Справа № 2-а-5307/2011
Суддя: Керніцький І. І.
Дата ухвалення: 2011-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5307/2011 рік
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2011 року м.Долина

Суддя Долинського районного суду в Івано-Франківській області ОСОБА_1, розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі про зобов»язання Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов"язати управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області нарахувати її, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу з 25.02.2011 року по 27.06.2011 року відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» - у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається відповідно до ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне ПЄСІЙНЄ страхування» та провести виплату підвищення з нарахуванням на отримані суми 20% підвищення за проживання в гірському населеному пункті та проводити дані виплати надалі.

Свої вимоги мотивує тим, що він є дитиною війни, а також проживає на території населеного пункту, з першого січня 2006 року у відповідності до вимог Закону України ««Про соціальний захист дітей війни» її повинно виплачуватись щомісячне підвищення пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням 20% надбавки за проживання в гірському населеному пункті. Однак, з 01.01.2008 року вказане підвищення пенсії, як дитині війни її виплачується в розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Він звертався до відповідача з письмовою заявою про виплату вказаного підвищення, однак отримав відмову. Такі дії відповідача вважає неправомірними, тому звернувся в суд з даним позовом.

Представник відповідача подав письмові заперечення на позов, де вказав, що управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області при визначенні розміру підвищення пенсії позивачу керувалося чинним законодавством, в тому числі Законами України «Про Державний бюджет України» на відповідні роки. З 01.01.2008 року позивачу проводиться підвищення пенсії у відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни - 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою встановлено розмір вказаного підвищення пенсії дітям війни. Тому вважає дії відповідача правомірними, а заявлений позов безпідставним та просить відмовити в його задоволенні.

Дослідивши та оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини і надані ними докази, суд приходить до висновку, що даний адміністративний позов належить до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч.7 Закону України Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 року» -у 2011 норми і положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресерсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Закон опублікованов в офіційному видані, «Голос України» № 110(5110) 18 червня 2011 р.

Відповідно до ст.6 Постанови КМУ від 06.07.2011 року №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності з 23.07.2011 року дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів» встановлено, що розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується відтиском штампа «Дитина війни» за підписом начальника управління праці та соціального захисту населення Долинської РДА у паспорті серії СС 240530, виданому Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 15.04.1997 р., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною війни, а тому на нього поширюються положення Закону України «Про соціальний захист дітей війни», крім того він є особою, яка проживає на території гірського населеного пункту, що підтверджується посвідченням серії А № 650772.

Отже позивачка має право на отримання підвищення пенсії як дитина війни у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеному законом.

Проте, як вбачається з письмових заперечень представника відповідача та позовної заяви, УПФ України в Долинському районі при нарахуванні підвищення пенсії дітям війни з 22.05.2008 року керується постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28 травня 2008 року.

Однак, суд не може погодитися з правильністю нарахування позивачу підвищення пенсії як дитині війні у розмірах, визначених цією постановою.

Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно- правовими актами.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, посилання відповідача на положення постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28 травня 2008 року є безпідставним і таким, що звужує обсяг передбачених законом прав позивача.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне при вирішенні даного спору застосувати положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», як нормативний акт, який має вищу юридичну силу над підзаконними нормативними актами.

Згідно ст.,99 ч.2 КАСу для звернення до суду з позовом даної категорії визначено шестимісячний строк, як вбачається з штампу вхідної кореспонденції позивач звернувся до суду 25.08.2011 року, а тому строк обчислення слід рахувати з 25.02.2011 року.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що оскільки позивачці надано статус дитини війни, вона має право на соціальні гарантії, визначені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», а тому з урахуванням пріоритетності законів над підзаконними нормативно-правовими актами, її позов слід задоволити частково, зобовязати управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплатити позивачці щомісячне підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік», з нарахуванням на отримані суми 20 % надбавки за проживання в гірському населеному пункті та з врахуванням виплачених сум з 25.02.2011 року по 22.07.2011 року.

На підставі викладеного, ст. 17 п.1 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст. 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року, ст.ст. 19,22 Конституції України, ст.ст. 3,6,7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 70 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік», ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», ч.7 Закону України Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 року» .Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28 травня 2008 року, Постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду» № 497 від 11.04.2000 року, керуючись ст.ст. 2,9,11,71,99,100,161-163,183-2,256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано- Франківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячне підвищення пенсії як дитині війни у розмірі, встановленому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 щомісячне підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається відповідно до ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з врахуванням 20 % надбавки відповідно до Закону України «Про статус гірських населених пунктів за період з 25.02.2011 року по 22.07.2011 року з урахуванням виплачених сум, в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: