Справа № 2а-13971/11/1370
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2012-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2012 р. № 2а-13971/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лунь З.І.

за участю

секретаря судового засідання Івашків В.І.,

представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

від відповідача: ОСОБА_3,

третьої особи: не зявився,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Нива»до Золочівської міжрайонної податкової інспекції Львівської області Державної податкової служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 державного казначейства України у Золочівському районі Львівської області про визнання незаконними дій, визнання незаконним податкового повідомлення-рішення від 14.10.2011 року № НОМЕР_1, стягнення зайво сплачених коштів орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності в сумі 60638,71 грн., стягнення незаконно стягнутих штрафних санкцій в розмірі 13681,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Нива»звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Перемишлянському районі Львівської області про визнання незаконними дій, визнання незаконним податкового повідомлення-рішення від 14.10.2011 року № НОМЕР_1, стягнення зайво сплачених коштів орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності в сумі 60638,71 грн., стягнення незаконно стягнутих штрафних санкцій в розмірі 13681,55 грн.

Ухвалою судового засідання від 06.02.2012 року із занесенням секретарем судового засідання до журналу судового засідання судом залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 державного казначейства України у Золочівському районі Львівської області.

Ухвалою судового засідання від 02.04.2012 року із занесенням секретарем судового засідання до журналу судового засідання суд відповідно до ст.55 КАС України допустив заміну відповідача - Державної податкової інспекції у Перемишлянському районі Львівської області правонаступником - Золочівською міжрайонною податковою інспекцією Львівської області Державної податкової служби.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві та письмових поясненнях по запереченнях ДПІ у Перемишлянському районі Львівської області від 26.12.2012 року (вх.№14143 від 29.03.2012 р.). Просять позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав, викладених у письмових поясненнях від 30.03.2012 року №610/8/10-025/69 (вх.№14418 від 02.04.2012 року). У задоволенні позову просить відмовити.

Третьою особою участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечено. Письмових пояснень суду не надано.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Працівниками Державної податкової інспекції у Перемишлянському районі Львівської області проведено перевірку позивача, за результатами якої складено ОСОБА_2 № від 14.10.2011 року про результати перевірки своєчасності сплати самостійно визначеного податкового зобовязання до бюджету, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 14.10.2011 року № за затримку на 509 календарних днів сплати суми грошового зобовязання в розмірі 13681,55 грн.

Актом перевірки встановлено, що в порушення п.57.1 ст.57 розділу ІІ ПК України ТзОВ «АК «Нива»протягом граничних строків несвоєчасно сплачено суму самостійно визначеного податкового зобовязання по орендній платі за землю за березень та квітень 2011 року.

З матеріалів справи вбачається, що 25.04.2009р. Липовецькою сільською радою Перемишлянського району Львівської області прийнято рішення від 25.04.2009р. № 188 про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Нива» в короткострокову оренду терміном на 1 рік не витребуваних земельних ділянок померлих власників Державних актів на землю загальною площею 512 га.

На виконання вказаного рішення, 25.04.2009р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Нива» та Липовецьким сільським головою укладено договір оренди землі, зареєстрований у Липовецькій сільській раді Перемишлянського району Львівської області 25.04.2009р. за реєстровим номером № 10 (далі договір оренди землі).

Згідно з договором оренди (п.1) орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку - земельні частки (паї) померлих громадян, які знаходиться на території Липовецької сільської ради Перемишлянського району Львівської області (с. Липівці, с. Лені).

Відповідно до умов договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом перерахування коштів на рахунок орендодавця відкритий у фінансовій установі та розмірі. Орендна плата встановлюється у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки загальною сумою у грошовому виразі (п. 9 договору оренди). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2731079,00 грн. (п.5 договору). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції (п.10 договору).

На виконання зазначених вище умов договору оренди землі позивачем проведено сплату в сумі 11000 грн. по орендній платі за користування вказаною земельною ділянкою, що підтверджується наявними в матеріалах справи копією платіжного доручення №26 від 18.05.2009 р.

25 листопада 2009 року за № 14749 позивачем подано податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2009 рік на суму нарахованої орендної плати за землю 55987,14 грн.

Судом встановлено, що у 2009 році позивачем сплачено орендну плату за землю у розмірі 49854,04 грн.

30 січня 2010 року за № 896 позивачем подано податкову декларацію за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2010 рік площею 512 га, на суму нарахованої орендної плати за землю 28922,12 грн.

Судом встановлено, що позивачем не сплачено суму орендної плати, самостійно задекларовану відповідно до декларації за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2010 рік.

21.09.2011 року позивачем подано уточнену податкову декларацію за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2010 рік № 17407, згідно з якою зменшено податкове зобов'язання по орендній платі за землю на 2010 рік на суму 28 922,12 грн.

23.09.2011 року позивачем подано уточнену податкову декларацію за земельні ділянки державної і комунальної власності на 2009 рік №18635, згідно з якою зменшено податкове зобов'язання по орендній платі за землю на 2009 рік в сумі 57 844,24 грн.

