Справа № 816/4232/15
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 р.Справа № 816/4232/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Спаскіна О.А. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2015 по справі № 816/4232/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Армапром"

до Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області

про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2015 позов Публічного акціонерного товариства "Армапром" (далі позивач, ПАТ "Армапром") до Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області ( далі Миргородська ОДПІ) задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Миргородської ОДПІ від 03.09.2015 №, яким позивачу зменшено розмір від"ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 24000,00 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Миргородської ОДПІ від 03.09.2015 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов"язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 28687,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 14343,50 грн.

Стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Миргородської ОДПІ на користь ПАТ "Армапром" витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 218,00 грн.

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2015 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що з 01.01.2014 були відсутні чинні переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких тимчасово звільнялись від оподаткування ПДВ постановою КМУ від 12.01.2011 № 15, у звязку з чим вважає, що операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, що здійснювались субєктами господарювання з 01.01.2014 по 17.02.2014 (дата набрання чинності постанови КМУ від 05.02.2014 №43) підлягали оподаткуванню ПДВ у загальновстановленому порядку з нарахуванням податку за основною ставкою (20%). Крім того відповідач зазначив, що податкова накладна № 1 від 03.12.2014 виписана ТОВ "Дніпроімпорт" не відповідає вимогам ст. 201 Податкового кодексу України (далі ПК України), а саме без обовязкових реквізитів її заповнення відсутній код товару згідно з УКТ ЗЕД, також зазначено, що згідно даних АІС "Податковий блок» контрагент позивача ООО "Днепровский Комбинат Металлических Сплавов" не міг виконувати обсяг робіт, зазначений в наданих для перевірки первинних документах, що стало підставою для висновку податкового органу про нереальність вчинення господарських операцій позивача з зазначеними контрагентами.

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, де наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що з 17.08.2015 по 21.08.2015 Миргородською ОДПІ, на підставі направлення №105 від 17.08.2015, відповідно до наказу Миргородської ОДПІ №65 від 17.08.2015, проведено позапланову виїзну документальну перевірку ПАТ "Армапром" з питань взаємовідносин з ТОВ "Дніпроімпорт" за грудень 2014 року та користування пільгою при реалізації металобрухту в січні - лютому 2015 року, результати якої оформлені актом №503/16-20-22-01-11/00218325/41 від 26.08.2015 (далі ОСОБА_1).

На підставі вказаного вище акту перевірки податковим органом було прийнято податкові повідомлення-рішення від 03.09.2015 №, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 24000 грн. (а.с. 8) та №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 28687 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 14343,50 грн.

Перевіряючи правомірність прийняття податковим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України (далі ПК України) встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченимипунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п.201.6 ст.201 ПК України).

Колегія суддів зазначає, що наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що повязані з рухом активів, зміною зобовязань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Щодо висновків податкового органу про неправомірне віднесення до складу податкового кредиту вартість отриманого товару (нікелю та феромолібдену) від ТОВ "Дніпроімпорт" колегія суддів зазначає наступне.

Під час судового розгляду був досліджений договір поставки №СН-182 від 23.10.2013 між ПАТ "Армапром" (покупець) та ТОВ "Дніпроімпорт" (постачальник), за умовами якого постачальник зобов'язується передати товар у власність покупцеві, а покупець прийняти та оплатити його на умовах продукцію, зокрема, нікель Н-1, Н-2 (ГОСТ 849-70) та феромолібден 60 ФМо60-2 (ДСТУ ГОСТ 4759:2009).

Якість товару повинна відповідати вимогам стандартів, які вказані в специфікаціях та підтверджуватися сертифікатом якості підприємства-виробника (паспортом), або його копією, завіреною печаткою постачальника (п. 5.1 договору №СН-182 від 23.10.2013).

Зазначений договір містить всі істотні умови, які були узгоджені сторонами, є чинним та недійсним не визнався.

На момент здійснення господарських операцій контрагент позивача зареєстрований в установленому законом порядку.

На підтвердження реальності виконання умов даного договору позивачем надано податкову накладну, видаткову накладну.

