Справа № 826/13071/15
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
14 січня 2016 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Коротких А.Ю.,
суддів: Літвіної Н.М.,
при секретарі Некрасовій М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Печерської в місті Києві державної адміністрації на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Київгаз" до управління праці та соціального захисту населення Печерської в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В :
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2015 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, управління праці та соціального захисту населення Печерської в місті Києві державної адміністрації подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з`ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У зв`язку з неотриманням відповіді, листом від 08 червня 2015 року № 1292/10-1 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повідомити письмово, чи внесено відповідачем відомості відповідно до Звітів, наданих в додатку до листа від 15 квітня 2015 року № 786/10-1 до Зведеного звіту управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (додаток 2) до Департаменту соціальної політики КМДА.
Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2015 року №105 затверджено Порядок виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, який набрав чинності 17.03.2015 року(далі Порядок № 105).
Листом від 22 червня 2015 року (вх. № 22) відповідач повідомив, що відповідно до роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 27 травня 2015 року, компенсація підприємствам середньої заробітної плати, яка виплачується працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, здійснюється відповідно до Порядку № 105. Зазначена компенсація виплачується за рахунок коштів, передбачених у Законі України Про державний бюджет України на 2015 рік за програмою 2501350 "Компенсація підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період". Кошти на виплату компенсації підприємствам, установам та організаціям спрямовуються за період, починаючи з січня 2015 року, а тому у відповідача не має підстав щодо розгляду та прийняття звітів за особливий період (в даному випадку - липень 2014 року).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною 2 статті 39 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (липень 2014 року), за громадянами України, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, зберігаються місце роботи (посада), середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, незалежно від підпорядкування та форм власності.
Частиною 3 статті 199 КЗпП України передбачено, що за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації від 20.05.2014 року №1275-VII дію частини 2 статті 39 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та частину 3 статті 119 КЗпП України поширено на громадян України, які, починаючи з 18.03.2014 року, були призвані на військову службу на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року №303 Про часткову мобілізацію.
Порядок № 105 визначає механізм виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (далі - працівники), за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою 2501350 Компенсація підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (далі - бюджетні кошти).
Пунктом 2 Порядку №105 передбачено, що:«головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики. Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є: Міністерство соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - структурні підрозділи соціального захисту населення); структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім мм. Києва та Севастополя) рад (далі - органи соціального захисту населення)».
Згідно з пунктом 3 Порядку №105 бюджетні кошти спрямовуються підприємствам, установам, організаціям на компенсацію витрат на виплату середнього заробітку працівникам, які працювали на таких підприємствах, в установах, організаціях на час призову на військову службу, не більше одного року (далі - компенсація).
Пунктом 4 Порядку №105 визначено, що:«для виплати компенсації підприємство, установа або організація подає щомісяця до 15 числа органу соціального захисту населення звіт про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 1, погоджений районним (міським) військовим комісаріатом, який здійснював призов працівника на військову службу, в частині підтвердження призову та проходження військової служби, для подання до 19 числа їх копій, а також зведених звітів про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 2 структурним підрозділам соціального захисту населення. Структурні підрозділи соціального захисту населення щомісяця до 23 числа подають відомості про загальний обсяг фактичних витрат на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 3 Мінсоцполітики для спрямування їм бюджетних коштів, що спрямовуються органам соціального захисту населення для перерахування підприємствам, установам, організаціям».
Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 2015 року №911 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 4 березня 2015 року №105, зокрема, доповнено постановляючу частину абзацами такого змісту: Установити, що дія цієї постанови поширюється на громадян України, які починаючи з 18 березня 2014 року були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.Вказана постанова набрала чинності 12.11.2015 року.
Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, за громадянами України, які починаючи з 18.03.2014 року були призвані на військову службу на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року №303 «Про часткову мобілізацію», зберігається середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову.
Згідно з положеннями Порядку №105 підприємства несуть витрати по виплаті середнього заробітку працівникам, передбаченого частиною третьою статті 119 КЗпП України, а бюджетні кошти спрямовуються підприємствам на компенсацію їх витрат на зазначені виплати.
З огляду на вищенаведене та враховуючи, що дію частини 3 статті 119 КЗпП України поширено на громадян України, які починаючи з 18.03.2014 року були призвані на військову службу на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року №303 Про часткову мобілізацію, дія Порядку №105 поширюється на виплату підприємствам компенсаційних витрат на виплату середнього заробітку таким працівникам, в межах наявних ресурсів державного бюджету на зазначені цілі.
Відповідно, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідачем не було виконано покладених на нього зобов`язань та протиправно не внесено надані позивачем відомості про Звіти про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (липень 2014 року) до Зведеного звіту про фактичні витрати на виплату компенсації середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період до Департаменту соціальної політики КМДА.
Доводи апелянта про те, що в Державному бюджеті 2014 року була відсутня програма 2501350 Компенсація підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період на увагу не заслуговують, оскільки позивачем звіт було подано в 2015 році, а відтак і виплати повинні бути проведені в 2015 році.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.
Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.
Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргууправління праці та соціального захисту населення Печерської в місті Києві державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2015 року без змін.
Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді:Літвіна Н.М.

Хрімлі О.Г.

Повний текст виготовлено 18 січня 2016 року.

.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Хрімлі О.Г.

Літвіна Н. М.