30.09.2011 року позивачем подано уточнену податкову декларацію за земельні ділянки державної і комунальної власності на 2009 рік за 2009 рік № 18635, вхідний № 3210/10 від 29.09.2011 року, згідно з якою зменшено податкове зобов'язання по орендній платі за землю на 2009 рік в сумі 55987,14 грн.

20.10.2011 року № б/н, від 20.10.2011 року за № 3441/10 платником подано заяву про повернення коштів в сумі 54000 грн. на поточний рахунок фірми.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, та іншими законами України і договором оренди землі (ст. 6 вказаного закону).

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

25.04.2009 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Нива» та Липовецьким сільським головою укладено договір оренди землі, зареєстрований у Липовецькій сільській раді Перемишлянського району Львівської області 25.04.2009р. за реєстровим номером № 10.

Згаданий договір укладено на виконання рішення Липовецької сільської ради Перемишлянського району Львівської області від 25.04.2009р. № 188, яке було прийняте у відповідності до приписів ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»нерозподілені.(не витребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Статтею 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оренду землі»орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про плату за землю»платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки комунальної або державної власності самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходження земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Згідно з п.1.2 ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов?язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами», чинного на час існування правових відносин між сторонами, податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державний цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та строки, визначені цим Законом або іншимизаконами України. Відповідно до п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 цього ж Закону податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює: а) календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; б) календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); в) календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.1.4 цього пункту, - протягом 60 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року; г) календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб (прибуткового податку з громадян), - до 1 квітня року, наступного за звітним.

Якщо податкова декларація за квартал, півріччя, три квартали або рік розраховується наростаючим підсумком на підставі показників базових податкових періодів, з яких складаються такі квартал, півріччя, три квартали або рік (без урахування авансових внесків) згідно з відповідним законом з питань оподаткування, така декларація подається у строки, визначені цим пунктом для такого базового податкового періоду. Для цілей підпункту 4.1.4 цього пункту під терміном «базовий податковий період»слід розуміти перший податковий період звітного року, визначений відповідним законом з питань оподаткування, зокрема календарний квартал для цілей оподаткування прибутку підприємств.

Як вбачається з припису норми п.п. 5.2.1 ст.5 вищезазначеного Закону, податкове зобовязання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до п.4.2 та 4.3 ст.4 зазначеного Закону, вважається узгодженою у день отримання платником податків податкового повідомлення. П.4.2.3 ст. 4 Закону встановлено, що обовязок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом є помилковим, покладається на платника податків. Якщо згідно з нормами Закону сума податкового зобовязання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобов'язання та має право на оскарження, суми у порядку, встановленому цим Законом (п.п4.2.1 ст.4 Закону).

Відповідно до п.п.5.4.1 п.5.4 ст.5 цього ж Закону, узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, встановлені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Судом встановлено, що на час розгляду справи відсутні судові рішення, які набрали законної сили, якими визнано недійсним договір оренди землі від 25.04.2009р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Нива» та Липовецьким сільським головою.

Відтак, чинними є умови цього договору щодо обовязку щодо сплату орендної плати позивачем.

Механізм сплати орендної плати за землю платником податків визначено податковим законодавством. Таким чином обовязок сплати орендної плати за землю позивачем, передбачений договором оренди землі реалізується через норми податкового законодавства, зокрема, шляхом декларування податкових зобовязань у декларації з плати за землю державної або комунальної власності за відповідний період та своєчасної сплати самостійно визначеного податкового зобовязання.

Судом встановлено, що позивачем орендну плату сплачено не в повному обсязі та з порушенням граничних термінів сплати, відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято у відповідності до закону.

Враховуючи зазначене вище, суд також дійшов висновку про безпідставність вимоги позивача про стягнення зайво сплачених коштів орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності в сумі 60638,71 грн., стягнення незаконно стягнутих штрафних санкцій в розмірі 13681,55 грн.

Крім того, позивачем не надано суду доказів незаконності дій органу державної податкової служби щодо зобовязань ТзОВ «АК «Нива»проводити оплату орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності.

Покликання позивача на те, що він не є платником орендної плати у звязку з тим, що згадані земельні ділянки не відносяться до комунальної власності суд не бере до уваги, оскільки зазначене не стосується предмету доказування у цій справі.

Суд не бере до уваги покликання позивача на рішення Господарського суду Львівської області від 14.09.11 по справі №5015/4064/11 та покликання відповідача на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.02.11 по справі № 2а-12138/10/1370, оскільки такі не набрали законної сили, тому обставини, встановлені цими рішеннями підлягають доказуванню.

Суд також не бере до уваги покликання позивача на те, що зазначена в договорі оренди землі земельна ділянка фактично не використовувалася та покликання відповідача на рішенням № 226 від 17.03.2012 року сесії Липовецької сільської ради, та свідчення 104 жителів села, які засвідчені їх підписами про реальність фактичного використання земельної ділянки ТзОВ «Агрокомпанія «Нива» відповідно до договору оренди землі, оскільки такі не мають стосунку до предмета доказування.

Враховуючи зазначене вище суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, з огляду на що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України судовий збір присуджується з позивача.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено 09.04.2012 року

Суддя Лунь З.І.