Вищезазначені первинні документи відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", дефектів форми, змісту або походження не мають.

На виконання умов вищезазначеного договору ПАТ "Армапром" у грудні 2014 року придбано у ТОВ "Дніпроімпорт" продукцію (нікель Н-1, Н-2 (ГОСТ 849-70) та феромолібден 60 ФМо60-2 (ДСТУ ГОСТ 4759:2009) на загальну суму 144000 грн., в тому числі ПДВ 24000 грн.

Оплата придбаного товару здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на користь ТОВ "Дніпроімпорт", що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення, з якого слідує, що позивач в повному обсязі розрахувався з ТОВ "Дніпроімпорт" за придбаний товар, про що зазначено в акті перевірки позивача.

Перевезення придбаного товару здійснювалося за рахунок позивача, за допомогою автомобіля Зил BI 69-61 АТ, який належить ПАТ "Армапром".

На підтвердження реальності транспортування придбаного товару, позивачем надано належним чином завірені копії товарно-транспортної накладної свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно витягу з журналу реєстрації видачі довіреностей придбаний позивачем товар отримувався уповноваженим представником ПАТ "Армапром" ОСОБА_3 на підставі довіреності.

Придбаний у грудні 2014 року товар в ТОВ "Дніпроімпорт" доставлявся на склад ПАТ "Армапром", наявність у власності позивача якого підтверджується довідкою позивача №3231 від 16.10.2015.

Як вбачається з прибуткового ордеру №201 від 04.12.2014 придбаний у ТОВ "Дніпроімпорт" товар оприбуткований позивачем, в наданій позивачем оборотно-сальдовій відомості відображено рух товару по постачальнику ТОВ "Дніпроімпорт" за грудень 2014 року.

Доцільність придбання товару у вищезазначеного контрагента, пояснюється його використанням у подальшій господарській діяльності позивача шляхом укладання відповідних договорів з контрагентами (покупцями), що підтверджується лімітними картками про передачу матеріалів зі складу в сталеливарний цех .

Доводи апеляційної скарги про невідповідність податкової накладної №1 від 03.12.2014 вимогам ст. 201 ПК України колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки виробником придбаних за вказаною накладною товарів є вітчизняний товаровиробник ТОВ "Дніпровський комбінат металевих сплавів", тому при їх постачанні код УКТ ЗЕД у податковій накладній не зазначається.

Посилання податкового органу на дані АІС "Податковий блок» щодо контрагента позивача ООО "Днепровский Комбинат Металлических Сплавов", згідно яких відповідачем зроблено висновок про неможливість контрагента виконувати обсяг робіт, зазначений в наданих для перевірки первинних документах, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки процес зіставлення даних податкової звітності з ПДВ у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобовязань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

З огляду на зазначене, висновки перевірки, які ґрунтуються лише на даних АІС "Податковий блок" без проведення зустрічних звірок із реальним дослідженням первинної документації контрагентів, колегія суддів ивважає безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, зазначені відповідачем обставини не є підставою для позбавлення платника податків права на віднесення сум до складу податкового кредиту у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови його отримання (сплатив ПДВ у ціні замовлених та фактично придбаних товарів або послуг) та має документальне підтвердження розміру податкового кредиту.

Відповідно до п. 5.2 наказу ДПА України № 984 від 22.12.10 "Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства" факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Податковий орган протиправно не прийняв до уваги належним чином оформлених первинних та податкових документів, відповідно до яких платник податків здійснив розрахунки з контрагентами та включив до складу податкового кредиту відповідні суми сплаченого податку.

Щодо доводів податкового органу про те, що операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, що здійснювались з 01.01.2014 по 17.02.2014 підлягали оподаткуванню ПДВ у загальновстановленому порядку, колегія суддів вважає зазначене посилання необґрунтованим, оскільки у вказаний період діяли положення п.23 підрозд. 2 розд. ХХ ПК України, які є чинними та передбачають дію режиму звільнення від оподаткування ПДВ вказаних операцій.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року по справі № 816/4232/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 18.12.2015.