Справа № 22-а-25973/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних оправах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Приходька К.П., суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрадо якого суду Київської області від 13 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1, :.ав пани до управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги "дітям війни",-

Заслухавши доповідь судці апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року позивачка звернулась до суду із названим позовом позові вказує, що віна має статус дитини війни. Просила визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо неперерахування їй як особі, що має правовий статус дитин війни, доплати /підвищення/ до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захие дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу.

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської облг г г д ; квітня 2010 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відпою ч щодо невиплати позивачу щомісячної доплати до пенсії як дитині війни, виходячи з розміру ЗО % мінімальної пенсії за віком; зобов'язано відповідача нарахувати та виплатите позивачу щомісячну надбавку до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком починаючи і 8 грудня 2008 року по 31 грудня 2009 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на невідповідність висновки суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову та ухвалити нову постанову про відмову в позові.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна до, о- ш виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідач, починаючи з 01 січня 2006 року до 01 січня 2008 року до гг-; ще виплачувалась позивачеві, доплати як дитині війни не нараховувало, а з 01 січне ККх року виплачував позивачеві підвищення до пенсії в розмірі 10% прожиткового муму, встановленого для осіб, що втратили працездатність, на підставі постанові Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремо: категорії громадян», згідно з п.8 якої на дітей війни, крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та « К жертви нацистських переслідувань» до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання «ч державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення прою ю; ься > таких розмірах: з 22 травня 2008 року-48,1грн.,01 липня-48, 2 грн., та з 01 жовтня - - грн., проте вказана постанова КМУ суперечить вимогам ст. 6 Закону України «Про ющКільеий захист дітей війни».

Згідно з до розясненнями, що містяться в п.19 Постанови Пленуму Верховий о C-yav У країни від 13 червня 2007 року №8 «Про незалежність судової влади», відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно- правові акти, якими скасовуються конституційні права та свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Виходячи з загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру доплати як дитині війни необхідно керуватися ст.6 цього Закону, а не постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремої категорії громадян».

Прийнявши до уваги наведене, ухвалюючи постанову, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами статті 6 Закону № 2195-IV і здійснити позивачеві відповідні нарахування (за той періоду часу, коли дія цієї норми не була зупинена), але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Доводи апеляційної скарги щодо правомірності дій відповідача з посиланням на постанову КМ України № України №530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремої категорії громадян» не приймаються до уваги, так як зазначена постанова КМ України суперечить ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Рішеннями Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6 -рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10 - рп закони, якими були внесені зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», були визнані неконституційними.

Доводи апелянта щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, скільки питання фінансування цих видатків не є предметом даного спору.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду України, оскільки рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування суд не ухвалював.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених у постанові.

Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 197,198, 200,205,206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду в м. Білій Церкві Київської області відхилити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від ІЗ квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищрго адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді