 крб., оскільки оклад грошового утримання по посаді і спеціальному званню ОСОБА_2 складав 225 крб. (посадовий оклад - 95 крб. + оклад по спеціальному званню - 130 крб.).

Щодо посадового окладу в подвійному розмірі та виплати добових:

Згідно п.1 постанови ЦК КПРС, Президії ВР СРСР, РМ СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156 « Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції було постановлено «виплачувати військовослужбовцям військових частин і органів Комітета державної безпеки СРСР, а також особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, які виконують службові обовязки в зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади і оклади по військовому чи спеціальному званню в подвійному розмірі. Особам офіцерського складу… начальницькому та рядовому складу органів внутрішніх справ виплачувати, крім того, добові». Тобто зазначена норма була обовязковою до виконання в частині нарахування окладу ОСОБА_2 у подвійному розмірі, а як вбачається з наданої довідки грошове утримання (посадовий оклад і оклад за звання) взяті в однократному розмірі по 9 крб. за два дні, добові взагалі не нараховувались, хоча ці норми носили обовязковий характер. ОСОБА_4 СРСР, ВЦРПС № 665-195 від 05.06.1986 року та постановою РМ УРСР і УРРПС № 207-7 від 10.06.1986 року «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища» були встановлені добові у розмірі 3 карбованці 50 коп.

Право позивача на отримання подвоєних окладів за посадою та спеціальним званням підтверджується також чинним ОСОБА_5 Кабінету Міністрів України від 25.11.1993 року № 1006, яким з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, дозволити МВС перерахувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні Чорнобильської АЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу.

Щодо оплати праці за роботу у вихідний день:

Зазначеними вище постановами № 665-195 від 05.06.1986 року та № 207-7 від 10.06.1986 року було дозволено підприємствам, організаціям та установам залучати працівників на роботи, повязані з ліквідацією наслідків аварії, у вихідні та святкові дні з оплатою праці у подвійному розмірі. Вказана норма не розповсюджена на працівників органів внутрішніх справ, як це зазначено щодо добових та подвійних окладів. Відповідно в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо виплати премії:

ОСОБА_4 УРСР і УРРПС № 207-7 від 10.06.1986 року «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища» (п.3) вирішено виділяти в розпорядження ОСОБА_7 енергетики і електрифікації СРСР для заохочення працівників підприємств, установ і організацій (незалежно від їх відомчої підпорядкованості), як безпосередньо беруть участь у роботах повязаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС кошти. Розмір премії не повинен перевищувати 400 карбованців на місяць (понад встановлені максимальні розміри премій). Як вбачається з наданого суду Наказу № 42 начальника Іванківського РВВС ОСОБА_8 від 17.06.1986 року ОСОБА_2 за активну участь в спеціальних заходах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, безпосередньо в м. Прип*ять та проявлені при цьому високі морально-політичні якості було народжено грошима у розмірі 40 карбованців. Зазначена премія у довідку, видану позивачу, не включена. В той час як постановою КМУ від 23.11.2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( із змінами і доповненнями, внесеними постановою КМУ від 25 березня 2014 року № 112) затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. В ньому, зокрема, зазначено: « 6. В усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови ОСОБА_4 Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку. Ця норма відповідачем виконана не була: наказ про преміювання існує, і невнесення його до розрахункового листа ніяк не може позбавити права позивача на врахування цієї суми до розрахунку заробітку, з якого має обчислюватися пенсія.

Щодо невірного розрахунку кратності:

ОСОБА_5 Міністрів СРСР "Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати" № 964-рс від 17 травня 1986 року було дозволено керівникам міністерств та відомств, що беруть участь в ліквідації аварії, за узгодженням з головою урядової комісії здійснювати у виключних випадках оплату праці працівників, зайнятих на вказаних роботах в ІІІ зоні небезпеки, в пятикратному розмірі в порівнянні з установленими чинним законодавством нормами. ОСОБА_5 СРСР «Про оплату праці військовослужбовців учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» на начальницький і рядовий склад органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах по ЛНА на ЧАС було розповсюджено порядок та розміри підвищеної оплати праці, передбачені розпорядженням РМ СРСР від 17.05.1986 року № 964. Вже постановою № 665-195 від 05.06.1986 року була встановлена оплата праці працівників, зайнятих на роботах в 3, 2 та 1 зонах небезпеки, відповідно у 4-х, 3-х і 2-кратних розмірах, понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановлену по основному місцю роботи ( п.1). Ця ж норма продубльована в п.1 постанови ОСОБА_5 Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7. Як вбачається з довідки, наданої відповідачем, саме керуючись цією постановою його заробітна плата була розрахована з урахуванням коефіцієнта 5 ( 1+4: чотирикратний розмір, передбачений постановою плюс збережений заробіток). Тому в цій частині дії відповідача відповідають чинному законодавству і порушень не містять.

Відповідно до статі 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами.

Так, ОСОБА_7 праці та соціальної політики України в своєму листі від 06.03.2012 року № 544/20/132-12 надало роз'яснення, а саме: «...Відомості про встановлення умов і розмірів оплати праці та умов їхнього запровадження по конкретних особах можуть мати, а отже й надавати виключно підприємства, установи, організації (далі - підприємства), де працювали ці особи, або їхні правонаступники. Згідно статті 15 цього ж Закону видача довідок про заробітну плату у період роботи (служби) з ліквідації наслідків аварії па Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами (військкоматами), які відповідно до ч. 2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» несусь матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її».

ОСОБА_7 праці України від 22.11.1995 року № 09-3815 повідомлялося, що у разі неправильного нарахування заробітної плати особам, які брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії па ЧАЕС у 1986-1987 роках, згідно з листом ОСОБА_7 праці України від 29 10.1992 № 09-3751 ОСОБА_7 України у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС від 29.10.1992 року № 1082/ЗК та ОСОБА_7 фінансів України від 29.10.1992 року № 13-412/308 на підставі стверджуючих документів підприємство (організація), яке відряджало працівника в зону відчуження (або його правонаступник), має зробити перерахунок заробітної плати і надати довідку про новий розмір заробітної плати в зоні відчуження для подання до органу Пенсійного Фонду України за місцем проживання особи - для перерахунку розміру пенсії.

П.4 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою РМ УРСР і УРРПС № 207-7 від 10.06.1986 року «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища» визначено, що « у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Ст.1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

У ст. 2 цього ж Закону передбачено, що основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

У ст. 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що грошові компенсаційні виплати у вигляді добових віднесено до додаткової заробітної плати.

Згідно із ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково.

На підставі наведеного, керуючись ст. 7, 9, 11 , 69-71, 86, 97, 158-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Іванківського РВ (з обслуговування Іванківського і Поліського районів) ГУ МВС України в Київській області щодо надання ОСОБА_2 довідки про заробітну плату за роботу у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період 26 та 27 квітня 1986 року за № 29 від 6 листопада 2015 року без включення одноразової грошової допомоги в розмірі 675 крб., подвійного посадового окладу, добових та премії, протиправними.

Зобов'язати Іванківського РВ (з обслуговування Іванківського і Поліського районів) ГУ МВС України в Київській здійснити перерахунок з відображенням його в особовому рахунку та включити ОСОБА_2 у довідку про заробітну плату за період 26 та 27 квітня 1986 року за роботу у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС одноразову грошову винагороду в розмірі 675 крб., подвійний посадовий оклад, добові та премію, і надати довідку з урахуванням вказаних виплат.

В решті позовних вимог відмовити.

ОСОБА_4 набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Іванківський районний суд протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя Н.П.Слободян