Справа № 754/13671/15-а
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Хрімлі О.Г.,

суддів Коротких А.Ю.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Архіповій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Кудрявцева Олексія Віталійовича про визнання неправомірною бездіяльності, визнання скарги задоволеною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Кудрявцева Олексія Віталійовича про визнання бездіяльності директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Кудрявцева О.В. щодо відсутності розгляду скарги позивача від 24 квітня 2015 року на постанову по справі про адміністративне правопорушення від 16 квітня 2015 року неправомірною; визнання скарги від 24 квітня 2015 року на постанову по справі про адміністративне правопорушення від 16 квітня 2015 року № А-1604/1 задоволеною; скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 16 квітня 2015 року № А-1604/1, винесеної заступником директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області - начальником Інспекційного управління Філончуком В.В.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року адміністративний позов залишено без розгляду на підставі ст. 100 КАС України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - необов'язкова, колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, визнала за можливе проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно зі ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції залишив адміністративний позов без розгляду, враховуючи той факт, що адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених законом, та суд першої інстанції на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення адміністративного позову без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ст. 289 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Враховуючи засади пріоритетності застосування спеціального законодавства над загальним, до спірних правовідносин необхідно застосовувати саме положення Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярного звернення до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. При цьому, відсутність цієї умови призводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах та можливості зловживання правом.

Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк у десять днів, у даній категорії справ, визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Крім того, початок перебігу строку звернення позивача до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення необхідно обчислювати, починаючи з дня винесення такої постанови - 16 квітня 2015 року.

Згідно з ч. 2 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

До апеляційної скарги позивачем додано копію листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області № 10/10-88/2205/03 від 22 травня 2015 року за результатами розгляду скарги позивача від 24 квітня 2015 року, та обґрунтовано ненадання його до суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 24 квітня 2015 року позивач звернувся до директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Кудрявцева Олексія Віталійовича зі скаргою на постанову по справі про адміністративне правопорушення від 16 квітня 2015 року № А-1604/1, що підтверджується датою на штампі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області.

Листом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області № 10/10-88/2205/03 від 22 травня 2015 року розглянуто скаргу позивача від 24 квітня 2015 року.

Позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Кудрявцева Олексія Віталійовича про визнання неправомірною бездіяльності, визнання скарги задоволеною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення 15 вересня 2015 року, про що свідчить дата на штемпелі суду на першому аркуші позовної заяви.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 99 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що ч. 4 ст. 99 КАС України є спеціальною нормою відносно ст. 289 КУпАП.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач скористався передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення порядком оскарження спірної постанови до вищестоящого органу (посадової особи).

Про результати розгляду його скарги позивача повідомлено листом № 10/10-88/2205/03 від 22 травня 2015 року.

Матеріали справи не містять відомостей про те, коли саме вказана відповідь отримана позивачем, проте позивач зазначає, що отримав таку відповідь 22 травня 2015 року.

Тому, при зверненні до адміністративного суду 15 вересня 2015 року позивачем пропущено місячний строк, передбачений ч. 4 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом ст. 100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції встановив, що позивач дізнався про порушення своїх прав ще у травні 2015 року після отримання листа № 10/10-88/2205/03 від 22 травня 2015 року про результати розгляду скарги позивача, адміністративний позов подано 15 вересня 2015 року, а будь-яких доказів або обґрунтувань поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду наведено ним не було.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що лист № 10/10-88/2205/03 від 22 травня 2015 року не містить ознак рішення, що мало бути прийняте відповідно до ст. 293 КУпАП, а тому позивач не розглядав його в якості відповіді на власну скаргу, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки, як вбачається зі змісту листа № 10/10-88/2205/03 від 22 травня 2015 року, він прийнятий за результатами розгляду скарги позивача від 24 квітня 2015 року, про що прямо вказано в листі. А тому у позивача мали виникнути підстави для того, щоб вважати таку відповідь рішенням за результатами розгляду його скарги, та у випадку незгоди з ним, звернутися до суду у передбачений ч. 4 ст. 99 КАС України строк.

Тому, висновок суду першої інстанції про пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду з даним позовом і про залишення його без розгляду відповідає вимогам процесуального права.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції під час ухвалення судового рішення допущено порушення ч. 1 ст. 100 КАС України, ч. 2 ст. 158 КАС України, згідно з якою судове рішення, яким суд зупиняє чи закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду або приймає рішення щодо інших процесуальних дій, клопотань, викладається у формі ухвали.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 200 КАС України, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на встановлене порушення норм процесуального права, проте вважає допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального права таким, що не призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Деснянського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді А.Ю. Коротких

Н.М. Літвіна

.

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Коротких А. Ю.

ОСОБА_2