Справа № 816/2737/15
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015 р.Справа № 816/2737/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2015р. по справі № 816/2737/15

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

до Державної архітектурної-будівельної інспекції України , Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

05.07.2015 року позивач, суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної архітектурної-будівельної інспекції України, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови № К2/2015.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2015 року позовну заяву суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельну інспекції України, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови - залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2015 року та постановити нову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на прийняття оскаржуваної ухвали з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зазначив, що залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку про те, що позивач, будучі належним чином був повідомленим про дату, місце та час судового розгляду справи, повторно не зявився в судове засідання. Вказує, що оскільки позивачем не було отримано у встановлений строк повісток про виклик у судове засідання, то висновки суду про належне повідомлення його про дату, місце та час судового розгляду справи є необґрунтованими.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року провадження у справі за даним адміністративним позовом відкрито, закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 30 липня 2015 року.

30 липня 2015 року в судовому засіданні залучено до участі у справі в якості другою відповідача ОСОБА_2 архітектурно-будівельну інспекцію України, розгляд справи відкладено на 17 серпня 2015 року.

17 серпня 2015 року в судовому засіданні клопотання представника позивача та відповідача про витребування доказів задоволено, провадження у справі зупинено до одержання судом витребуваних доказів.

15 жовтня 2015 року провадження у справі поновлено, так як відпали обставини, що зумовлювали зупинення провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 29 жовтня 2015 року.

У судове засідання призначене на 29 жовтня 2015 року позивач не з'явився.

Ухвала та повістка суду направленні позивачу на адресу: вул. О. Кошевого, 14 - А. кв. 59, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, повернулись до суду з відміткою поштовою відділення про невручення листа адресатові через закінчення терміну зберігання. (том З а.с. 88-92)

Приймаючи рішення про залишення без розгляду адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, будучі належним чином був повідомленим про дату, місце та час судового розгляду справи, повторно не зявився в судове засідання.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.3 ст.128 КАС України, суд залишає позовну заяву без розгляду у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Виходячи із положень вищенаведеної правової норми, колегія суддів дійшла висновку, що залишення адміністративного позову без розгляду можливо виключено у випадку наявності факту належного повідомлення позивача про дату, час і місце судового розгляду.

З даного приводу колегія суддів зазначає, що згідно із положеннями ст. 33 КАС України встановлено, що судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі, з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою. Судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до статті 34 цього Кодексу факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.

У відповідності до ч. 3 ст. 35 КАС України, повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за три дні до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.

Часом вручення повістки вважається день заповнення розписки адресатом, його представником, повнолітнім членом сім'ї адресата, який проживає разом з ним, службовою особою органу, підприємства, установи, організації (ч. 1 ст. 36 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність доказів належного повідомлення позивача дату, час та місце розгляду справи.

Так, 30.07.2015 року під час першого судового засідання судом було встановлено особу представника позивача адвоката ОСОБА_3, а також були надані всі документи, які підтверджують повноваження представника позивача.

Слід зазначити, що матеріали справи взагалі не містять доказів повідомлення ані позивача, ані представника позивача, адвоката ОСОБА_3 про судові засідання призначені на 29.10.2015 року, та 11.11.2015 року, зокрема, відсутні повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або неможливість його вручення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що позивач, був належним чином повідомлений про дату, місце та час судового розгляду справи, та повторно не зявився в судове засідання.

Відповідно до положень ст.55 Конституції України, держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ч. 4 ст. 6 КАС України, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, Європейська Конвенція Про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

У відповідності до ч.1 ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно висновків, викладених у п.п.23, 25 Рішення ЄСПЛ у справі Проніна проти України, суд зобов'язаний надавати відповідь на кожен з специфічних, доречних та важливих доводів заявника, а також давати обґрунтування своїх рішень.

Колегія суддів зауважує, що згідно ч. 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС України, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що позивач, будучі належним чином повідомленим про дату, місце та час судового розгляду справи, повторно без поважних причин не зявився в судове засідання, та як наслідок, неправомірно залишив адміністративний позов без розгляду.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотримання норм процесуального права.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права, колегія суддів вважає, що ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2015 року по справі № 816/2737/15 не відповідає вимогам ст.159 КАС України, а тому відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям нової, про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2015р. по справі № 816/2737/15 скасувати.

Справу за позовом суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України , Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 24.12.2015 р.