Справа № 804/9490/15
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 р. справа № 804/9490/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чорної В.В.

при секретарі судового засідання Разумовій І.О.

за участі представників сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краяни» до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

30 липня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Краяни» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області № 19494/04-64-15-01-010 від 26.06.2015 р. про невизнання уточнюючого розрахунку ТОВ «Краяни» з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2015 року (вх. № НОМЕР_1 від 25.06.2015 р.) податковою звітністю, та вважати зазначений уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість таким, що поданий платником податків у день його фактичного отримання відповідачем; визнати протиправною та скасувати податкову вимогу відповідача № 3953-25 від 02.07.2015 р.; визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про опис майна у податкову заставу № 179/21864584 від 16.07.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 25.06.2015 р. ним на адресу відповідача було подано уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2015 року, що підтверджується квитанцією № 2, в якому зазначено суму податкового кредиту у розмірі 42 950 грн., та суму податкових зобовязань у розмірі 48 465 грн., із визначенням суми податку, що сплачується до бюджету, у розмірі 5 515 грн. Проте, листом від 26.06.2015 р. відповідачем повідомлено про те, що уточнюючий розрахунок складений з порушенням ст. 48.3 ПК України і не вважається податковою звітністю, та запропоновано позивачу оформити нову податкову звітність. В подальшому, на адресу позивача надійшла податкова вимога № 3953-25 від 02.07.2015 р. про сплату податкового боргу з узгодженими зобовязаннями на суму 42 847, 35 грн., тобто, без прийняття до уваги даних уточнюючого розрахунку за травень 2015 року, а 16.07.2015 р. відповідачем прийнято рішення № 179/21864584 про опис майна ТОВ «Краяни» у податкову заставу. Позивач вважає, що такі дії податкового органу не відповідають діючому податковому законодавству України, оскільки відповідач необґрунтовано відмовив у визнанні податковою звітністю наданого підприємством уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість за травень 2105 року. При цьому, позивач посилається на те, що податковий орган за умови дотримання платником податків вимог ст. 49 ПК України зобовязаний приймати податкову звітність. Відмовляючи у прийнятті податкової звітності з посиланням на п. 48.3 ст. 48 ПК України, податковий орган, на думку позивача, не діяв у межах своїх повноважень, оскільки не навів підстав для такої відмови, передбачених законом. Зважаючи на те, що неприйняття відповідачем уточнюючого розрахунку за травень 2015 року як податкової звітності позивача потягло винесення стосовно ТОВ «Краяни» вимоги № 3953-25 від 02.07.2015 р. про сплату податкового боргу за узгодженими зобовязаннями, та рішення № 179/21864584 від 16.07.2015 року про опис майна у податкову заставу, позивач вважає їх протиправними та просить скасувати (а.с. 3-6).

В судовому засіданні 08.10.2015 р. представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що 25.06.2015 року позивачем було надано уточнюючий розрахунок по декларації з ПДВ за травень 2105 року. Натомість, контролюючим органом листом від 26.06.2015 р. позивача було повідомлено про те, що уточнюючий розрахунок складений з порушенням ст. 48 ПК України, а тому не вважається податковою звітністю, та запропоновано надати звітність, складену у відповідності до діючого законодавства. На питання суду щодо допущених позивачем при заповненні розрахунку порушень, відповідач зазначив, що у розрахунку не зазначено код виду економічної діяльності та спеціальний рахунок позивача.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини справи.

ТОВ «Краяни», як субєкт господарської діяльності, зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 28.08.2012 р. та перебуває на податковому обліку в Лівобережній обєднаній державній податковій інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області, в тому числі як платник податку на додану вартість (а.с. 18).

25.06.2015 р. ТОВ «Краяни» було направлено до центрального органу доходів і зборів за допомогою засобів електронного звязку уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість за травень 2015 року, згідно з яким, суму податкового кредиту зазначено у розмірі 42 950 грн., суму податкових зобовязань у розмірі 48 465 грн., та зазначено суму податку, яка належить сплаті до бюджету, у розмірі 5 515 грн. (а.с. 7-9).

Згідно квитанції № 2, зазначений уточнюючий розрахунок надійшов на адресу податкового органу 25.06.2015 р. о 20.00 год. та зареєстрований за вх. № НОМЕР_1 від 25.06.2015 р. (а.с. 10).

26.06.2015 р. відповідачем на адресу позивача направлено лист за вих. № 19494/04-64-15-01-010 про невизнання уточнюючого розрахунку ТОВ «Краяни» з податку на додану вартість за травень 2105 року, як такий, що складений з порушенням норм п. 48.3 ст. 48 ПК України (а.с. 11).

15.07.2015 року на адресу Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області позивачем направлено запит за вих. № 91, з проханням надати письмову відповідь, в якій конкретизувати, які саме порушення вимог ст. 48 ПК України допущені ТОВ «Краяни» при складанні уточнюючого розрахунку з ПДВ за травень 2015 року (а.с. 12).

Відповіді на зазначений запит позивачем не отримано.

В подальшому, на адресу позивача надійшла податкова вимога № 3953-25 від 02.07.2015 р. про сплату податкового боргу за узгодженими зобовязаннями на суму 42 847, 35 грн., визначеними податковою декларацією ТОВ «Краяни» з податку на додану вартість за травень 2015 року (тобто, без урахування даних уточнюючого розрахунку за травень 2015 року) (а.с. 13).

16.07.2015 р. відповідачем було прийнято рішення № 179/21864584 про опис майна ТОВ «Краяни» у податкову заставу, у звязку із наявністю податкового боргу платника податків за узгодженим податковим зобовязанням (а.с. 13-17).

Не погодившись із прийнятими відповідачем рішеннями, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно зі ст. 48 Податкового кодексу України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Пунктом 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з п. 49.8, 49.9 ст. 49 Податкового кодексу України, прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Згідно п.50.1 ст.50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем було відмовлено у прийнятті уточнюючого розрахунку податкових зобовязань ТОВ «Краяни» з податку на додану вартість за травень 2105 року з посиланням на порушення ним вимог п.3.48 ст. 48 ПК України (що слідує з листа за вих. № 19494/04-64-15-01-010 від 26.06.2015 р.), проте, в чому саме виразились ці порушення, податковим органом позивача не повідомлено.

При зясуванні цих обставин в судовому засіданні, з пояснень представника відповідача було встановлено, що підставою для відмови у прийнятті уточнюючого розрахунку як податкової звітності позивача за травень 2015 р. стало незаповнення платником податків відомостей щодо наявності у ТОВ «Краяни» спеціального банківського рахунку.

Крім того, представником відповідача на адресу суду була надана копія листа від 10.09.2015 р. (вих. номер не розбірливий) про надання відповіді на запит ТОВ «Краяни» від 26.08.2015 р., в якому зазначено, що позивачем в уточнюючому розрахунку за травень 2015 року № НОМЕР_1 від 25.06.2015 р. не було зазначено код виду економічної діяльності (КВЕД) та реквізити спеціального рахунку, у звязку з чим, зазначений розрахунок визнано неподатковою звітністю.

Разом з цим, з пояснень представника позивача в судовому засіданні вбачається, що ТОВ «Краяни» взагалі не має спеціального банківського рахунку, а тому зазначену графу уточнюючого розрахунку платником податків заповнено не було, як не обовязкову до заповнення. Також, представник відповідача заперечив, що отримував вказану відповідь податкового органу на свій запит від 15.07.2015 р. за вих. № 91, що не спростовано відповідачем в судовому засіданні (доказів отримання відповіді не надано).

При вирішенні спору по суті, суд виходить з того, що Податковим кодексом України імперативно закріплено обовязок посадової особи контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, за умови дотримання останнім вимог статті 48 ПК України, зареєструвати подану ним податкову декларацію датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Згідно п.48.3 ст. 48 ПК України, податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Пунктом 49.10 ст. 49 ПК України визначено, що відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

В той же час, п. 48.3 ПК України, в якому наведений вичерпний перелік інформації, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків, не містить серед обов'язкових до заповнення реквізитів дані спеціального банківського рахунку підприємства та код виду економічної діяльності підприємства за КВЕД (в той час, коди обовязковим є код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер).

У звязку з чим, посилання податкового органу на відсутність зазначення в уточнюючому розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість відомостей, які законодавцем не віднесені до обовязкових реквізитів податкової звітності, в якості підстави для відмови у прийняття такої звітності до податкового обліку, є протиправним, оскільки порушує права платника податків та породжує негативні для нього наслідки. Так, в даному випадку на адресу позивача було направлено вимогу про сплату податкового боргу (без урахування уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість), та прийнято рішення про опис майна у звязку із наявністю не сплаченого підприємством податкового боргу.

З огляду на викладене, рішення Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області № 19494/04-64-15-01-010 від 26.06.2015 р. про невизнання уточнюючого розрахунку ТОВ «Краяни» з податку на додану вартість як податкової звітності, податкова вимога відповідача № 3953-25 від 02.07.2015 р., а також рішення про опис майна у податкову заставу № 179/21864584 від 16.07.2015 року, є протиправними, та підлягають скасуванню.

Враховуючи, що інших підстав вважати поданий ТОВ «Краяни» розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість таким, що не може бути прийнятий як податкова звітність, відповідачем не наведено, суд вважає за необхідне зобовязати Лівобережну обєднану державну податкову інспекцію м. Дніпропетровська Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області прийняти уточнюючий розрахунок ТОВ «Краяни» з податку на додану вартість за травень 2015 року у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № НОМЕР_1 від 25.06.2015 р.) як податкову звітність позивача, датою її фактичного отримання 25.06.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Краяни» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області № 19494/04-64-15-01-010 від 26.06.2015 р. про невизнання уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість ТОВ «Краяни» за травень 2015 року податковою звітністю.

Визнати протиправним та скасувати податкову вимогу Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області № 3953-25 від 02.07.2015 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області про опис майна у податкову заставу № 179/21864584 від 16.07.2015 року.

Зобовязати Лівобережну обєднану державну податкову інспекцію м. Дніпропетровська Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області прийняти уточнюючий розрахунок ТОВ «Краяни» з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2015 року (вх. № НОМЕР_1 від 25.06.2015 р.) як податкову звітність, датою її фактичного отримання 25.06.2015 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 15.10.2015 року.

Суддя ОСОБА_3